Справа № 826/526/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2014 року 11:12
№ 826/526/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» до Державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Чорного моря Державної
екологічної інспекції Північно -
Західного регіону Чорного моря Фурдуй
Лариси Володимирівни провизнання
протиправним та скасування припису від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» (далі по
тексту - позивач) звернувся з позовом до
Державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Чорного моря Державної екологічної
інспекції Північно - Західного регіону
Чорного моря Фурдуй Лариси
Володимирівни (далі по тексту -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування припису від 16.12.2013р. №94.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем протиправно
прийнятий оскаржуваний припис.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що оскаржуваний припис
прийнято правомірно.
В судовому засіданні 13.02.2014р. суд по
справі перейшов в письмове
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
На виконання Доручення Державної
екологічної інспекції України від
05.12.2013 р. № 2/2-8-213Г на підставі звернення
Управління Служби безпеки України від
14.10.13 р. № 8/2/3-7994 щодо передумов до
виникнення надзвичайних подій, зокрема
щодо порушення вимог
природоохоронного законодавства
Миколаївською філією ДП
«Адміністрація морських портів
України», у період з 09.12.2013 по 12.12.2013, на
виконання Наказу Державної
екологічної інспекції України від
06.12.2013 № 207, згоди від 06.12.2013 № 2/2-3617 зг,
Держекоінспекцією здійснений
позаплановий захід державного нагляду
(контролю) Миколаївської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України під час поводження з
небезпечними відходами (лляльними
Відповідно до наказів від 06.12.2013р. №671,
№207, направлення від 06.12.2013р. №100903
Державної екологічної інспекції
Північно - Західного регіону Чорного
моря та згоди Державної екологічної
інспекції України від 06.12.2013р. №2/2-3617зг
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами Миколаївської філії ДП
«Адміністрація морських портів
України» за результатами якої 12.12.2013р.
Актом встановлено, що Миколаївською
філією ДП «Адміністрація морських
портів України» під час перевірки не
надані документи дозвільного
характеру, а саме: Ліцензія
Міністерства екології та природних
ресурсів на поводження з небезпечними
відходами; Дозвіл на розміщення та
Ліміт на утворення та розміщення
відходів у тому числі небезпечних;
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами; Дозвіл на спеціальне
На підставі встановленого
відповідачем винесено припис від
16.12.2013р. №94, яким позивачеві приписано:
- розробити план організаційно -
технічних заходів по усуненню
виявлених недоліків з вказівкою
термінів виконання та відповідальних
виконавців, затвердити його
відповідним наказом. Копію наказу і
плану заходів направити до Державної
екологічної інспекції Північно -
Західного регіону Чорного моря до
30.12.2013р. (ст. 20-2 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища України»;
- не допускати експлуатацію
об'єктів щодо поводження з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання, перевезення, оброблення
небезпечних відходів (лляльні води))
без наявності Ліцензії на поводженнями
з небезпечними відходами з 16.12.2013р;
- забезпечити наявність на станції
очищення лляльних вод пристроїв та
вимірювальної апаратури, що здійснюють
облік об'ємів забору і скидання води з
- забезпечити наявність договору
обов'язкового страхування
відповідальності експортера та особи,
яка відповідає за утилізацію
(видалення) небезпечних відходів, щодо
відшкодування шкоди, яку може бути
заподіяно здоров'ю людини, власності та
навколишньому природному середовищу
під час транскордонного перевезення та
утилізації (видалення) небезпечних
відходів відсутній з 16.12.2013р.;
- не допускати здійснення
виробничої діяльності при якій
утворюються небезпечні відходи без
наявності документів дозвільного
характеру, а саме: Дозволу на
розміщення та Лімітів на утворення та
розміщення відходів (лляльні води) з
- забезпечити виконання вимог щодо
запобігання забрудненню та засміченню
водних об'єктів (погодження в
установленому законодавством порядку
технологічної схеми, за якими
здійснюється передача та збір лляльних
вод) з 16.12.2013р.;
- не допускати скиди очищення вод
до Бузького лиману зі станції очистки
лляльних вод без дотримування
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин з 16.12.2013р.;
- забезпечити ведення в
установленому порядку журналу
первинного обліку за встановленою
формою ПОД - 13 з 16.12.2013р.;
- не допускати скид очищених вод до
Бузького лиману зі станції очистки
лляльних вод без Дозволу на спеціальне
водокористування з 16.12.2013р.;
- не допускати здійснення
виробничої діяльності з очистки
лляльних вод на станції очистки
лляльних вод без наявності позитивного
висновку державної екологічної
експертизи щодо можливості
експлуатації об'єкту поводження з
небезпечними відходами з 16.12.2013р.;
- не допускати здійснення
виробничої діяльності, яка пов'язана з
поводженням з небезпечними відходами
за умов відсутності документів
дозвільного характеру у сфері охорони
атмосферного повітря.
Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У відповідності до статті 1 Закону
України ВР УРСР від 25.06.1991 року № 1264-XII
"Про охорону навколишнього природного
середовища", зі змінами та доповненнями
(далі - Закон України "Про охорону
навколишнього природного середовища"),
завданням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища є
регулювання відносин у галузі охорони,
використання і відтворення природних
ресурсів, забезпечення екологічної
безпеки, запобігання і ліквідації
негативного впливу господарської та
іншої діяльності на навколишнє
природне середовище, збереження
природних ресурсів, генетичного фонду
живої природи, ландшафтів та інших
природних комплексів, унікальних
територій та природних об'єктів,
пов'язаних з історико-культурною
спадщиною.

Статтею 2 названого Закону визначено,
що відносини у галузі охорони
навколишнього природного середовища в
Україні регулюються цим Законом а
також розроблюваними відповідно до
нього земельним, водним, лісовим
законодавством, законодавством про
надра, про охорону атмосферного
повітря, про охорону і використання
рослинного і тваринного світу та іншим
спеціальним законодавством.

Відповідно до статті 20 Закон України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", до компетенції спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів і його органів на
місцях належать, зокрема: а) здійснення
комплексного управління в галузі
охорони навколишнього природного
середовища в республіці, проведення
єдиної науково-технічної політики з
питань охорони навколишнього
природного середовища і використання
природних ресурсів, координація
діяльності міністерств, відомств,
підприємств, установ та організацій в
цій галузі; б) державний контроль за
використанням і охороною земель, надр,
поверхневих і підземних вод,
атмосферного повітря, лісів та іншої
рослинності, тваринного світу,
морського середовища та природних
ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони республіки,
дотриманням заходів біологічної і
генетичної безпеки щодо біологічних
об'єктів навколишнього природного
середовища при створенні, дослідженні
та практичному використанні генетично
модифікованих організмів у відкритій
системі, а також за додержанням норм
екологічної безпеки.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 454/2011, Державна
екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України.

Пунктом 7 зазначеного Положення
встановлено, що Держекоінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V, зі
змінами та доповненнями (далі - Закон
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності"), заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Також процедуру проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
у сфері охорони навколишнього
природного середовища та оформлення їх
результатів визначає Порядок
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10.09.2008 р. № 464 (далі - Порядок № 464).

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" та Порядку №464 для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на
проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного
нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу, щодо
діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу, на виконання
якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які
беруть участь у здійсненні заходу, із
зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та
по батькові;

дата початку та дата закінчення
заходу;

тип заходу (плановий або
позаплановий);

вид заходу (перевірка, ревізія,
обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення
попереднього заходу (тип заходу і строк
його здійснення).

Посвідчення (направлення) є
чинним лише протягом зазначеного в
ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право
не допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

За результатами здійснення
планового або позапланового заходу
посадова особа органу державного
нагляду (контролю), у разі виявлення
порушень вимог законодавства, складає
акт, який повинен містити такі
відомості:

дату складення акта;

тип заходу (плановий або
позаплановий);

вид заходу (перевірка, ревізія,
обстеження, огляд тощо);

предмет державного нагляду
(контролю);

найменування органу державного
нагляду (контролю), а також посаду,
прізвище, ім'я та по батькові посадової
особи, яка здійснила захід;

найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта органу
державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта
господарювання підписати акт посадова
особа органу державного нагляду
(контролю) вносить до такого акта
відповідний запис.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання
у визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Оскаржуваний припис від 16.12.2013р.
№94 прийнятий відповідачем в межах
строків, передбачених чинним
законодавством України.

Отже, Державна екологічна інспекція
Північно-західного регіону Чорного
моря, при винесенні припису від 16.12.2013р.
№94 діяла в межах визначеної
законодавством компетенції та в
порядку, передбаченому Конституцією
України, Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
Законом України "Про здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Щодо ненадання перевіряючим під час
перевірки документів дозвільного
характеру, а саме: Ліцензію
Міністерства екології та природних
ресурсів на поводження з небезпечними
відходами; Дозвіл на розміщення та
Ліміт на утворення та розміщення
відходів у тому числі небезпечних;
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами; Дозвіл на спеціальне
водокористування, суд зазначає
наступне.

Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» є
правонаступником ДП «Миколаївський
морський торговельний порт» внаслідок
реорганізації ДП «ММТП» шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них на підставі ч. 6
розділу VІ Закону України «Про морські
порти України», розпорядження Кабінету
Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р,
наказу Міністерства інфраструктури
України від 19.03.2013р. №163 «Про заходи
щодо реорганізації державних
підприємств морського транспорту та
утворення державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» у частині майна, прав та
обов'язків відповідно до розподільчого
балансу та Акту приймання - передачі
майна, майнових прав та зобов'язань від
13.06.2013р., які передаються з ДП «ММТП» до
ДП «АМПУ».

На підставі Акта приймання - передачі
майна, який був наданий перевіряючим
під час перевірки, майнових прав та
зобов'язань №8 від 13.06.2013р. все майно,
майнові права та зобов'язання, які
перейшли від ДП «ММТП» до ДП «АМПУ»,
останнім передані на відокремлений
баланс Адміністрації.

Згідно розподільчого балансу та Акту
приймання - передачі до ДП «АМПУ»
передані станція очистки лляльних та
баластних вод; передані права та
обов'язки по дозвільним документам,
зокрема:

- Дозвіл на спеціальне
водокористування УКР 3329 А/НИК від
30.05.2011р. дійсний до 30.05.2014р;

- Дозвіл на розміщення відходів у
2013 році (1-3 класу небезпеки), який
знаходиться у Міністерстві охорони
навколишнього природного середовища
України;

- Дозвіл №-192 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами від
17.12.2011р. дійсний до 07.12.2016р.

Представником позивача в ході судового
розгляду справи були надані вказані
вище дозвільні документи, які були
оглянуті судом та залучені до
матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до частини першої статті 69
КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відходи" відходами вважаються будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворюються у процесі людської
діяльності і не мають подальшого
використання за місцем утворення чи
виявлення та яких їх власник повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

Згідно ст. 1 Водного кодексу України
вода лляльна (підсланева) - вода з
домішками (переважно нафтопродуктів),
зібрана в колодязях - ллялах машинних
відділень судна.

Поняття "баластні води" та "лляльні
води" визначені в Державних санітарних
правилах і нормах скидання з суден
стічних нафтоутримуючих, баластних і
сміття у водоймища ДСанПІН 199-97",
затверджених Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 9 липня 1997
року №199.

Баластні води - забортна вода, прийнята
для баластування судна (п.2.2. ст. 2
ДСанПІН 199-97).

Лляльні води - води, які утворюються
внаслідок конденсування вологи на
бортових поверхнях судна, від
пропусків в місцях фланцьових
сполучень трубопроводів, від пропусків
крізь тріщини в корпусі судна (п. 2.22 ст.
2. ДСанПІН 199-97).

В Україні введено класифікацію
відходів. Державний класифікатор
відходів ДК005-96 введено наказом
Держстандарту від 29.02.1996 №89.

Класифікатор відходів (далі - KB) входить
до державної системи класифікації та
кодування техніко-економічної та
соціальної інформації.

Класифікатор відходів забезпечує
інформаційне підтримування у
вирішенні широкого кола питань
державного управління відходами та
ресурсовикористанням на базі системи
обліку та звітності, гармонізованої з
міжнародними системами, зокрема, у
галузі екології, захисту життя та
здоров'я населення, безпеки праці,
ресурсозбереження, структурної
перебудови економіки, сертифікації
продукції (послуг) та систем якості.

Об'єктами класифікації у KB є відходи,
під якими розуміють будь-які речовини
та предмети, утворювані у процесі
виробництва та життєдіяльності людини,
внаслідок техногенних чи природних
катастроф, що не мають свого подальшого
призначення за місцем утворення і
підлягають видаленню чи переробці з
метою забезпечення захисту
навколишнього середовища і здоров'я
людей або з метою повторного їх
залучення у господарську діяльність як
матеріально-сировинних і енергетичних
ресурсів, а також послуги, пов'язані з
відходами.

Лляльні та баластні води в
Класифікаторі відходів не зазначені.

Відповідно до Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності"
ліцензуванню підлягають операції у
сфері поводження з небезпечними
відходами (п. 39. ч. 1 ст. 9).

На виконання Закону України „Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" і постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження переліку органів
ліцензування" від 14.11.2000 № 1698 були
розроблені та затверджені наказом від
12 лютого 2001р. № 27/44 Державного комітету
України з питань регуляторної політики
та підприємництва, Міністерства
екології та природних ресурсів України
Ліцензійні умови провадження
діяльності із здійснення операцій у
сфері поводження з небезпечними
відходами. В п. 1.2. цих Ліцензійних умов
визначено поняття "небезпечні відходи",
під якими слід розуміти відходи, які
зазначені в абзаці другому пункту 2
Положення про контроль за
транскордонними перевезеннями
небезпечних відходів та їх
утилізацією/ видаленням, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.07.2000 №1120.

Термін «небезпечні відходи», що
вживається у положенні - «відходи,
включені до розділу А Жовтого переліку
відходів, що затверджується Кабінетом
Міністрів України, і мають одну чи
більше небезпечних властивостей,
наведених у переліку небезпечних
властивостей, що затверджується
Мінекоресурсів, та до Зеленого
переліку, що затверджується Кабінетом
Міністрів України, у разі, коли вони
містять матеріали, наведені у додатку 2
до цього Положення, в таких кількостях,
що можуть виявляти небезпечні
властивості, наведені у зазначеному
вище переліку небезпечних
властивостей».

Лляльні води відносяться до п. 67
Жовтого переліку відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.07.2000 № 1120 -
«відходи сумішей масло/вода,
вуглеводні/вода, емульсії», які є
небезпечними і підлягають
ліцензуванню у сфері поводження з
небезпечними відходами в
установленому законодавством порядку.

Враховуючи зазначене, незалежно від
форм власності, господарювання,
підпорядкування підприємств,
організацій, тощо, громадян України,
діяльність яких пов'язана з
поводженням з лляльними водами (вода
лляльна (підсланева) - вода з домішками
(переважно нафтопродуктів), зібрана в
колодязях - ллялах машинних відділень
судна), які відносяться до категорії
небезпечних відходів, а саме; відходи
сумішей масло/вода, вуглеводні/вода,
емульсії, у тому числі нафто відходи,
які знімаються з суден - відпрацьовані
моторні, індустріальні масла та їх
суміші), підлягає ліцензуванню у сфері
поводження (збір, зберігання,
оброблення тощо) з небезпечними
відходами в установленому
законодавством України порядку.
Утворення лляльних вод на території та
у межах акваторії морського порту
Миколаїв здійснюється як за рахунок
обслуговування суден, які заходять до
акваторії морського порту Миколаїв
(акваторія відповідно до ПКМУ №406 від 03
червня 2013 року надана у користування
державном)- підприємству
«Адміністрація морських портів
України») для здійснювання
навантажувально-розвантажувальних
операцій, так й при функціонуванні
суден нортофлоту, які належать
Адміністрації Миколаївського
морського порту. Під час позапланової
перевірки встановлено, що
Адміністрацією Миколаївського
морського порту у 2013 році
впроваджується господарська
діяльність, а саме здійснюються
технологічні операції з прийому
лляльних вод зі сторонніх суден (судна,
які заходять до акваторії порту), після
збору лляльних вод, останні,
передаються на станцію очистки
лляльних вод (СОБЛВ), після очистки
лляльних вод на об'єкті поводження з
небезпечними відходами (СОБЛВ):
залізобетонному модулі 2 (станція
очищення лляльних вод), очищена вода
скидається до Бузького лиману,

МФ «ДП «АМПУ» представлений до
перевірки Технічний паспорт відходу -
рідини, що містять нафтопродукти,
погоджений заступником начальника
управління екології та природних
ресурсів Миколаївської
облдержадміністрації Д.А.Мац 03.10.2013
року. Відповідно до Паспорту відходу,
код відходу - 2320.2.9.26, 3 клас небезпеки,
відноситься до Жовтого переліку
відходів, спосіб транспортування
відходу - спец. судно, що підтверджує
той факт, що лляльна вода відноситься
до категорії небезпечних відходів та
поводження з лляльною водою (збір,
транспортування, оброблення на СОБЛВ)
підлягає Ліцензуванню у обов'язковому
порядку.

В ході судового розгляду
адміністративної справи,
представником відповідача надані
пояснення, що ДП «Миколаївський
морський торговельний порт» мало
ліцензію на поводження з небезпечними
відходами.

На думку суду, діяльність позивача у
сфері поводження з небезпечними
відходами підлягає ліцензуванню в
обов'язковому порядку, передбаченому
Законом України „Про ліцензування
певних видів господарської
діяльності".

Таким чином, суд приходить до висновку
про не обґрунтованість позовних вимог
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України», відповідач як суб'єкт владних
повноважень довів суду правомірності
прийняття ним припису від 16.12.2013р. №94 з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, позовні вимоги
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державному
підприємству «Адміністрація морських
портів України» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
24.02.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін