Справа № 2а-421/10
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-421/10
Головуючий у 1-й інстанції: Декаленко
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого-судді:
Грищенко Т.М.,

Суддів:
Лічевецького І.О.,

Мацедонської В.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва на
постанову Подільського районного суду
м. Києва від 15.02.2010 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправними
та зобов'язання нарахувати щомісячну
державну соціальну надбавку, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач 15.02.2010 року звернувся до
Подільського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва про
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу, як дитині війни,
починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 15.02.2010 року позовні
вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
рік та з 22.05.2008 року по 15.02.2010 року
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та постановити
нову, якою відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України,
зокрема ст. 6 Закону, згідно якої він має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 в
сумі 49 грн. 80 коп.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року, відповідач
неправомірно виплачував доплату до
пенсії та щомісячне підвищення до
пенсії в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Що стосується задоволення позову про
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену основну та додаткову
пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
рік та з 22.05.2008 року по 15.02.2010 року, то
судова колегія приходить до висновку
про необхідність скасування судового
рішення в цій частині, з огляду на
наступне.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 99 КАС
України (редакція від 01.01.2010 року), для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, пропуск строку звернення
до суду є підставою для залишення
позову без розгляду.

Зважаючи на ту обставину, що позивачем
дане рішення не оскаржувалося, а
відповідач просив скасувати постанову
суду першої інстанції фактично лише в
частині задоволення позову, апеляційна
інстанція, діючи в межах апеляційної
скарги, у відповідності до вимог ст. 195
КАС України, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а позовні вимоги за період
з 09.07.2008 року по 21.09.2010 року підлягають
залишенню без розгляду, у зв'язку з
порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 201, 205 та 207 КАС України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва -
задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду
м. Києва від 15.02.2010 року в частині
задоволення позову про зобов'язання
провести перерахунок та виплату ОСОБА_3
доплати та підвищення до пенсії за
період з 09.07.2007 року по 10.01.2009 року
включно - скасувати, позов в цій частині
- залишити без розгляду.

В решті постанову суду - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді
Лічевецький І.О.

Мацедонська
В.Е.

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.