Справа № 826/18653/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса»доІнспекції з
питань захисту прав споживачів у місті
Києвіпровизнання протиправною та
скасування постанови від 05 листопада
2013 року № 000086 про накладення стягнень, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
(далі - ТОВ «Дієса», позивач) з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
місті Києві (далі - відповідач) про
визнання протиправною та скасування
постанови від 05 листопада 2013 року № 000086
про накладення стягнень.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачем під час
перевірки було перевищено свої
повноваження, що мало прояв у
витребуванні від ТОВ «Дієса»
документів, які не передбачені чинним
законодавством та призвело до штучного
створення ситуації, яка стала
підставою для винесення оскаржуваної
постанови та застосування
протиправного штрафу.
При цьому, позивач також зазначає, що
ним не було жодним чином створено
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізують політику у сфері
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування, що
підтверджується записами в журналі
перевірок (допуск до перевірки), актом
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 01.11.2013
року № 001552 та протоколом про
адміністративне правопорушення № 000772
від 01.11.2013 року.
Під час розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у місті Києві в своїх
запереченнях просила суд в задоволенні
адміністративного позову ТОВ «Дієса»
повністю відмовити, оскільки при
винесенні постанови діяла в рамках
чинного законодавства України.
Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у зв'язку з
неприбуттям представника відповідача
у судове засідання, суд дійшов висновку
про подальший розгляд справи у
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, Окружний адміністративний суд
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у місті Києві на підставі
повідомлення від 11 жовтня 2013 року та
направлення від 29 жовтня 2013 року
проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав
споживачів магазину «Ельдорадо» ТОВ
«Дієса», що знаходиться за адресою м.
Київ, проспект Комарова, 28, за
результатами якої складено акт від 01
листопада 2013 року № 001552 та протокол
про адміністративне правопорушення
від 01 листопада 2013 року № 000772.
05 листопада 2013 року ТОВ «Дієса» подано
відповідачу заперечення (вих. №
05/11/13-2юр.) на вказаний вище акт
05 листопада 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у місті Києві
на підставі акту перевірки від 01
листопада 2013 року № 001552 прийнято
постанову № 000086, відповідно до якої за
створення перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізують політику у сфері
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування до ТОВ «Дієса»
застосованого штраф у розмірі 51 813 214, 40
Незгода з вказаним рішенням суб'єкта
владних повноважень обумовила
звернення позивача до суду з
адміністративним позовом.
Оцінивши за правилами статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва погоджується з доводами ТОВ
«Дієса», виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів регулюються Законом
України «Про захист прав споживачів»
від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон № 1023).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1023
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.
Згідно з п. 2 Положення про управління у
справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України № 206 від 09.11.2011 року основними
завданнями Інспекцій є реалізація
повноважень Держспоживінспекції
України на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці; здійснюють державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів (крім
Держспоживінспекції в Автономній
Республіці Крим), рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд; накладення
штрафів на суб'єктів господарювання, а
також рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами за порушення
прав споживачів у випадках,
передбачених законодавством.
При цьому, механізм здійснення
державного контролю посадовими
особами Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів (далі -
Держспоживінспекція України) та її
територіальних органів за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів суб'єктами господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства (далі -
суб'єкти господарювання), крім
Держспоживінспекції в Автономній
Республіці Крим регулюється Порядком
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 07.03.2012 року № 310 (далі -
Порядок № 310).
Відповідно до п. 1.4 Порядку № 310
перевірки діяльності суб'єктів
господарювання проводяться з метою
контролю стану дотримання ними вимог
законодавства про захист прав
споживачів щодо якості та безпеки
продукції, правил торгівлі та послуг,
надання споживачам необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію. Органи у
справах захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства про захист прав
споживачів шляхом проведення планових
та позапланових перевірок.
Відповідно до п. 2.1 Порядку № 310 перед
початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
Згідно із п. 2.6 Порядку № 310 перевірки
проводяться посадовими особами на
підставі наказу відповідного органу з
питань захисту прав споживачів, який
повинен містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого
здійснюватиметься захід, та предмет
Пунктом 2.7 Порядку № 310 передбачено, що
перед проведенням планової перевірки
відповідний орган з питань захисту
прав споживачів надсилає суб'єкту
господарювання письмове повідомлення
про проведення планової перевірки не
пізніше ніж за десять днів до дня її
Повідомлення повинно містити: дату
початку та дату закінчення проведення
планової перевірки; найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких проводиться
перевірка; найменування відповідного
органу з питань захисту прав
Повідомлення надсилається
рекомендованим листом або
телефонограмою за рахунок коштів
відповідного органу з питань захисту
прав споживачів або вручається
особисто керівнику чи уповноваженій
особі суб'єкта господарювання під
розписку. Строк проведення планової
перевірки не може перевищувати
п'ятнадцяти робочих днів, а для
суб'єктів малого підприємництва - п'яти
робочих днів, якщо інше не передбачено
Відповідно до п. 1.9 Порядку № 310
реєстрація направлень на проведення
перевірки здійснюється у журналі
реєстрації направлень на проведення
перевірки. У направленні на проведення
перевірки зазначаються: серія,
порядковий номер, а також порядковий
номер відповідно до нумерації записів
у журналі реєстрації направлень.
Журнал реєстрації направлень на
проведення перевірки повинен бути
прошнурований, пронумерований,
завірений підписом та скріплений
гербовою печаткою. Направлення на
проведення перевірки є чинним лише
протягом зазначеного в ньому строку
здійснення перевірки. Посадові особи
без направлення на проведення
перевірки та службового посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу з
питань захисту прав споживачів, не
мають права на її проведення.
При цьому, суд зазначає, що відповідно
до п. 1.11 Порядку № 310 органи з питань
захисту прав споживачів та їх посадові
особи під час проведення перевірок
- повно, об'єктивно та неупереджено
здійснювати державний нагляд
(контроль) в межах повноважень,
передбачених законодавством;
- дотримуватися ділової етики у
взаємовідносинах із суб'єктами
- не втручатися і не перешкоджати
здійсненню господарської діяльності
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю), якщо це не загрожує
життю та здоров'ю людей, не спричиняє
небезпеки виникнення техногенних
- забезпечувати нерозголошення
комерційної таємниці суб'єкта
господарювання, що стає доступною
посадовим особам у ході проведення
- ознайомити керівника суб'єкта
господарювання, або його заступника,
або уповноважену ними особу з
результатами перевірок у строки,
передбачені законом;
- надавати з питань, які належать до їх
компетенції, суб'єкту господарювання
консультаційну допомогу щодо
здійснення державного нагляду
Водночас, п. 1.12 Порядку № 310
передбачено, що суб'єкт господарювання
під час проведення перевірок
- допускати посадових осіб до
проведення перевірок за умови
дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю),
передбаченого Законом України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", цим Порядком, іншими
нормативно-правовими актами;
- виконувати вимоги органу з питань
захисту прав споживачів та його
посадових осіб щодо усунення виявлених
порушень вимог законодавства;
- надавати документи, зразки продукції,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час проведення перевірок, відповідно
- одержувати примірник припису або акта
органу з питань захисту прав
споживачів за результатами
проведеного планового чи
позапланового заходу.
За результатами проведеної перевірки
посадовими особами в разі виявлення
порушень вимог законодавства
складається акт, який повинен містити
такі відомості: дату складання акта;
тип перевірки (планова або
позапланова); предмет перевірки;
найменування органу з питань захисту
прав споживачів, а також посаду,
прізвище, ім'я та по батькові посадової
особи, яка провела перевірку;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких проводилася перевірка (п. 3.1
Порядку № 310).
Відповідно до п. 3.2 Порядку № 310 під час
опису виявлених порушень вимог
законодавства повинні бути зазначені
нормативно-правові акти чи нормативні
документи, вимоги яких порушені, їх
повне найменування та реєстраційний
Зміст порушення повинен бути
конкретизований та викладений
відповідно до норм законодавства.
Довільне викладення або трактування
вимог нормативно-правових актів та
документів не допускається.
Опис порушень закінчується
аргументованими висновками з
посиланням на відповідні законодавчі,
нормативно-правові акти та нормативні
Згідно із п. 3.11 Порядку № 310 реєстрація
актів перевірок проводиться у журналі
реєстрації актів перевірок. В акті
перевірки зазначаються: серія,
порядковий номер, а також порядковий
номер відповідно до нумерації записів
у журналі реєстрації актів. Журнал
реєстрації актів перевірок повинен
бути прошнурований, пронумерований,
завірений підписом та скріплений
Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для прийняття оскаржуваної
постанови став акт перевірки від 01
листопада 2013 року, в якому посадовими
особами відповідача було зазначено, що
під час здійснення перевірки
директором магазину на письмову вимогу
перевіряючих не надано відомостей,
документів та матеріалів необхідних
для заповнення додатку № 7 до акту
перевірки, чим створено перешкоду
службовим особам центрального органу
виконавчої влади, що реалізують
політику у сфері контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів у проведенні перевірки
якості продукції, а також правил
торговельного та інших видів
Враховуючи зазначене вище судом під
час розгляду справи було встановлено
11 жовтня 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у місті Києві
видано повідомлення про проведення
перевірки ТОВ «Дієса» - магазину
«Ельдорадо», що знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Комарова, 28, в період з
22 жовтня 2013 року по 05 листопада 2013 року.
На підставі вказаного вище
повідомлення та направлення від 29
жовтня 2013 року № 003524/3524 посадові особи
відповідача були допущені до
перевірки, про що свідчить відповідна
відмітка в журналі перевірки, копія
якого наявна в матеріалах справи.
Під час перевірки 31 жовтня 2013 року
відповідачем було адресовано позивачу
лист № 07-17-04/2953 від 30 жовтня 2013 року,
відповідно до якого від останнього в
термін до 12 год. 00 хв. 01 листопада 2013
року вимагалося надати відомості,
документи та матеріали для заповнення
таблиці 7, яка є невід'ємним додатком до
акту перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, форма якого затверджена
наказом Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 10.01.2012
року № 24, а саме: копії прибуткових
документів та копії документів, що
засвідчують якість та безпеку товарів.
01 листопада 2013 року позивачем на
вказаний вище лист було надано
документи, що засвідчують якість та
безпеку товарів (на 109 аркушах); довідку
про закупівельну вартість в магазині
товару по проспекту Комарова, 28 (на 4
аркушах); витяг із бази 1С стосовно
залишків продукції в магазині по
проспекту Комарова, 28 (на 2 аркушах).
Одночасно відповідача вказаним листом
було повідомлено, що прибуткові
документи на вимогу перевіряючих
надані бути не можуть, оскільки жодним
чином не характеризують якість
продукції , сировини, матеріалів,
комплектувальних виробів, що
використовуються для виробництва
Не надання позивачем прибуткових
документів, відповідачем було
розцінено як створення перешкод
службовим особам центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, та
структурного підрозділу з питань
захисту прав споживачів органу
місцевого самоврядування у проведенні
перевірки якості продукції, а також
правил торговельного та інших видів
З урахуванням встановлених під час
розгляду справи доказів, суд не
погоджується з даними висновками
відповідача, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема, одержувати безоплатно від
суб'єктів господарювання, що
перевіряються, копії необхідних
документів, які характеризують якість
продукції, сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів, що
використовуються для виробництва цієї
Згідно листа відповідача № 07-17-04/2953 від
30 жовтня 2013 року, останнім
витребовувались документи від
позивача з метою заповнення таблиці 7,
яка є невід'ємним додатком до акту
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів та
ненадання яких в повному обсязі стало
підставою для застосування стягнень,
передбачених п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів».
Втім, з наданого суду акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів магазину «Ельдорадо»
ТОВ «Дієса», що знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Комарова, 28 від 01
листопада 2013 року № 001552 встановлено,
що його складено з усіма додатками, в
тому числі включаючи додаток № 7.
Водночас, за результатами дослідження
наданих позивачем на запит відповідача
документів, судом встановлено, що вони
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цієї продукції ТОВ
При цьому, суд зазначає, що п. 2.5 Порядку
№ 310 передбачено, що у разі створення
перешкод посадовим особам у проведенні
перевірки якості продукції, а також
правил торговельного та інших видів
обслуговування складається
відповідний акт, у якому фіксується
факт створення перешкод у проведенні
Доказів складання вказаного акту
представниками відповідача під час
розгляду вказаної адміністративної
справи надано суду не було.
Разом з тим, суд зазначає, що
законодавством окремо передбачено
відповідальність за реалізацію
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але у
документах, згідно з якими її передано
на реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності або
свідоцтва про визнання відповідності
та за виготовлення або реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів,
нормативно-правових актів стосовно
безпеки для життя, здоров'я та майна
споживачів і навколишнього природного
середовища та за не ведення
обов'язкового обліку доходів і витрат,
а саме п. 3 та п. 4 статті 23 Закону України
«Про захист прав споживачів». А тому
факт відсутності документів чи їх
ненадання в повному обсязі не може бути
враховано при вирішенні питання щодо
відповідальності за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування.
Інших доказів створення перешкод
відповідачем суду надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Окрім цього, суд зазначає, що
відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
суб'єкти господарювання сфери
торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування - у розмірі від
одного до десяти відсотків вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
Відповідачем в підтвердження
правомірності своїх дій не надано суду
пояснень та їх документального
підтвердження застосування до
позивача штрафних санкцій в
максимальному розмірі.
Таким чином, враховуючи вказане вище,
суд приходить до висновку, що постанова
від 05 листопада 2013 року № 000086 про
накладення стягнень, передбачених ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів», якою до ТОВ «Дієса»
застосовано штраф у розмірі 51 813 214, 40
грн. не ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, у зв'язку із чим
підлягає визнанню протиправною та
Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідач в
обґрунтування правомірності своїх
висновків не надав достатніх доказів
порушень закону позивачем, а тому
суб'єктом владних повноважень не
доведено своєї правоти.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, з урахуванням
обставин зазначених вище, суд прийшов
до переконання про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує на користь позивача
здійснені ними документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 458, 80 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Києві від 05
листопада 2013 року № 000086 про накладення
стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів».

3. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
місті Києві на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 458, 80 грн.
(чотириста п'ятдесят вісім гривень, 80
копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко