Справа № 802/5032/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/5032/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П. А.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Бершадському
районі Вінницької області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у Бершадському районі
Вінницької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Бершадському
районі Вінницької області про
стягнення витрат , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Бершадському районі
Вінницької області звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Бершадському
районі Вінницької області, в якому
просило стягнути з відповідача суми
невключених в акти щомісячних звірок
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.05.2013 року по
01.12.2013 року включно кошти на суму 1050 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від від 21 січня 2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
управлінням Пенсійного фонду України у
Бершадському районі подано до
відповідача акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
травня по листопад 2013 року включно.

Згідно таблиць розбіжностей до актів
щомісячної звірки витрат за період
травень-листопад 2013 року, що містяться
в матеріалах справи, суми, які не бере
до відшкодування відповідач включають
наступні витрати: 1050,00 грн. - це суми
витрат на виплату пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членів їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну.

Судом першої інстанції було
встановлено, що різниця за період з
травня по листопад 2013 року включно
стосовно не врахованих витрат на
виплату пенсій становить 1050,00 грн.

Вінницький окружний адміністративний
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, а тому
задовольнив позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Бершадському районі

Суд апеляційної інстанції
погоджується з прийнятим рішення суду
першої інстанції з огляду на наступне

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон) особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

З огляду на вказану норму Закону та
матеріали справи, громадяни, які
отримали каліцтво на території
колишнього СРСР мають право на
відшкодування шкоди, за законодавством
України.

Підпунктом "г" пункту 1 частини 1 статті
21 Закону встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до частини 2 статті 24
вказаного Закону, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно статті 9 Конституції України,
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року встановлено, що пенсійне
забезпечення громадян держав-учасниць
цієї Угоди та членів їхніх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Крім того, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до цієї Угоди,
держави-учасниці СНД мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

У статті 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД
зазначається, що усі витрати, які
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення.

Статтею 6 передбачено, що призначення
пенсій громадянам держав - учасниць
Угоди проводиться за місцем
проживання.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а також відповідно до
зазначених вище статей 2, 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування
на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

У розрізі наведених правових положень,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особам, які
стали інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР, а в разі
виплати її органами Пенсійного фонду
України - відшкодовувати її останньому,
є відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, у даному випадку,
ВД ФССНВ та ПЗ у Бершадському районі.

А тому, з огляду на проаналізовану
нормативно-правову базу, колегія
суддів вважає вірним рішення суду
першої інстанції про законність та
обґрунтованість вимоги позивача про
відшкодування відповідачем витрат на
виплату пенсії, громадянам держав
учасників СНД, які отримали трудове
каліцтво в державах СНД та переїхали на
постійне місце проживання в Україну за
період з травня по листопад 2013 року в
сумі 1050,00 грн.

Вказаний висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, висвітленою у
постанові від 05.12.2011 року в справі
№333а-11.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивачем надано
суду достатньо належних доказів, які б
свідчили про правомірність заявлених
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Бершадському
районі Вінницької області, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.