Справа № 2а-1142/10/0370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014р.
Справа № 9104/28346/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26.05.2010р. у
справі №2а-1142/10/0370

за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк

до сектору у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Луцького міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області, м.Луцьк

про визнання протиправними дій щодо
реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2010р. ОСОБА_1 звернулась до
Волинського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до сектору у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Луцького
міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про визнання
протиправними дій щодо реєстрації
місця проживання, просила витребувати
у сектору у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Луцького міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області документи, на
підставі яких було здійснено
реєстрацію місця проживання гр.ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1 у травні 2009р.;
визнати протиправними дії сектору у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Луцького
міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області по реєстрації
місця проживання гр.ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26.05.2010р. у
справі №2а-1142/10/0370 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
сектору у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Луцького міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про визнання
протиправними дій по реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржила ОСОБА_1, яка у
поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги позивача задоволити у повному
обсязі. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції порушено вимоги ч.2 ст.19
Конституції України, ст.ст.6-11 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", п.8 ч.3 ст.2, ч.3 ст.159, ст.ст.9, 86 КАС
України.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, тому колегія суддів,
керуючись вимогами ст.197 КАС України,
вважає можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
08.09.2004р. сектором ГІРФО Луцького МВ УМВС
України у Волинській області ОСОБА_2
(брата позивача) знято з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, за заявою
ОСОБА_1 (позивача).

Відповідно до вимог ст.7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні" (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон
№1382-IV), зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть. Діти
віком від 15 до 18 років подають заяву
особисто. У разі, якщо особа з поважної
причини не може самостійно звернутися
до органу реєстрації, зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено за зверненням іншої особи та
на підставі доручення, посвідченого в
установленому порядку. Зняття з
реєстрації місця проживання
неповнолітніх, які не мають батьків, та
осіб, стосовно яких встановлено опіку
чи піклування, здійснюється за
погодженням з органами опіки і
піклування.

Таким чином, як випливає із вказаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон №1382-IV є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст.7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Підставою для звернення ОСОБА_1 про
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2
було рішення Луцького міськрайонного
суду від 23.07.2004р., яким визнано ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

08.10.2004р. вказану квартиру було
приватизовано особами, що у ній
проживали та були зареєстровані:
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про що
свідчить свідоцтво про право власності
на житло (а.с.6).

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 28.03.2006р. рішення Луцького
міськрайонного суду від 23.07.2004р.
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції (а.с.18).

29.09.2006р. Луцький міськрайонний суд,
розглянувши позовну заяву про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування спірною квартирою, у
задоволення позову відмовив (а.с.19).
Дане рішення набрало законної сили на
підставі ухвали апеляційного суду
Волинської області від 18.12.2006р. (а.с.20).

Таким чином, обставини, які могли бути
підставою для зняття з реєстрації
ОСОБА_2 (наявність рішення про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом) відпали у зв'язку
із скасуванням цього рішення. Таким
чином, права ОСОБА_2 на вільний вибір
місця проживання потребували
відновлення до того стану, які існували
до їх порушення.

05.05.2009р. ОСОБА_2 звернувся із заявою у
сектор ГІРФО Луцького МВ УМВС України у
Волинській області про відновлення
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі ухвали апеляційного суду
Волинської області від 18.12.2006р. (а.с.36).
Того ж дня реєстрація була поновлена
шляхом проставляння штампа реєстрації
в його паспорті, в картці прописки
(форма А) та талон реєстрації
виставлений в картотеку
адресно-довідкового бюро УМВС України
у Волинській області. Судом першої
інстанції встановлено, що про ці дії
оголошено під час судового засідання в
Луцькому міськрайонному суді по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
відділу реєстру житлового фонду
Департаменту житлово-комунального
господарства і будівництва Луцької
міської ради, треті особи на стороні
відповідачів: сектор ГІРФО Луцького МВ
УМВС України у Волинській області,
Служба у справах дітей Департаменту
молодіжної політики і спорту Луцької
міської ради, про визнання свідоцтва
про право власності на квартиру
недійсним, зобов'язання зареєструвати
за місцем проживання, вселення у
квартиру.

Таким чином, сектором ГІРФО Луцького МВ
УМВС України у Волинській області
вжито заходи до поновлення порушеного
права ОСОБА_2: відповідач не здійснював
реєстрацію цієї особи вперше, порядок
якої визначено у ст.6 Закону №1382-ІV. Так,
відповідно до вказаної статті,
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Заява особи про реєстрацію
місця проживання є єдиною підставою
для реєстрації місця проживання особи.
Таким чином, Закон №1382-ІV визначає
реєстрацію місця проживання особи за
новою адресою.

Як з'ясовано у судовому засіданні
першої інстанції, ОСОБА_2 уже був
зареєстрований у спірній квартирі та
знятий з реєстрації на підставі
рішення суду, яке скасовано. За таких
обставин, посилання позивача на
відсутність згоди співвласників
квартири, договору найму чи інших
документів, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 28.07.2004р.
№985 "Про затвердження зразків
документів, необхідних для реєстрації
місця проживання в Україні" при
реєстрації ОСОБА_2 безпідставне,
оскільки вказані документи мали б
значення у зв'язку із реєстрацією
громадянина після прибуття за новою
адресою.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26.05.2010р. у
справі №2а-1142/10/0370 за позовом ОСОБА_1,
м.Луцьк до сектору у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Луцького міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області, м.Луцьк про визнання
протиправними дій щодо реєстрації
місця проживання, - залишити без
задоволення.

2. Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26.05.2010р. у
справі №2а-1142/10/0370 за позовом ОСОБА_1,
м.Луцьк до сектору у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Луцького міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області, м.Луцьк про визнання
протиправними дій щодо реєстрації
місця проживання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга