Справа № 801/9841/13-а
Суддя: Іщенко Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/9841/13-а

17.02.14 м. Севастополь
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Іщенко Г.М.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Цикуренка А.С.

секретар судового засідання
Прищепа Н.С.

за участю сторін:

позивач, ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Феодосійським МВ ГУ МВС
України в Криму 15.08.2000,

представник відповідача, Міністерства
екології та природних ресурсів України
в особі Відділу державної екологічної
та геологічної експертизи- не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу №
801/9841/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В. ) від
27.11.2013

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Міністерства екології та природних
ресурсів України в особі Відділу
державної екологічної та геологічної
експертизи (вул. Митрополита Василя
Липківського, буд.35, місто Київ, 03035)

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27.11.2013 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду,
ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 27.11.2013
скасувати та прийняте нове рішенням,
яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, обговоривши у
відкритому судовому засіданні доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування Окружним
адміністративним судом Автономної
Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

При апеляційному перегляді справи
встановлено, що ОСОБА_2 (далі-позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Міністерства екології та
природних ресурсів України в особі
Відділу державної екологічної та
геологічної експертизи
(далі-відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення
Комісії із сертифікації екологічних
аудиторів Міністерства екології та
природних ресурсів України, яке було
оформлено протоколом № 33 від 13.09.2013, та
яким було відмовлено позивачу у
продовженні терміну чинності
сертифікату серії НОМЕР_2 екологічного
аудитора. .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушені норми Положення
про сертифікацію екологічних
аудиторів (далі-Положення), яке
затверджено наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 29.01.2007 за № 27, що
порушує права позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність факту порушення прав
позивача, які стосуються позовних
вимог.

Із такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам
матеріального права, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних
суддів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом
(стаття 6 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутися до
адміністративного суду з позовом, якщо
він вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю відповідача (суб'єкта
владних повноважень) порушено його
права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення прав, свобод чи інтересів
позивача має довести належними та
допустимими доказами саме позивач.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

При апеляційному перегляді справи
встановлено, що на підставі наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 416
від 13.08.2007 позивачу присвоєна
кваліфікація екологічного аудитора
та виданий Сертифікат екологічного
аудитора серії НОМЕР_2 строком чинності
до 13.08.2010.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до протоколу Комісії із
сертифікації екологічних аудиторів
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 19 від
01.10.2010 позивачу продовжено термін
чинності сертифікату екологічного
аудитора серії НОМЕР_2 строком на три
роки.

Судом першої інстанції безперечно
встановлено, що позивач 30.08.2013
звернувся до Комісії із сертифікації
екологічних аудиторів Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України (отримана
відповідачем 04.09.2013 за № 22549/0/10-13) із
заявою про продовження терміну
чинності сертифікату екологічного
аудитора серії НОМЕР_2. Листом
відповідача від 16.09.2013 № 78/17/13 позивачу
відмовлено в продовженні терміну
чинності сертифікату екологічного
аудитора серії НОМЕР_2 у зв'язку з тим,
що позивачем порушено строк подачі
заяви для продовженні терміну
чинності сертифікату (за один місяць
до закінчення терміну чинності
сертифікату) та не в повному обсязі
надані документи для продовженні
терміну чинності сертифікату.

Неспроможними визнаються твердження в
апеляційній скарзі, що строк на
звернення із заявою про продовження
терміну чинності сертифікату
екологічного аудитора серії НОМЕР_2 від
13.08.2007 не є пропущеним, оскільки строк
чинності зазначеного сертифікату, на
думку позивача, був продовжений до
01.10.2013, через те, що в протоколі
засідання Комісії із сертифікації
екологічних аудиторів Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 19 від 01.10.2010, на
якому було прийнято рішення продовжити
термін чинності сертифікату № 075,
термін його чинності не вказаний.

Поза увагою заявника апеляційної
скарги залишився той факт, що
сертифікат екологічного аудитора
серії НОМЕР_2 від 13.08.2007 виданий
терміном на три роки, тобто до 13.08.2013,
через що термін чинності сертифікату
спливає саме 13.08.2013, що повністю
відповідає вимогам пункту 7.4 Положення
та частини другої статті 22 Закону
України "Про екологічний аудит".

Відповідно до 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

Заявником апеляційної скарги не
враховано, що при звернення із заявою
про продовження терміну чинності
сертифікату екологічного аудитора
позивачем не подано відповідачу всіх
необхідних документів для продовження
терміну чинності сертифіката, що
відповідно до пункту 11, додатку 5 до
наказу Міністерства екології та
природних ресурсів України від 18.05.2013 №
203 "Про затвердження інформаційних та
технологічних карток адміністративних
послуг з видачі Міністерством екології
та природних ресурсів висновку
державної екологічної експертизи,
сертифіката екологічного аудитора,
продовження терміну чинності
сертифіката екологічного аудитора" є
підставою для відмови у продовженні
терміну чинності сертифіката
екологічного аудитора.

Зокрема, позивачем всупереч
імперативній вимозі, передбаченій в
абзаці 4 пункту 8.2 Положення, не надано
особисту картку екологічного аудитора
за встановленою формою, оскільки в
процесі здійснення своєї діяльності
позивачем не внесено відомостей про
еколого-аудиторську діяльність в
особисту картку екологічного аудитора
від моменту подання заяви на отримання
сертифіката екологічного аудитора.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У порушенні вимог частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивачем не
доведено обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги, а надані
відповідачем письмові пояснення є
належними та допустимими доказами в
розумінні частин першої, четвертої
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які спростували б висновки суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції повно та
правильно з'ясував характер спірних
правовідносин, правильно застосував
зазначені норми матеріального права,
що підлягають застосуванню, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими при розгляді
справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального права висновків суду
першої інстанції не спростовують,
оскільки ґрунтуються на невірному
трактуванні позивачем наведених
правових норм.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, ретельно
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення відповідно до
вимог матеріального та процесуального
права, рішення не може бути змінено чи
скасовано з підстав, що викладені в
апеляційній скарзі, а тому постанова
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 27.11.2013
підлягає залишенню без змін,
апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню
не підлягає.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
27.11.2013 у справі № 801/9841/13-а залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені статтею
212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Г.М. Іщенко

Судді підпис
М.А.Санакоєва

підпис А.С. Цикуренко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.М. Іщенко