Справа № 445/2073/13-а 6-а/445/75/13
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м.Львів № 876/272/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів Коваля
Р.Й., Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
12 листопада 2013 року про задоволення
заяви про зміну способу виконання
рішення суду в адміністративній справі
№ 445/2073/13-а, 6-а/445/75/13 за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням виплачених сум,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 18 травня 2012
року зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Золочівському районі
Львівської області (далі - УПФУ в
Золочівському районі) провести
нарахування і виплату ОСОБА_4
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням виплачених сум.

28.10.2013 р. відділ державної виконавчої
служби Золочівського районного
управління юстиції Львівської області
(далі - ВДВС Золочівського РУЮ)
звернувся до Золочівського районного
суду Львівської області із заявою про
зміну способу виконання вказаного
рішення шляхом стягнення з УПФУ в
Золочівському районі на користь ОСОБА_4
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням виплачених їй сум, що
становить 439,82 грн. В обґрунтування
вимог заяви зазначено, що
вищезазначене рішення залишається
невиконаним у зв'язку з відсутністю
коштів у боржника.

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 12 листопада 2013
року заяву ВДВС Золочівського РУЮ про
зміну способу виконання рішення суду
задоволено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду
першої інстанції, УПФУ в Золочівському
районі оскаржило її в апеляційному
порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала
прийнята з порушенням норм
процесуального права, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні заяви про
зміну способу виконання судового
рішення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що суд першої інстанції,
задовольняючи заяву ВДВС
Золочівського РУЮ про зміну способу
виконання рішення суду своєю ухвалою
змінив не спосіб виконання рішення
суду, а фактично змінив суть цього
рішення.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
належить до задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи заяву про зміну способу
виконання судового рішення, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що боржником виконано зобов'язальну
частину рішення про нарахування
пенсії.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно із п.2 ч.2 ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

За таких обставин, беручи до уваги
вищенаведені норми законодавства та
аналізуючи резолютивну частину
постанови Золочівського районного
суду Львівської області від 18 травня 2012
року, колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає, що ВДВС Золочівського
РУЮ просив змінити не спосіб виконання
рішення суду, а судове рішення по суті
позовних вимог і вирішити додаткову
позовну вимогу про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій,
згідно вимог ст.ст.198, 223 КАС України.

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи видно, що виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Цього також не врахував суд
апеляційної інстанції під час
перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Статтею 14 КАС України передбачено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Тому, у відповідності до ст.205 КАС
України, колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку, що ухвалу
суду першої інстанції необхідно
скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 12.11.2013 р. про
задоволення заяви про зміну способу
виконання рішення суду скасувати.

У задоволенні заяви відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Львівської області про зміну способу
виконання рішення суду в
адміністративній справі № 445/2073/13-а,
6-а/445/75/13 за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням виплачених сум
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.
Коваль Р.Й. Коваль
Р.Й.Коваль Судді
В.В.Гуляк Н.М.Судова-Хомюк
Р.М. Шавель В.М.
Каралюсь ___________
____________