Справа № К/9991/73457/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/73457/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Весельської Т.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області, Центру по
нарахуванню та здійснення соціальних
виплат у Полтавській області,
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної адміністрації,
третя особа Головне управління
Державного казначейства України в
Полтавській області про стягнення
щорічної грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом.
Посилався на те, що відповідачі в
порушення вимог Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» сплатили йому
щорічну грошову допомогу у розмірі, що
не співвідноситься з мінімальною
пенсією за віком, внаслідок чого за 2009
рік утворилася заборгованість по її
виплаті, яку просив стягнути.

Постановою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 13 жовтня
2009 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково: зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Решетилівської
районної державної адміністрації
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
відповідно до частини п'ятої статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2009 рік в розмірі семи
мінімальних пенсій за віком, виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної часиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на момент проведення
виплат з урахуванням виплачених сум.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального і матеріального права,
відповідач просив скасувати судове
рішення та ухвалити нове.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до вимог
частини п'ятої статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня позивач мав право на одержання
разової грошової допомоги у розмірі
семи мінімальних пенсій за віком, яку у
2009 році позивачу сплачено у розмірі 380
грн.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що виплачена
у встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 18 березня 2009 року
№211 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2009 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» розмірі
щорічна грошова допомога не підлягає
перерахунку, а дії Центру по
нарахуванню та здійснення соціальних
виплат у Полтавській області є
обґрунтованими.

Скасовуючи рішення районного суду та
задовольняючи позовні вимоги
апеляційний суд виходив з того, що
виплачений розмір щорічної грошової
допомоги за 2009 рік не відповідав
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» розміру.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною п'ятою статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, було встановлено, що
інвалідам війни ІІІ групи щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які
не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового
утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законами України про державний бюджет
України встановлювався на відповідний
рік розмір щорічної разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

У 2009 році щорічна грошова допомога до 5
травня позивачу виплачена відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 18 березня 2009 року №211 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» у сумі 430 грн.

Проте, стаття 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
передбачає встановлення в абсолютних
сумах розмірів лише тих виплат,
вихідним критерієм розрахунку яких є
розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідно, її дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, на час виникнення спірних
правовідносин, законодавчих підстав
для відмови в застосуванні положень
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не було. Тому нарахування та
виплата у 2009 році особам, що мають
статус інваліда війни щорічної разової
грошової допомоги повинна
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Вирішуючи спір апеляційний суд прийшов
до правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування і ухвалення нового рішення
не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області
залишити без задоволення, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Т.Ф.
Весельська /підпис/ М.Г. Кобилянський
/підпис/