Справа № 2а-238/11/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 р.
Справа № 9923/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі міста
Львова на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року по справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі місті Львова до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі місті Львова
звернулося 05.01.2011 року в суд із позовом
до Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
скасування постанови про накладення
штрафу від 17.12.2010 року ВП№ 19964203.

Вимоги мотивовані тим, що оспорювана
постанова є безпідставною та
незаконною, так як відділом пенсійного
забезпечення управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова видано розпорядження від
14.04.2010 року та передано пенсійну справу
в управління по виплаті пенсій
головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області для
проведення виплати у розмірі 786 грн.27
коп. Рішення суду виконано повністю, а
виплата здійснена в додаткових
відомостях липня 2010 року №87. Просить
скасувати вказану постанову.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.01.2011 року
у задоволенні позову відмовлено. Суд
виходив з того, що відповідно до ст.124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Крім того, позивач
не довів, що при винесенні оскаржуваної
постанови відбулося порушення його
прав чи інтересів.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона позивача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким задоволити позовні
вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
покликання маються на обставини,
подібно викладені як у позовній заяві.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, прийшла
до наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 25.06.2010 року
державним виконавцем Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№19964203 з виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова про зобов'язання позивача
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
включно, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум, та боржнику надано строк до 02.06.2010
року для добровільного виконання
рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим законом.

Слід зазначити, що вказане вище судове
рішення у встановлений строк не
виконано, державному виконавцю не
надано документального підтвердження
про виконання виконавчого документу,
заходів щодо його виконання не вжито,
відтак 17.12.2010 року державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції керуючись
статтями 5, 76, 87 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову ВП №19964203 про накладення
штрафу за невиконання у встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження», якщо
боржник у встановлений строк
добровільно не виконав рішення,
державний виконавець невідкладно
розпочинає його примусове виконання.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно із ст. 76 вказаного Закону, у разі
невиконання без поважних причин вимог
державний виконавець застосовує до
боржника штрафні санкції чи інші
заходи, передбачені законодавством, і
призначає новий строк виконання. Якщо
після цього рішення не буде виконано і
виконання може бути проведено без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, а на
боржника державним виконавцем
накладається штраф у сумі двократного
розміру витрат на проведення
виконавчих дій у порядку,
встановленому частиною другою статті 87
цього Закону.

Статтею 87 вказаного Закону
передбачено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником, та рішення про поновлення на
роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу в розмірі від
двох до десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, на
посадових осіб - від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на боржника - юридичну особу
- від двадцяти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та призначає новий строк для
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф на
боржника у подвійному розмірі.

Враховуючи норми ст. 129 Конституції
України, якою визначено основні засади
судочинства, однією з яких є
обов'язковість рішень суду, а також ст. 5
Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якої на
державного виконавця покладено
обов'язок вживати заходів примусового
виконання рішень, встановлених цим
Законом, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії, а також той факт,
що на момент звернення позивача до суду
з адміністративним позовом, рішення у
справі, де стягувачем є ОСОБА_1
залишається невиконаним, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційних вимог.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198 п.1 ч.1, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Львова
залишити без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року по справі № 2а-238/11/1370, без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга