Справа № 821/3980/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3980/13-а

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, або ФОП ОСОБА_2.)
звернулась з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, або ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області), у
якому просить скасувати податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013 року: №
про збільшення сум грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) в сумі 89383,00 грн.
та 11029,25 грн. штрафних санкцій; №
про збільшення сум грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб, що сплачено фізичними
особами за результатами річного
декларування в сумі 104032,06 грн. та 23164,27
грн. штрафних санкцій, а також від 23
липня 2013 року: за № 000137105 про
збільшення податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) - за основним платежем - 0,00 грн.
та 28996,75 грн. штрафних санкцій, та за №
про збільшення сум грошового
зобов'язання податку з доходів
фізичних осіб, що сплачено фізичними
особами за результатами річного
декларування в сумі 29422,67 грн. та 7355,67
грн. штрафних санкцій.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня
2013 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні
ГУ Міндоходів у Херсонській області
від 17.05.2013 року № , № та від 23
липня 2013 року № 000137105, № .

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову, наголошуючи,
зокрема, на правомірності винесення
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень.

В судове засідання представник
позивача не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи був
повідомлений належним чином та
своєчасно, що підтверджується наявним
в матеріалах справи повідомленням про
вручення повістки про виклик до суду,
причини неприбуття не відомі.

Представник відповідача у судове
засідання, також, не прибув, про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи був повідомлений належним чином
та своєчасно, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення повістки
про виклик до суду, причини неприбуття
не відомі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Крім того, відповідно до приписів п. 2 ч.
1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, в
період з 03.04.2013 року по 16.04.2013 року
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ФОП
ОСОБА_2 з питань взаємовідносин з
ПП «Проторус Инвест Груп» за період
липень-серпень 2010 року, ПП «Інсайт
Плюс» за серпень 2011 року, з ТОВ
«Агротранстрейд» за період
червень-липень 2012 року, з ПП
«Градостройінвест-СВ» за червень 2012
року, за результатами якої складено акт
перевірки від 19.04.2013 року № 2359/17-2/.

У висновку акта перевірки зазначено, що
перевіркою встановлено відсутність
поставки товарів, надання послуг
(виконання робіт) ПП «Проторус Инвест
Групп», ПП «Нісан-09», ТОВ
«Пласт-Буд», ТОВ «БК «Акрополь СВ», ПП
«Островок», ПП
«Градостройінвест», ТОВ «КПВ -
Будінвест» платнику податків
ФОП ОСОБА_2 у період 2010 рік - 2012
рік, що свідчить про укладення угод без
мети настання реальних наслідків. Отже,
відповідно до п. 1, п. 5 ст. 203, п.п. 1, 2 ст. 215
Цивільного кодексу України зазначені
правочини є нікчемними і в силу ст. 216
Цивільного кодексу України не
створюють юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з їх недійсністю, що
свідчить про укладення угод без мети
настання реальних наслідків та
заниження податку з доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю за період 2010-2012 рік. Також, в
ході перевірки податковим органом
встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 відсутні
об'єкти, які підпадають під визначення
ст.ст. 185 та 186 Податкового кодексу
України. Дані, наведені в деклараціях з
податку на додану вартість за
перевіряємий періоди є недійсними.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013 року: №
про збільшення сум грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) в сумі 89383,00 грн.
та 11029,25 грн. штрафних санкцій; №
про збільшення сум грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб, що сплачено фізичними
особами за результатами річного
декларування в сумі 104032,06
грн. та 23164,27 грн. штрафних санкцій, а
також від 23 липня 2013 року: за № 000137105 про
збільшення податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) - за основним платежем - 0,00 грн.
та 28996,75 грн. штрафних санкцій, та за №
про збільшення сум грошового
зобов'язання податку з доходів
фізичних осіб, що сплачено фізичними
особами за результатами річного
декларування в сумі 29422,67 грн. та 7355,67
грн. штрафних санкцій.

Не погодившись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішення,
позивач звернувся до суду з метою їх
оскарження.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскаржувані позивачем податкові
повідомлення-рішення винесено
податковим органом неправомірно,
безпідставно та в порушення положень
чинного податкового законодавства
України, з урахуванням наступного.

Зі змісту акту спірної перевірки
вбачається, що підставою для
нарахування позивачу податкових
зобов'язань, оскаржуваними податковими
повідомленнями - рішеннями, стали
господарські операції з ПП «Проторус
Инвест Групп», ПП «Нісан-09», ТОВ «БК
«Пласт-Буд», ПП «Інсайт Плюс», ТОВ
«Будівельна Компанія» Акрополь СВ», ПП
«Градостройінвест-СВ», ТОВ
«КПВ-Будінвест», ПП «Островок».

Так, як встановлено судом першої
інстанції, 15.01.2010 року між позивачем та
ПП «Проторус Инвест Групп» було
укладено договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт. На
виконання вказаного договору ПП
«Проторус Инвест Групп» провело ремонт
приміщень 3-4 поверхів учбового корпусу
Херсонського кооперативного коледжу
за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова,
68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковою накладною
№ 3 від 28.01.2010 року, локальним
кошторисом на ремонт приміщень ІІІ-IV
поверхів учбового корпусу
Херсонського кооперативного коледжу,
відомістю ресурсів до кошторису,
довідкою про вартість виконаних робіт,
актом виконаних робіт за січень.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжного
доручення № 192 від 28.01.2010 року.

18.02.2010 року між позивачем та ПП
«Проторус Инвест Групп» укладено
договір № 2 на виконання
ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ПП
«Проторус Инвест Групп» провело ремонт
приміщень 3-4 поверхів учбового корпусу
Херсонського кооперативного коледжу
за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова,
68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковими
накладними № 5 від 22.02.2010 року, № 6 від
26.02.2010 року, локальним кошторисом на
ремонт приміщень ІІІ-IV поверхів
учбового корпусу Херсонського
кооперативного коледжу, відомістю
ресурсів до кошторису, довідкою про
вартість виконаних робіт, актом
виконаних робіт за лютий.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжних доручень
№ 210 від 22.02.2010 року, № 211 від 26.02.2010
року, № 212 від 26.02.2010 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
08.03.2010 року між позивачем та ПП
«Проторус Инвест Групп» укладено
договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ПП
«Проторус Инвест Групп» провело ремонт
учбових аудиторій Херсонського
кооперативного коледжу за адресою: м.
Херсон, проспект Ушакова, 68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковою накладною
№ 32 від 28.03.2010 року, локальним
кошторисом на ремонт приміщень ІІІ-IV
поверхів учбового корпусу
Херсонського кооперативного коледжу,
відомістю ресурсів до кошторису,
довідкою про вартість виконаних робіт,
актом виконаних робіт за березень.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до роздруківки руху
коштів.

В жовтні та листопаді 2010 року позивач
отримав від ПП «Нісан-09» матеріали для
проведення ремонтних робіт.

Факт отримання товару підтверджується
податковою накладною № 1886
від 29.10.2010 року, рахунком фактурою №
СФ-291001 від 29.10.2010 року, видатковою
накладною № РН-291001 від 29.10.2010 року,
податковою накладною № 1963
від 19.11.2011 року, рахунком фактурою №
СФ-191101 від 19.11.2010 року, видатковою
накладною № РН-191101 від 19.11.201 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжних доручень
№ 395 від 28.10.2010 року, № 396 від 19.11.2010
року.

Крім того, 03.04.2011 року між позивачем та
ТОВ «Будівельна компанія Пласт Буд»
укладено договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ТОВ
«Будівельна компанія Пласт Буд»
провело ремонт приміщень 3, 4, 5 поверхів
гуртожитку Херсонського
кооперативного коледжу за адресою: м.
Херсон, проспект Ушакова, 68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковою накладною
№ 18 від 13.05.2011 року, рахунком
фактурою № ОУ-130501 від 13.05.2011 року, актом
приймання виконаних робіт за травень
2011 року, відомістю використання
ресурсів та витрат, довідкою вартості
виконаних будівельних робіт за травень
2011 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжного
доручення № 458 від 13.05.2011 року.

26.07.2011 року між позивачем та ПП «Інсайт
Плюс» укладено договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ПП
«Інсайт Плюс» провело ремонт приміщень
кухні 5 поверху гуртожитку
Херсонського кооперативного коледжу
за адресою: м. Херсон,
проспект Ушакова, 68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковою накладною
№ 30 від 25.08.2011 року, актом
приймання виконаних робіт за серпень
2011 року, довідкою вартості виконаних
будівельних робіт за серпень 2011 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжного
доручення № 658 від 25.08.2011 року.

19.09.2011 року між позивачем та ТОВ
«Будівельна Компанія «Акрополь СВ»
укладено договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ТОВ
«Будівельна Компанія «Акрополь СВ»
провело ремонт корпусу Херсонського
кооперативного коледжу за адресою: м.
Херсон, проспект Ушакова, 68.

Факт виконання ремонтно-будівельних
робіт між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ
«Будівельна Компанія «Акрополь-СВ»
підтверджується податковою накладною
№ 12 від 15.11.2011 року, рахунком на оплату
№ 33 від 19.10.2011 року, актом приймання
виконаних робіт за листопад 2011 року,
довідкою вартості виконаних
будівельних робіт за листопад 2011 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжного
доручення № 896 від 15.11.2011 року.

Факт постачання товару в адресу ФОП
ОСОБА_2 від ПП «Градостройінвест-СВ» в
травні 2012 року підтверджується
документально наступними документами:
податковою накладною № 48 від 22.05.2012
року про продаж матеріалів для ремонту,
видатковою накладною № РН-220504 від
22.05.2012 року, рахунком фактурою
№ СФ-220507 від 22.05.2012 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжного
доручення № 28 від 22.05.2012 року.

06.06.2012 року між позивачем та ТОВ
«КПВ-Будінвест» укладено договір на
виконання ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ТОВ
«КПВ-Будінвест» провело ремонт фасаду
учбового корпусу Херсонського
кооперативного коледжу за адресою: м.
Херсон, проспект Ушакова, 68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковими
накладними № 18 від 15.10.2012 року, № 5 від
10.07.2012 року, № 6 від 11.07.2012 року, № 7
від 12.07.2012 року, кошторисами
договірної ціні на проведення робіт,
відомостями ресурсів, локальними
кошторисами, актами приймання
виконаних робіт за липень 2012
року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжних доручень
№ 53 від 22.07.2012 року, № 54 від 12.07.2012
року.

02.09.2012 року між позивачем та ПП
«Островок» укладено договір на
виконання ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вказаного договору ПП
«Островок» провело ремонт фасаду
учбового корпусу Херсонського
кооперативного коледжу за адресою: м.
Херсон, проспект Ушакова, 68.

Факт виконання та проведення робіт
підтверджується податковими
накладними № 18 від 15.10.2012 року, № 30 від
16.10.2012 року, № 77 від 24.10.2012 року, № 100
від 30.10.2012 року, № 107 від 31.10.2012 року,
кошторисами договірної ціні на
проведення робіт, відомостями
ресурсів, локальними кошторисами,
актами приймання виконаних робіт за
жовтень 2011 року, довідками вартості
виконаних будівельних робіт за жовтень
2011 року.

Розрахунки проведені у безготівковій
формі відповідно до платіжних доручень
№ 95 від 15.10.2012 року, № 97 від 16.10.2012
року, № 102 від 24.10.2012 року, № 104 від 30.10.2012
року, № 105 від 31.10.2012 року.

Як вірно наголошено судом першої
інстанції під час проведення спірної
перевірки до наявної у позивача
первинної документації по операціям з
ПП «Проторус Инвест Групп», ПП
«Нісан-09», ТОВ «БК «Пласт-Буд», ПП
«Інсайт Плюс», ТОВ «Будівельна
Компанія» Акрополь СВ», ПП
«Градостройінвест-СВ», ТОВ
«КПВ-Будінвест», ПП «Островок»
у податкового органу не виникло жодних
претензій, як і до правильності її
оформлення, так і до відображення у
бухгалтерському та податковому обліку.

Поряд з цим, як зазначено в апеляційній
скарзі відповідача, що, також,
відображено в акті спірної перевірки,
висновки щодо порушення позивачем
вимог податкового законодавства були
здійснені податковим органом лише
виходячи зі змісту акту ДПІ у м. Херсоні
від 04.05.2011 року № 1425/23-4/35220037 «Про
результати планової документальної
невиїзної перевірки ПП «Проторус
Инвест Груп» з питань дотримання вимог
податкового законодавства», акту ДПІ у
м. Херсоні від 18.03.2011 року №
2/23-2/36419914 «Про результати проведеного
аналізу інформації та звітності ПП
«Нісан-09» при відпрацюванні
податкового кредиту та податкових
зобов'язань за вересень, жовтень,
листопад, грудень 2010 року та січень 2011
року», акту ДПІ у м. Херсоні від 23.03.2012
року № 231/22-4/36129658 «Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ «БК «Акрополь СВ» з
питання підтвердження правомірності
формування податкового кредиту та
податкових зобов'язань за період
листопад - грудень 2011 року», акту ДПІ у
м. Херсоні від 30.01.2013 року №
852/22-4/31848906 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки приватного
підприємства «Островок» щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами постачальниками, та з
контрагентами покупцями за жовтень 2012
року», акту ДПІ у м. Херсоні складено
від 13.02.2013 року № 938/22-4/34554629 «Про
неможливість підтвердження факту
реального здійснення господарських
операцій ТОВ «БК «Пласт-Буд» щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами-постачальниками та
покупцями за травень 2011 року», акту ДПІ
у м. Херсоні від 11.07.2012 року № 98/15-3/34555182
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП
«Градостройінвест» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.02.2012
року по 29.02.2012 року та з 01.05.2012 року по
31.05.2012 року».

Водночас, колегія суддів вважає
недостатніми для висновків акту
перевірки про порушення позивачем
податкового законодавства, посилання в
ньому лише на акти про неможливість
проведення зустрічної звірки та акти
перевірок, складені органами державної
податкової служби відносно
контрагентів позивача, оскільки без
визначення в акті перевірки і
дослідження договорів позивача з його
контрагентами, які на думку
перевіряючих не відповідають закону,
поставок та інших господарських
операцій, умов цих договорів, їх
виконання з посиланням на первинні
документи, такі висновки не
ґрунтуються на законодавстві і не
можуть бути підставою для прийняття
рішень про донарахування податкових
зобов'язань та застосування штрафних
санкцій відносно позивача.

На думку колегії суддів, такого роду
обґрунтування, взагалі не припустимі в
офіційних документах суб'єктів владних
повноважень, на підставі яких
приймаються акти індивідуальної дії,
на зразок оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, оскільки, по-перше,
приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України
чітко визначено, що органи державної
влади та їх посадові особи можуть діяти
виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
тобто, роблячи висновок про допущення
будь-яким суб'єктом правовідносин
порушення діючого законодавства, орган
державної влади зобов'язаний чітко
встановити склад такого порушення,
зазначивши, в якій саме події воно
полягає та якими саме фактичними
даними (доказами) це підтверджується,
та жодним чином не викладати
припущення щодо порушення
законодавства за відсутності належних
доказів на підтвердження їх вчинення.
По-друге, суб'єкт владних повноважень
повинен бути здатним підтвердити
правомірність зроблених ним висновків
у законодавчо визначеному порядку.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне наголосити, що, як вбачається
зі змісту вказаних актів під час
проведення вказаних звірок та
перевірок правовідносини, що виникли
між позивачем та його контрагентами не
досліджувались перевіряючими.
Висновки вказаних актів, з яких виходив
податковий орган здійснюючи висновки
акту спірної перевірки та, відповідно,
які стали підставою для визначення
позивачу податкових зобов'язань,
ґрунтуються на тому, що в ланцюгах
постачальників контрагентів позивача
маються підприємства з ознаками
фіктивності, а також вказані висновки
здійснені податковим органом на
підставі аналізу наявної податкової
інформації відносно контрагентів
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
безпідставності зазначених доводів
податкового органу, оскільки, як Закон
України «Про податко на додану
вартість», так і Податковий кодекс
України не ставлять право на
податковий кредит в залежність від
обов'язкового підтвердження
декларування відповідної суми
податкових зобов'язань контрагентом.
Податок на додану вартість є непрямим
податком і сплачується при придбанні
товару (послуги) не безпосередньо до
бюджету, а постачальнику товарів
(послуг). І лише у такого постачальника
товарів (послуг), який у складі вартості
проданого товару (послуги) отримав
податок на додану вартість, виникають
зобов'язання стосовно сплати податку
до бюджету. При цьому, покупець товарів
(послуг) не може нести відповідальність
за постачальника. Відповідно, несплата
податку на додану вартість
постачальником сама по собі не є
підставою для зменшення податкового
кредиту зазначеного податку
товариству, яке віднесло до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість, сплачену в ціні
товару.

Можливі ж порушення податкового
законодавства з боку контрагентів
позивача при здійсненні господарських
операцій в ланцюзі постачання з
третіми особами для зниження об'єкту
оподаткування, доказів чого податковим
органом до суду надано не було, не
можуть бути самостійною та достатньою
підставою для висновку про відсутність
фактичного здійснення господарських
операцій для ФОП ОСОБА_2 та відсутність
у позивача, як покупця товару/послуг,
права на витрати по цим операціям та
податковий кредит з ПДВ, а тому не
можуть бути підставою для позбавлення
позивача права формувати витрати та
податковий кредит по господарських
операціях з цими контрагентами.

Крім того, колегія суддів вважає, також,
за необхідне зазначити, що діючим
законодавством, не передбачено і не
визначено обов'язку підприємства
встановлювати ланцюг суб'єктів
підприємницької діяльності, з якими
контрагенти такого підприємства мали
договірні відносини, а також
підприємству не надано право вимагати
від його контрагентів такої
інформації.

Це відповідає практиці Верховного Суду
України у подібних правовідносинах.
Так, у постанові від 11 грудня 2007 року
(справа № 21-1376во06) Верховний Суд
України дійшов висновку, що у разі
невиконання контрагентом зобов'язання
зі сплати податку до бюджету,
відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цієї особи.
Ця обставина не є підставою для
позбавлення платника ПДВ права на його
відшкодування у разі, коли цей платник
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має необхідні документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Така позиція, також, узгоджується із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Також, колегія суддів зазначає, що у
разі, якщо на час здійснення
господарських операцій постачальники
були включені до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також мали
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями та їх
постачальниками, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач та його контрагенти на момент
укладання та виконання спірних
договорів були зареєстровані в ЄДР,
знаходились на податковому обліку в
ДПІ, мали свідоцтва платників податку
на додану вартість, що не заперечується
апелянтом.

Таким чином, оскільки висновок
податкового органу щодо порушення
позивачем податкового законодавства
ґрунтується лише на висновках актів
зустрічних звірок та перевірок,
складених органами державної
податкової служби відносно
контрагентів позивача, як під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, а так само під час
апеляційного розгляду справи,
відповідачем не надано доказів, які б
спростовували або ставили під сумнів
надані представником позивача
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не доведено
правомірність винесення оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня
2013 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкових повідомлень - рішень - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/