Справа № 2а-1870/8442/12
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року м. Київ
К/800/37185/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В.,

секретаря - Наумця О.В.,

за участю представника товариства з
обмеженою відповідальністю "Юпітер 9
Агросервіс" Мірошниченко А.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
касаційною скаргою Сумської митниці
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року у справі №
2а-1870/8442/12 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Юпітер 9
Агросервіс" до Сумської митниці
Державної митної служби України,
головного управління Державної
казначейської служби України в
Сумській області про визнання
протиправним та скасування рішень,
стягнення надмірно сплачених платежів,
-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс"
звернулося в суд з позовом до Сумської
митниці Державної митної служби
України, головного управління
Державної казначейської служби
України в Сумській області, в якому
просило: визнати рішення Сумської
митниці про коригування митної
вартості товарів №805130000/2012/000774/1 від
19.09.2012р., №805130000/2012/000777/1 від 20.09.2012р. та
картки відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№805130000/2/00409 від 19.09.2012р., №805130000/2/00410 від
20.09.2012р. протиправними та скасувати;
стягнути з державного бюджету на
користь ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс"
надмірно сплачені платежі, а саме,
податок на додану вартість в сумі 500 028,08
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всі
вимоги Митного кодексу позивачем були
виконані, застереження щодо
відсутності підстав для застосування
основного методу визначення митної
вартості були відсутні. Позивачем
надані відповідні документи, які
підтверджували заявлену митну
вартість товару. Крім того,
відповідачем за цим же контрактом у
серпні вказаного року на аналогічний
товар була визначена митна вартість
товару за ціною щодо ідентичних
товарів, тому посилання відповідача
щодо відсутності даних про
неможливість застосування методу
визначення митної вартості товару за
ідентичними, аналогічними товарами не
відповідає дійсності.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року скасоване рішення суду першої
інстанції. Позовні вимоги задоволені.
Визнані протиправними та скасовані
рішення Сумської митниці про
коригування митної вартості товарів
№805130000/2012/000774/1 від 19.09.2012р.,
№805130000/2012/000777/1 від 20.09.2012р. Визнані
протиправними та скасовані картки
відмови в прийнятті митних декларацій,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №805130000/2/00409 від 19.09.2012р.,
№805130000/2/00410 від 20.09.2012р. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс" надмірно
сплачені платежі, а податок на додану
вартість в сумі 500 028,08 грн..

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду Сумська митниця
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є офіційним
дилером компанії з John Deere International GmbH
(Швейцарія), 18 травня 2012 року ТОВ
"Юпітер 9 Агросервіс" з John Deere International GmbH
(Швейцарія) був укладений
зовнішньоекономічний контракт
№ГО-І9-ІІА- 2012 щодо поставки
сільськогосподарської техніки,
запасних частин та іншої продукції.

На виконання умов зазначеного
контракту 5 вересня 2012 року John Deere
International GmbH (Швейцарія) відвантажило
сільгосптехніку, а саме: зерновий
комбайн ціною 108 279,28 ЕUR, платформену
жниварку ціною 17 058,31 ЕUR та
кормозбиральний комбайн ціною 163 937,73 ЕUR
відповідно наданих інвойсів.

З метою митного оформлення вказаної
техніки 10 та 11 вересня 2012 року ТОВ
"Юпітер 9 Агросервіс" подало до Сумської
митниці дві вантажні митні декларації
типу "ІМ 40" №805130000/2012/011259 та
№805130000/2012/011272 разом з
товаросупровідною та іншою
документацією.

Судами встановлено, що в процесі
дослідження інформаційних даних
товаросупровідних документів та
перевірки достовірності складових
митної вартості товарів заявлених
позивачем у ВМД № 805130000/2012/011259 від 10
вересня 2012 року та ВМД № 805130000/2012/011272
від 11 вересня 2012 року посадовою особою
відділу митних платежів встановлено
ряд протиріч. Зокрема, відповідно до
положень Інвойсу № 603957744 від 31 серпня
2012 року зазначена у ньому сума у
розмірі 163 937,73 євро вказана з
урахуванням страхування у розмірі 0,05 % -
896,73 євро та фрахту -7900,00 євро. 0,05 % від
вартості комбайну (155 141 євро) становить
суму 77,5705 євро - що не збігається із
визначеною в інвойсі сумою страхування
- 896,73 євро. Аналогічні протиріччя
містять і положення інвойсу № 603957742 від
31 серпня 2012 року. Згідно з страховим
документом № 3794414 (складеним на
комбайни серії 7530І та W650) країною
походження для імпортованих товарів
визначено США, Монреаль, пунктом
завантаження також США. Однак, у ВМД
вказано країною походження та
завантаження -Швейцарія, а в інвойсі
країною походження та в
товарно-транспортній накладній (CMR)
країною відправлення визначено
Німеччину. Також, додатків до контракту
щодо визначення найменування (опис),
асортимент, кількість, ціни, умов
поставки товару та жодної специфікації
декларантом Позивача до митниці не
надано.

Крім того, митним органом було
встановлено, що ТОВ "Юпітер 9
Агросервіс" є одним з офіційних дилерів
компанії John Deere у декількох областях
України, дана обставина також
підтверджується дистриб'юторським
договором №JDIN-UA-DA-J9. Декларантом
позивача зважаючи на наявність
дилерських відносин між Продавцем
товару та ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс" не
було надано митному органу інформації
про наявність будь-яких знижок та/або
пільг щодо ціни товарів, які
імпортовано та пред'явлено до митного
оформлення Сумській митниці. Згідно з
абзацом другим пункту 1.3 зазначеного
Дистриб'юторського договору, поставки
товарів здійснюються відповідно до
цін, вказаних у прайс-листі компанії, із
застосуванням відповідних знижок та
складають невід'ємну частину даного
Договору, який не наданий. З підстав
незгоди з заявленою митною вартістю
товару 11 вересня 2012 року інспектором
митниці у письмовому вигляді на
зворотній сторінці декларацій митної
вартості № 805130000/2012/011272 та №
805130000/2012/011259 затребуваний ряд
додаткових документів, про що цього дня
ознайомлено декларанта під підпис.

На виконання зазначеної вимоги митного
органу декларантом позивача 20 вересня
2012 року додатково надані такі
документи: каталоги (проспекти),
оригінал рахунку (інвойсу) № 603957744 від
31.08.2012, банківські виписки від 23.07.2012,
16.08.2012, 25.07.2012, 10.08.2012, 18.07.2012, договори
поставки № 11 від 20.07.2012 та № 10 від 14.07.2012.
Також на кожній зі зворотних сторінок
зазначених декларацій митної вартості
товарів вчинено записи про відсутність
можливості надати інші додатково
затребувані документи.

Крім того, судами встановлено, що 13
вересня 2012 Сумською митницею був
отриманий лист Київської обласної
митниці № 12-44/09-7122-ЕП, додатком до якого
є копія прайс-листа швейцарської фірми
John Deere International GmbH. Згідно з цим
прайс-листом вартість комбайну John Deere
моделі 7350І становить 269 088,00 євро,
вартість комбайну John Deere моделі W650
становить 226 150,00 євро.

Сумська митниця не визнала заявлену
митну вартість товарів за вказаними
ВМД, визначену декларантом із
застосуванням основного методу та
рішеннями №805130000/2012/000774/1 від 18.09.2012р. і
№805130000/2012/000777/1 від 20.09.2012р. скоригувала
митну вартість товарів, застосувавши
другорядний - резервний метод
визначення митної вартості товару.

Також, картками відмови за №805130000/2/00409
від 19.09.2012р. та №805130000/2/00410 від 20.09.2012р.
ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс" було
відмовлено у митному оформленні
поданих вантажно-митних декларацій.

З метою випуску товару у вільний обіг
та ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс" були подані
до митного оформлення нові вантажні
митні декларації №805130000/2012/011719 від
19.09.2012р. та №805130000/2012/011800 від 20.09.2012р., по
яких були сплачені до держбюджету суми
податку на додану вартість, виходячи з
митної вартості товарів, визначеної
митним органом.

Таким чином, відповідна сума ПДВ, яка
нараховується до сплати на скориговану
митну вартість, була збільшена
митницею по декларації №805130000/2012/011259 на
275 550,46 грн., а по декларації
№805130000/2012/011272 на 224 477,62 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до абзацу першого
розділу 5 Методичних рекомендацій щодо
роботи посадових осіб митних органів
під час робіт з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків використовується
інформація, отримана від державних
органів, установ та організацій на
запити митних органів та/або
Держмитслужби України. Декларантом не
спростований факт впливу
дистриб'юторських взаємовідносин з
виробником товару на ціну товарів, а
надані до митного оформлення документи
містять розбіжності щодо вартості
товару, тобто не є об'єктивними,
заявлені відомості не підтверджені
документально та не піддаються
обчисленню, тому Сумською митницею
правомірно визначена митна вартість
товарів на підставі прайс-листа
швейцарської фірми John Deere International GmbH про
вартість оцінюваних товарів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги суд апеляційної інстанції
виходив з того, що Сумською митницею
безпідставно відмовлено у прийнятті
декларацій митної вартості,
необґрунтовано прийняті рішення про
визначення митної вартості товарів за
шостим методом та надані картки
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, оскільки на підтвердження
митної вартості товару позивачем були
надані необхідні документи, в тому
числі додаткові, які підтверджували
заявлену митну вартість товару, крім
того, у серпні місяці мало місце
митного оформлення позивачем
ідентичного товару, поставленого
компанією Джон Дір з визначенням
відповідачем митної вартості
відповідно рішення. Митна вартість
могла бути визначена за першим методом,
оскільки позивач документально
підтвердив ціну товару. З урахуванням
того, що позивач не є одноосібним
дилером швейцарської фірми John Deere
International GmbH тому відсутні обставини
взаємопов'язаності сторін договору.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для визнання протиправним та
скасування рішень про коригування
митної вартості товару та карток
відмови, однак, не погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо стягнення з Державного бюджету на
користь позивача надмірно сплаченого
податку на додану вартість виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо законності рішень
Сумської митниці про коригування
митної вартості товару та видачі
карток відмови і стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість.

Відповідно до частин першої та другої
статті 318 Митного кодексу України
митному контролю підлягають усі
товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

Згідно з частинами першої-третьої
статті 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Згідно з частиною першою статті 320
Митного кодексу України, форми та обсяг
контролю, достатнього для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи та
міжнародних договорів України при
митному оформленні, обираються на
підставі результатів системи
управління ризиками.

Стандартним правилом 6.3 Міжнародної
конвенції про спрощення і гармонізацію
митних процедур від 18.05.1973 (у редакції
протоколу від 26.06.1999, до якого Україна
приєдналася Законом України від 05.10.2006
№ 227-V) визначено, що при застосуванні
митного контролю використовується
система управління ризиками.

Положеннями частини першої статті 336
Митного кодексу України митний
контроль здійснюється безпосередньо
посадовими особами митних органів
шляхом, зокрема, перевірки документів
та відомостей, які надаються митним
органам під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при перевірці наданих
документів щодо правильності
визначення митної вартості товару
спрацювала система ризику та у митного
органу виникли сумніви щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, у зв'язку з чим у
декларанта були витребувані додаткові
документи.

Колегія суддів вважає, що у митного
органу виник обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару та відповідно діючого
законодавства були витребувані
додаткові документи в частині
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Згідно ст.52 МК України документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ "Юпітер 9
Агросервіс" разом з митною декларацією
подані наступні документи, які
підтверджують митну вартість товарів:
декларацію митної вартості; інвойси №
603957742, 603957743, 603957744, від 31.08.2012 р.;
транспортні документи СМР №08/1878 від
04.09.2012 р., №08/1873 від 05.09.2012р. (витрати на
транспортування включені у вартість
товару і зазначені у інвойсі; страховий
сертифікат №658 від 31.08.12.
(відомості про вартість страхування
зазначені у інвойсі. Митна вартість
декларантом позивача визначилась на
підставі: контракту №ГО-І9-ІІА- 2012 від 18
травня 2012 року, накладних СМК, інвойсів,
страхових сертифікатів.

Відповідно п. 13 ст.58 Митного кодексу
України за наявності достатніх підстав
вважати, що відносини, зазначені у
частині дванадцятій цієї статті
(існування пов'язаності), вплинули на
ціну оцінюваних товарів, митний орган
повинен надати декларанту або
уповноваженій ним особі свої письмові
обґрунтування, що такий вплив мав
місце.

Суд апеляційної інстанції прийшов до
обґрунтованих висновків, що при
продажі товарів сторони контракту не
були пов'язаними особами. Оскільки
відповідно до ч.4 статті 15 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, для
цілей цієї Угоди особи вважаються
пов'язаними між собою, тільки якщо,
зокрема, вони юридично визнані
партнерами по бізнесу та один з них
безпосередньо або опосередковано
контролює іншого.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що представники компанії
John Deere International GmbH (Швейцарія) не є
учасниками Товариства, не знаходяться
в числі органів управління Позивача.
Відповідно дистриб'юторського
договору №JDIN-UA-DA-J9 на поставку
сільгостехгіки ТОВ "Юпітер 9
Агросервіс" (Дистриб'ютор) є незалежним
суб'єктом господарської діяльності,
він не є працівником, агентом або
представником Компанії. На час митного
оформлення в Україні були
зареєстровані та діяли шість дилерів
фірми John Deere, тому ТОВ "Юпітер 9
Агросервіс" не є одноосібним агентом
зазначеної фірми. При цьому митний
орган у оскаржуваних рішеннях про
корегування митної вартості не
посилався на існування пов'язаності
сторін договору, що може вплинути на
ціну оцінюваних товарів. У поданих
позивачем після коригування ВМД
зазначена відсутність пов'язаності між
продавцем та покупцем.

Виходячи з наведеного відсутня
пов'язаність між сторонами контракту,
за яким поставлявся вказаний товар,
тому у митного органу були відсутні
підстави вважати сторони контракту
пов'язаними та витребовувати додаткові
документи, передбачені ч.4 ст. 53
Митного кодексу України

Відповідно ст. 55 цього Кодексу за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів (ч.1 ст.55 Митного
Кодексу України).

Згідно з частиною 21 статті 58 Митного
кодексу України використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості повинні бути
об'єктивними, піддаватися обчисленню
та підтверджуватися документально.

У відповідності до частини п'ятої
статті 54 Митного кодексу України
митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Так, відповідно до частини третьої
статті 53 Митного кодексу України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Частинами другою та третьою статті 58
Митного кодексу України передбачено,
що метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності (частина
четверта статті 57 Митного кодексу
України).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між митним органом і
декларантом була проведена
консультація, про що зроблений
відповідний запис на зворотному боці
вищезазначених декларацій митної
вартості.

Відповідно до частини першої статті 64
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі.

Відповідно до абзацу першого розділу 5
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів під час
робіт з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків використовується інформація,
отримана від державних органів,
установ та організацій на запити
митних органів та/або Держмитслужби
України.

Сумська митниця посилається на ті
обставини, що митна вартість товарів
визначена за резервним методом на
підставі прайс-листа швейцарської
фірми John Deere International GmbH про вартість
оцінюваних товарів, наданого Київською
регіональною митницею та неможливості
застосування за відсутності
інформації по операціях з ідентичними
та подібними (аналогічними) товарами,
які продаються на експорт в Україну з
тієї ж країни і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього, а необхідна інформація для
використання методів на основі
віднімання вартості або на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) в митниці також була
відсутньою. Однак, колегія суддів
вважає, що наведені митним органом
обставини не знайшли підтвердження
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 60 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в серпні 2012 р.
відповідачем проводилося митне
оформлення такого ж товару за вказаним
контрактом. Так, за МД 80513000/2012/010891 МД
80513000/2012/010892, МД 80513000/2012/010893, МД
80513000/2012/010895 від 31.08.2012 р. Сумською
митницею проведене митне оформлення
комбайнів та жниварок 625 RIGID, Марка Jonn
Deer, тип 625 R, модель 625 R. Митна вартість
вказаних жниварок ( які є ідентичними
із жниваркою, яка вказана в
оскаржуваному рішенні), за ВМД
№805130000/2012/009848 від 13.08.2012 р., 805130000/2012/009846
від 13.08.2012 р., тобто була наявною
інформація по ВМД 401090000/2012/11375 від 09.07.2012
р., за якими декларувався ідентичний
комбайн моделі XV 650.

Виходячи з наведеного посилання
митного органу в спірних рішеннях про
визначення митної вартості товару на
відсутність інформації по операціях з
ідентичними та подібними
(аналогічними) товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього
безпідставні та не відповідають
встановленим обставинам справи, тому
застосування резервного методу, за
наявності вищенаведених обставин, є
необґрунтованим.

Відповідно ч.2 ст.64 МК України митна
вартість за резервним методом повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Разом з тим, виходячи зі змісту
оскаржуваних рішень про коригування
митної вартості товару, митна вартість
товару визначена митним органом на
підставі листа Київської обласної
митниці від 13.09.2012 р., який носить
інформаційний характер, тому
визначення митної вартості товару за
листом суперечить вимогам ч.2 ст.64 МК
України, а посилання митного органу на
пайс-лист безпідставні.

Враховуючи вищенаведене Сумська
митниця при винесенні оскаржуваних
рішень про коригування митної вартості
товару порушила вищенаведені
законодавчі норми, тому висновки суду
апеляційної інстанції щодо
протиправності спірних рішень та
наявності підстав для їх скасування є
обґрунтованими. З урахуванням
протиправності рішень про коригування
митної вартості товару обґрунтовані
висновки апеляційного суду щодо
наявності підстав для визнання
протиправними та скасування карток
відмови в прийнятті митних декларацій,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України.

Виходячи з наведеного рішення суду
апеляційної інтонації в частині
визнання протиправними та скасування
оскаржуваних рішень Сумської митниці
про коригування митної вартості товару
та карток відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України є
обґрунтованим, таким, що відповідає
нормам матеріального та
процесуального права і підстави для
скасування постанови суду апеляційної
інстанції в цій частині відсутні, тому
рішення суду апеляційної інстанції в
цій частині підлягає залишенню без
змін.

Разом з тим, щодо стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість,
колегія суддів зазначає, що
апеляційний суд прийшов до помилкових
висновків про задоволення позову в цій
частині, оскільки вказані позовні
вимоги заявлені передчасно.

Відповідно до п. 17.1.10 ст. 17 Податкового
кодексу України, платник податків має
право на залік чи повернення надміру
сплачених, а також надміру стягнутих
сум податків та зборів, пені, штрафів у
порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з приписами п. 43.1. статті 43
Податкового кодексу України, помилково
та/або надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті та
статті 301 Митного кодексу України, крім
випадків наявності у такого платника
податкового боргу.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень Митного кодексу
України 2012 року повернення помилково
або надміру сплачених до дня набрання
чинності цим кодексом сум митних
платежів здійснюється у порядку,
встановленому цим Кодексом та
Податковим кодексом України.

За вимогами ч.1 ст.301 МК України 2012 р.
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПКУ для
операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями.

Виходячи зі змісту наведених
законодавчих норм встановлений
відповідний порядок стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість, позивачем не дотриманий
Порядок стягнення з Державного
бюджету надмірно сплаченого податку на
додану вартість.

Виходячи з наведеного суд апеляційної
інстанції прийшов до необґрунтованих
висновків про задоволення позовних
вимог щодо стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість,
тому в цій частині позовні вимоги не
підлягають задоволенню, а рішення суду
апеляційної інстанції в цій частині
підлягає скасуванню з відмовою в
позовних вимогах.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку, що судом апеляційної
інстанції при ухваленні рішення
порушені норми процесуального права в
частині задоволення позову щодо
стягнення надмірно сплаченого податку
на додану вартість.

Відповідно до ст.229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Враховуючи наведене постанова суду
апеляційної інстанції підлягає зміні
із скасуванням в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс" надмірно
сплаченого податку на додану вартість
в сумі 500 028,08 грн., з відмовою в
задоволенні позову в цій частині. В
решті постанова суду апеляційної
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Сумської митниці
задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року змінити, скасувати в частині
стягнення з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Юпітер 9 Агросервіс"
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в сумі 500 028,08 грн., в
задоволенні позову в цій частині
відмовити. В решті постанову суду
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав
передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: