Справа № 270/609/14-а
Суддя: Єрьомін Д. О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центрально-Міський районний суд
Справа № 270/609/14-а
Провадження № 2-а/270/38/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
області в складі :

головуючого судді Єрьоміна Д.О.,

при секретарі
Хроменкові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання зробити
перерахунок і виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, суд -

В С Т
А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до УПСЗН
Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання зробити перерахунок і
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, мотивуючи свої вимоги
тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської
міської ради, як особа, яка
зареєстрована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування і отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку без
урахування доходів сім'ї за період з 17
червня 2013 року по 17 квітня 2016 року в
розмірі 130 грн. щомісячно. Вважає, що
вона має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку довідно до Закону
України «Про державну допомогу сім ям з
дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років. 27
червня 2013 року вона звернулася до УПСЗН
з заявою про перерахунок та виплату їй
недоплаченої допомоги у
вищезазначеному розмірі відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
02 грудня 2013 року отримала відмову з
посиланням на Закон України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
постанову КМУ від 27.12.2001 року № 1751.
Вважає, що дії відповідача по
призначенню вказаної допомоги в значно
меншому розмірі є неправомірними та
такими, що не відповідають
законодавству з огляду на наступне.
Законом України №2811-ХІІ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей, і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
ст. 15 Закону № 281І-ХІІ викладено в
наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень». Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» розділ І цього
Закону набирає чинності з 01.01.2008 року і
діє по 31.12.2008 року. Отже, з 01.01.2009 р. ст. 15
Закону № 2811-XII відновила попередню
редакцію, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте, ст. 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
установлено, що 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Аналогічним чином
врегульовано спірні правовідносини у
2010 році, ст.45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік». В
зв'язку з тим, що у передбачений законом
спосіб положення Законів України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» не визнано неконституційними та
не скасовано, у 2009-2010 рр. допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначалась та виплачувалась у
відповідності до п. 22 Постанови КМУ №
1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми».
Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
іншими законами не встановлювалось на
2011 рік інший, ніж у Законах №2811-ХІІ та №
2240-111 розмір допомоги, а дії Законів про
бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та
2010 роках, спірні правовідносини з 01.01.2011
року регулюються Законами № 2811-ХІІ та
№ 2240-111, а положення Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001 року в тій частині, в якій
воно суперечить зазначеним законам,
застосовуватися не може. Отже, з 22.11.2011
року у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату їй державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами № 2811-ХІІ та 2240-ІІІ. Крім того,
така правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 21.08.2011 року по справі №
К/9991/33496/12 та в постанові Верховного
Суду України від 25.12.2012 року. Оскільки
вона є застрахованою особою у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин, на відносини щодо
виплати допомоги застрахованій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону № 2240-ІІІ,
відповідно до ст. 43 якого, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом. На підставі
викладеного, просила суд визнати
неправомірними дії відповідача про
відмову у перерахуванні та виплаті їй
державної допомоги допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного та зобов'язати УПСЗН
Центрально - Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради здійснити перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, за період з 17 червня 2013 року по
день винесення рішенням судом, з
урахуванням проведених виплат.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила суд визнати
неправомірними дії відповідача про
відмову у перерахуванні та виплаті їй
державної допомоги допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного та зобов'язати УПСЗН
Центрально - Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради здійснити перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, за період з 17 червня 2013 року по
день винесення рішенням судом, з
урахуванням проведених виплат

Представник відповідача - УПСЗН
Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради, в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
управління було повідомлений
своєчасно та належним чином, в
установленому законом порядку. Суду
подана заява з проханням розглянути
справу у відсутності представника
управління, а також письмові
заперечення УПСЗН Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської
міської ради, в яких зазначено, що
позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні та отримує грошову допомогу
по догляду за дитиною, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811 -XII. Відповідно
до ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21
листопада 1992 року в редакції Закону, що
діяла до 2008 року, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надавалася у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня
2007 року, який набрав чинності з 01 січня
2008 року, у Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» внесені
зміни. Зокрема, ч. 1 ст. 15 викладена в
такій редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Таким чином, на час призначення
позивачці допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у червні 2013 року не діяла норма
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», яка передбачала
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надавалася у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Законом України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік». Законом України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
передбачена Законами України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється у розмірах і порядку,
призначених Кабінетом Міністрів
України (Постанова Кабінету Міністрів
України від 27.12.2001 № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми). Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
будь-яких змін до ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» не вносилось.
Тобто, при нарахуванні розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку УПСЗН
діяло в межах чинного законодавства та
обгрунтовано керувалося чинною
редакцією ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», в зв'язку з
чим у задоволенні позову ОСОБА_1
просили відмовити в повному обсязі /а.с.
15-16/.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, вважає, що заявлені позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого 23 квітня 2013 року
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, позивачка ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий
запис № 346 /а.с. 8/.

З відповіді від 02.12.2013 року на звернення
позивачки ОСОБА_1, наданої відповідачем
вбачається, що останній було надано
роз'яснення відповідно до якого,
позивачка перебуває на обліку в
управлінні з 13.05.2013 року та відповідно
до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» їй було
призначено державну допомогу при
народженні першої дитини за період з
01.04.2013 року по 30.04.2013 року у розмірі 9.720
грн., за період з 01.05.2013 року по 30.04.2015
року у розмірі 310 грн. щомісячно. За
письмовою заявою позивачки від 27.06.2013
року їй було призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, на підставі наказу №
24-к від 10.06.2013 року по приватному
підприємству «Гарантстрой» про
надання відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на період з 17.06.2013 року по 17.04.2016
року у розмірі 130 грн. щомісячно та у
розмірі, що перевищує мінімальний на
період з 17.06.2013 року по 30.11.2013 року у
розмірі 284 грн. 10 коп. щомісячно
відповідно до ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Вказану
допомогу виплачено по листопад 2013 рок
включно. Також, роз'яснено, що
відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009
року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців але не менш як
130 грн. Згідно п. 19 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 виплата допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що перевищує
мінімальний, здійснюється протягом
шести календарних місяців. Якщо особа,
якій призначена допомога після
закінчення строку не підтвердила право
на призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, допомога
виплачується у мінімальному розмірі
/а.с. 20-21/.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України. Правові,
організаційні та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у різі смерті, а також
надання послуг санаторно - курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням»(Закон № 2240-III).

У даному випадку між сторонами виник
спір щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
виплату допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону, (яким є вище
вказаний Закон № 2240- III).

Статтею 1 зазначеного Закону № 2240- III
визначено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закону № 2240-III страховий
випадок - подія, з настанням якої
виникає право застрахованої особи або
членів її сім'ї на отримання
матеріального забезпечення або
соціальних послуг за цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Це
право виникає з настання страхового
випадку в період роботи (включаючи і
час випробування та день звільнення),
якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав. Право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застраховано особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону № 2240-III та
виключено статті 40-44. Конституційний
Суд України рішенням від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону «Про Державний бюджет України
на 2008 рік» та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України», в
тому числі й пункт 25 розділу II цього
закону щодо виключення статей 40-44
Закону № 2240-III. Пунктом 2 розділу III
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» було передбачено, що
розділ II цього Закону діє до 31 грудня
2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України, відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з січня 2009 року статті 13,15 Закону
України « Про державну допомогу сім'ям
з дітьми».

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
ані Законом України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік», не
встановлювалось на 2012 рік та на 2013 рік
іншій, ніж у Законі України «Про
державну допомогу сім»ям з дітьми»
(Закон № 2811-Х11) та Законі України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» (Закон № 2240-III) розмір
допомоги, спірні правовідносини з
01.01.2011 року регулюються саме
зазначеними Законами, а положення
Постанови КМУ № 1751 «Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001
року в тій частині, в якій воно
суперечить названим Законом,
застосовуватися не може. Як
зазначалося вище, в даному випадку
виник спір щодо виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
виплату допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону, яким є Закон №
2240-III. Відповідно до вимог ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» (Закон № 2240-III), допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом. Отже, з 01.01.2011
року у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням».

Таким чином, на підставі вище
викладеного, суд приходить до
переконання, що позивачка має право на
перерахунок та виплату їй недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню, а саме за
період з 10 серпня 2013 року по день
винесення рішення судом, тобто по 24.02.2014
року, враховуючи ту обставину, що на
підставі ухвали суду від 24.02.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
проведення перерахунку та виплати
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною за період з 17.06.2013 року по 09.08.2013
року включно, залишені без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). В зв'язку з чим суд
вважає за необхідне стягнути з
місцевого бюджету на користь ОСОБА_1
судовий збір сплачений за подачу
адміністративного позову в розмірі 73, 08
грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 69-72, 86, 94, 99, 100,
158-163, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Центрально - Міської районної
адміністрації Макіївської міської
Ради задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Центрально - Міської районної
адміністрації Макіївської міської
Ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, за період з 10
серпня 2013 року по 24 лютого 2014 року з
урахуванням проведених виплат.

Стягнути з місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений
за подачу адміністративного позову в
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Повний текст постанови
виготовлено 25.02.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня складання постанови в
повному обсязі шляхом подачі
апеляційної скарги, а у разі
відсутності особи, яка має право на
апеляційне оскарження протягом 10-ти
днів з дня отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлено суддею в 1-му примірнику.

Суддя: