Справа № 801/1773/13-а
Суддя: Санакоєва Майя Анзорівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/1773/13-а

19.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Санакоєвої М.А.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Цикуренка А.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Феодосійської об'єднаної міжрайонної
державної податкової інспекції АР Крим
Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кузнякова С.Ю. ) від 12.06.13 у справі №
801/1773/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Феодосійської міжрайонної
державної податкової інспекції в особі
Совєтського відділення (вул.
Механізаторів, 1,Совєтський,Автономна
Республіка Крим,97200)

Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції АР Крим Державної
податкової служби (Кримська,
82-В,Феодосія,Автономна Республіка
Крим,98100)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.06.13 позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Феодосійської міжрайонної
державної податкової інспекції в особі
Совєтського відділення, Феодосійської
об'єднаної державної податкової
інспекції АР Крим Державної податкової
служби про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, - задоволені
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції (Совєтське
відділення) №1 від 04.10.2012 щодо
донарахування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 податку з доходів
фізичних осіб в сумі 42 500,50 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1; АДРЕСА_1),
459,31 грн. судового збору.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.06.13 та прийняти
нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Судова колегія, керуючись
положеннями пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнає за можливе
перейти до письмового провадження по
справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що в період з 30.08.2012
р. по 05.09.2012 р. посадовими особами
Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції АР Крим Державної
податкової служби здійснена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб від
підприємницької діяльності та податку
на додану вартість при здійсненні
фінансово-господарських операцій з БВП
"Строитель-Плюс" (код за ), КП
"Альянс" (код за ) за період
з 01.01.2009 р. по 31.03.2012.

За результатами перевірки складений
акт від 12.09.2012 № 1169/17-02/НОМЕР_1 (а. с 117-128),
яким встановлені порушення ст. 13
Декрету Кабінета Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян "
від 26.12.1996 р. № 13-92 (із змінами та
доповненнями) та Додатку № 7 Інструкції
про оподаткування доходів фізичних
осіб від заняття підприємницькою
діяльністю, затвердженої Наказом ДПАУ
№ 12 від 21.04.1993 р. і зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р.
за № 64; п.п.5.2.1, п.5.2, п.п.5.3.9 п.5 статті 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" № 283/97-ВР від
22.05.1997 р., внаслідок чого встановлено
заниження податку на доходи фізичних
осіб від впровадження господарської
діяльності по взаємовідносинам з
наступними платниками податків: БВП
"Строитель-Плюс" (код за ), КП
"Альянс" (код за ) на
загальну суму 42 500,50 грн.

На підставі вказаного акту
перевірки податковим органом
винесене податкове
повідомлення-рішення від 04.10.2012 № 000061701
щодо збільшення грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 42 500,50 грн.
(а.с.10).

Перевіряючи правомірність
прийняття Феодосійською міжрайонною
державною податковою інспекцією
(Совєтським відділенням) податкового
повідомлення від 04.10.2010 р. № ,
судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ф/о-підприємець ОСОБА_3 здійснював
фінансово-господарські операції з БВП
"Строитель-Плюс" (код за ) в
жовтні 2010 р. та з КП "Альянс" (код за
) в грудні 2010 р.".

Документальною перевіркою
встановлено, що за період з 01.01.2009 р. по
31.03.2012 р. ф/о-підприємець ОСОБА_3 придбав
у БВП "Строитель-Плюс"
товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 140 000,00 грн., в тому числі
обсяг поставки (без ПДВ) - 116666,66 грн., а
також у КП "Альянс"
товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 200 000,00 грн., в тому числі
обсяг поставки (без ПДВ) - 166666,67 грн.

Сума витрат, згідно виписаних БВП
"Строитель-Плюс" видаткових накладних
ф/о-підприємцем ОСОБА_3, включена до
складу витрат у деклараціях по доходи
на загальну суму 116666,69 грн., в тому числі
за IV квартал 2010 р. - 116666,66 грн., а отже за
2010 рік - у сумі 116666,67 грн.

Сума витрат, згідно виписаних КП
"Альянс" видаткових накладних,
ф/о-підприємцем ОСОБА_3 включена до
складу витрат у деклараціях про доходи
на загальну суму 166666,67 грн., в тому числі
за IV квартал 2010 р. - 166666,67 грн., а отже за
2010 рік - у сумі 166666,67 грн.

За період з 01.01.2010 р. по 31.03.2012 р.
ф/о-підприємцем ОСОБА_3 задекларовані
валові витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування у
сумі 2204462,98 грн.

Перевіркою повноти визначення
валових витрат ф/о-підприємцем ОСОБА_3,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за період з 01.01.2009 р. по
31.03.2012 р. по взаємовідносинам з :

- БВП "Строитель-Плюс" (код за ) встановлено завищення валових
витрат на загальну суму 116666,66 грн., в
тому числі по періодах: 4 квартал 2010 р. -
116666,66 грн.;

- КП "Альянс" (код за )
встановлено завищення валових витрат
на загальну суму 166666,67 грн., в тому числі
по періодах: 4 квартал 2010 р. - 166666,67 грн.

В основу висновків відповідача
покладені акт "Про неможливість
проведення зустрічної звірки
колективного підприємства "Альянс", код
за , з питань правомірності
проведених господарських відносин з
контрагентами - покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року" від
11.04.2012 р. № 36/22/32468182 (а.с. 157-164), акт "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Будівельно-виробничого
підприємства "Строитель-Плюс", код за
, з питань правомірності
проведених господарських відносин з
контрагентами - покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року" від
11.04.2012 р. № 37/22/31263808 (а.с. 150-156), отриманої
інформації з комп'ютерних
автоматизованих інформаційних систем
АРМ "Аудит", пошуково-довідкової
системи ДПА України "Картка платника",
АРМ "Облік податків і платежів", АРМ
"Звіт", АРМ "Облік", даних з системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України, а також з висновку
від 02.04.2012 № 430/07-31, наданого УПМ ДПС в АР
Крим, щодо наявності ознак фіктивності
та відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності
КП "Альянс" та ТОВ БВП "Строитель-Плюс".

За даними податкового органу, у БВП
"Строитель-Плюс" та КП "Альянс"
відсутній об'єкт оподаткування
податком на додану вартість операцій з
підприємствами - постачальниками та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям.

Податковим органом встановлено,
що відносно посадових осіб
контрагентів Позивача порушено
кримінальну справу за фактом
фіктивного підприємства. Як вказано в
Акті перевірки, проведеним аналізом
фінансово-господарської діяльності
контрагентів Позивача (БВП
"Строитель-Плюс" та КП "Альянс")
встановлені ознаки фіктивності,
передбачені ст. 55-1 Господарського
Кодексу України.

З урахуванням викладеного, відповідач
дійшов висновку про відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (робіт, послуг) у
підприємств - постачальників БВП
"Строитель-Плюс" та КП "Альянс".

Судова колегія зазначає, що при
вирішенні цієї справи суд керувався
положеннями нормативних актів у
редакціях, що діяли на момент
виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Пунктом 1.32 статті 1 Закону було
визначено, що господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

П. п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону було
передбачено, що до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону, не
належали до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Щодо висновків податкового органу про
фіктивність та безтоварність
господарських операцій позивача з БВП
"Строитель-плюс" та КП "Альянс"", не
підтвердження їх первинними
документами, колегія суддів зазначає
наступне.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 ст. 3 цього Закону,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(ч.ч.1-2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність").

Згідно пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95року № 88, у відповідності з ч. 2
ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", первинні документи - це
письмові свідоцтва, які фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження і дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України
від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", господарською операцією є дія
або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 43
Господарського кодексу України,
підприємці мають право без обмежень
самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не
заборонено законом.

Таким чином, законодавством
надано позивачу право як суб'єкту
господарювання на укладення будь-яких
угод та здійснення будь-якої
підприємницької діяльності, які не
заборонені законом.

Колегія суддів зазначає, що позивач, як
платник податку, самостійно несе
відповідальність за достовірність і
своєчасність обчислення та внесення
ним податку до бюджету, відповідно до
законодавства України, і не може нести
відповідальність за несплату податків
продавцем, порушення ним правил
здійснення господарської діяльності.

Досліджуючи наявність
господарської мети при вчиненні
позивачем угод з БВП "Строитель-Плюс",
КП "Альянс", перевіряючи рух активів та
реальність (товарність) цих операцій,
судова колегія зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що в
охоплений перевіркою період, позивачем
отримані від вищевказаних
контрагентів наступні товари, роботи,
послуги, вартість яких була віднесена
до складу валових витрат:

01.10.2010 р. ФОП ОСОБА_3 придбано в КП
"Альянс" товарів (семечка - насіння
соняшника) на суму 200 000,00 грн., у тому
числі: без ПДВ - 166 666,67 грн., ПДВ - 33 333,33
грн., що підтверджується видатковою
накладною № 4797 від 01.10.2010 р. (а.с.66),
податковою накладною № 4797 від 01.10.2010 р.
(а. с. 67); вартість придбаних ТМЦ
оплачена готівкою, що підтверджується
квитанціями до прибуткових касових
ордерів №№ 4284 від 27.10.2010 р., 4295 від
28.10.2010 р., 4238 від 19.10.2010 р., 4247 від 20.10.2010 р.,
4251 від 21.10.2010 р., 4262 від 22.10.2010 р., 4269 від
25.10.2010 р., 4277 від 26.10.2010 р., 40203 від 11.10.2010
р., 4214 від 12.10.2010 р., 4219 від 13.10.2010 р., 4225 від
14.10.2010 р., 4229 від 15.10.2010 р., 4233 від 18.10.2010 р.,
4166 від 01.10.2010 р., 4174 від 04.10.2010 р., 4177 від
05.10.2010 р., 4188 від05.10.2010 р., 4187 від 07.10.2010 р.,
4199 від 08.10.2010 р. (а. с. 68-71).

Таким чином, під час розгляду справи
судом встановлено, що у позивача наявні
необхідні первинні документи, що
підтверджують здійснення
господарських операцій з КП "Альянс" у
жовтні 2010 року.

Під час апеляційного розгляду
справи також встановлено, що у
позивача наявні необхідні первинні
документи, що підтверджують здійснення
господарських операцій і з БВП
"Строітель-Плюс" () у жовтні
2010 року, а саме: видаткова накладна №5266
від 01.10.2010 року на суму 140 000,00 грн. (а.с.22),
податкова накладна №5266 від 01.10.2010 року
на суму 140 000,00 грн. (а.с.23).

Оплата позивачем придбаного у БВП
"Строитель-Плюс" товару, а саме дизельне
паливо у готівковій формі,
підтверджується квитанціями до
прибуткових касових ордерів №3579 від
19.10.2010 року, №3594 від 20.10.2010 року, №3534 від
11.10.2010 року, №3537 від 12.10.2010 року, №3549
від 13.10.2010 року, №3561 від 14.10.2010 року, №3566
від 15.10.2010 року, №3572 від 18.10.2010 року, №3482
від 01.10.2010 року, №3489 від 04.10.2010 року, №3497
від 05.10.2010 року, №3509 від 06.10.2010 року, №3518
від 07.10.2010 року, №3523 від 08.10.2010 року (а.с.
24-26).

Вартість придбаних ТМЦ (наданих
послуг) за цими господарськими
операціями була включена позивачем до
складу валових витрат відповідних
податкових (звітних) періодів, що
підтверджується матеріалами справи.

Також, в матеріалах справи міститься
довідка виконавчого комітету
Краснофлотської сільської ради № 61
від 19.02.2013 року, відповідно до якої
ф/о-підприємець ОСОБА_3 займається
сільськогосподарською діяльністю:
обробляє земельні ділянки загальною
площею 350 га. (а.с.61).

Судом встановлено, що ф/о-підприємець
ОСОБА_3 використовує працю найманих
працівників. Працівники направляються
ф/о-підприємцю ОСОБА_3 центром
зайнятості (а.с.54-60).

Пунктом 1.32. статті 1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" №334 встановлено, що
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

Основним видом господарської
діяльності позивача, відповідно до
КВЕД, є вирощування зернових та
технічних культур, вирощування
соняшника, що підтверджує факт
використання придбаного товару в КП
"Альянс" та БВП "Строитель-Плюс" у своїй
господарській діяльності.

Ретельно дослідивши документи
первинного та бухгалтерського обліку,
судова колегія приходить до висновку,
що податковими накладними, видатковими
накладними, квитанціями до прибуткових
касових ордерів підтверджується
отримання та сплата товару (послуг) у
перевіреному періоді, а також його
використання платником податків у
своїй господарській діяльності.

Отже, з залучених до матеріалів справи
належним чином завірених копій
податкових накладних встановлено, що
вони виписані зареєстрованими
платниками ПДВ, оформлені належним
чином, мають всі обов'язкові реквізити
та відповідають усім вимогам до
первинного документу податкового
обліку.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач при проведені господарських
операцій із контрагентами оформив
первинні документи, які і відобразив в
своєму податковому обліку.
Недостовірність жодного з цих
документів не встановлена.

Щодо посилання податкового органу на
матеріали досудового слідства в
кримінальній справі, суд не може
прийняти до уваги як належного та
допустимого доказу, оскільки вони не
мають наперед встановленої сили до
ухвалення вироку в кримінальній
справі.

На момент взаємовідносин
позивача з контрагентами БВП
"Строитель-Плюс", КП "Альянс" відомості
стосовно даних підприємств та їх
керівництва були зазначені в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.179, 181; 180,
184). Відповідачем в порядку ч. 2 ст. 71 КАС
України, не надано доказів внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
припинення юридичних осіб -
контрагентів позивача БВП
"Строитель-Плюс" та КП "Альянс" на
момент укладення угод та здійснення
господарських операцій з позивачем. В
Акті перевірки від 12.09.2012 №
1169/17-02/НОМЕР_1 також відсутні посилання
на внесення до Єдиного державного
реєстру таких записів, а навпаки
вказано ідентифікаційні коди Єдиного
державного реєстру підприємств і
організацій України контрагентів
позивача: БВП "Строитель-Плюс"-31263808, КП
"Альянс" -32468182, який привласнюються
внаслідок реєстрації юридичної особи у
Єдиному державному реєстрі.

Як свідчать матеріали справи,
анулювання свідоцтв платників
податків ПДВ відбулося 11.04.2012 р. - щодо
КП "Альянс" (а.с. 176) та 15.05.2012 р. - щодо БПВ
"Строитель-Плюс" (а.с.177), а отже сумнівів
щодо відсутності спеціальної
правосуб'єктності у зазначених
контрагентів на момент укладання з
ними угод у позивача не виникало.

Отже, контрагенти позивача, як
юридичні особи, були наділені
цивільною правоздатністю і
дієздатністю, мали, відповідно до
діючого законодавства, право на
здійснення господарської діяльності
на власний розсуд та ризик, у тому числі
з надання послуг та виконання робіт.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
встановлена презумпція правомірності
правочину.

Загальні вимоги чинності правочину
передбачені статтею 203 Цивільного
кодексу України, у разі порушення яких
настають правові наслідки, передбачені
параграфом 2 глави 16 Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно із ст. 228 Цивільного кодексу
України, правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок,є нікчемним.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Відповідачем в порядку ст. 71 КАС
України, не надано суду належних та
допустимих доказів, які б вказували на
нікчемність правочину, укладеного між
позивачем та контрагентами, зокрема
доказів умисного укладення угоди з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

Посилання податкового органу в
своїх висновках на явність
кримінальних справ за ознаками
злочину, передбаченого ст.212 ч.3 КК
України відносно директора ТОВ "Союз
КДС" ОСОБА_4, директора ТОВ БВП
"Строитель-Плюс" ОСОБА_5, та за фактом
фіктивного підприємництва - створення
та придбання суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) на ряд
підприємств, в тому числі КП "Альянс",
тобто за ознаками злочину,
передбаченого ст.ст.28 ч.2, 205 ч.2 КК
України, а також на порушення
контрагентами позивача ст.ст. 203, 215,216,
228, 662, 655 та 656 Цивільного кодексу
України, в свою чергу свідчить про
порушення Відповідачем вимог п.4, 5, 6
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валового та
іншого законодавства, затвердженого
наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011р. за № 34/18772, в
силу яких акт документальної перевірки
повинен містити систематизований
виклад виявлених в ході перевірки
порушень норм податкового, валютного і
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладений на органи
державної податкової служби, а факти
виявлених порушень податкового,
валютного і іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладений на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно і повною мірою, з посиланням
на первинні або документи, зафіксовані
в бухгалтерському і податковому
обліку, що підтверджують наявність
вказаних фактів.

Встановлені досудовим слідством
по кримінальним справам дані, які
відображені в акті перевірки
відповідачем, не можуть свідчити про
невиконання господарських операцій
між позивачем та БВП "Строитель-Плюс",
КП "Альянс", оскільки наведені в акті
перевірки дані не містять конкретної
інформації щодо таких відносин. Такі
обставини можуть бути доведені лише
обвинувальним вироком суду.

З огляду на зазначене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що висновки податкового
органу, викладені в Акті перевірки від
12.09.2012 № 1169/17-02/НОМЕР_1 про порушення
платником податків вимог Податкового
законодавства України, не відповідають
дійсним обставинам справи, внаслідок
чого існують підстави для визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 04.10.2012 № 1.

Судом першої інстанції під час
ухвалення рішення була допущена описка
в 2 абз. резолютивної частини постанови
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 12.06.2013,
а саме, невірно зазначений номер
податкового повідомлення - рішення.

Представники сторін мають право
звернутися з заявою про виправлення
описки до суду першої інстанції в
порядку статті 169 КАС України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Феодосійської
об'єднаної міжрайонної державної
податкової інспекції АР Крим Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
12.06.13 у справі № 801/1773/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.А.Санакоєва

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис А.С. Цикуренко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.А.Санакоєва