Справа № 2а-13699/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

26 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/77738/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мироненка О.В.,Чумаченко
Т.А.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Державного інспектора з
контролю за використанням та охороною
земель відділу Держкомзему у
Варвинському районі Шептун Г.В. про
визнання дій неправомірними та
скасування рішень, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 8 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з вказаним позовом, у якому
просила визнати незаконними дії
Державного інспектора з контролю за
використанням та охороною земель
відділу Держкомзему у Варвинському
районі Шептун Г.В. та скасувати приписи
№ 001368 від 12.05.2011, № 000400 від 29.06.2011.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що на законних
підставах, а саме згідно з договором
оренди, користується земельною
ділянкою. Тому безпідставним є
прийняття спірних приписів, якими
вимагалось усунути порушення, яке
полягло, на переконання відділу
Держкомзему у Варвинському районі, у
самовільному її зайнятті.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
грудня 2011 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Державного
інспектора з контролю за використанням
та охороною земель відділу Держкомзему
у Варвинському районі Шептун Г.В. та
скасовано приписи № 001368 від 12.05.2011, №
000400 від 29.06.2011.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 8 листопада
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку про часткове задоволення
касаційної скарги.

Встановлено, що відповідно до вимог
статей 6,10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» відносно ОСОБА_4
проведено

позапланову перевірку з питань
дотримання земельного законодавства
при використанні земельної ділянки під
кіоском на території в/м 12 у м. Прилуки,
за результатом проведення якої
складено акт від 12.05.2011. У ньому
зафіксовано, що позивач самовільно
використовує земельну ділянку площею
0,0006 га з посиланням на те, що вона
належить до земель Міністерства
оборони України. Зазначено, що це є
порушенням вимог статей 124,125
Земельного кодексу України, і згідно з
вимогами статті 53-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за
самовільне зайняття земельної ділянки
тягне за собою накладення штрафу на
громадян від десяти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
двадцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

На цій підставі Державним інспектором
з контролю за використанням та
охороною земель відділу Держкомзему у
Варвинському районі Шептун Г.В.
прийнято припис № 001368 від 12.05.2011, яким
ОСОБА_4 зобов'язано усунути виявлені
порушення та повідомити про виконання
припису до 12.06.2011.

29.06.2011 за результатом проведення
повторної позапланової перевірки з
приводу виконання ОСОБА_4 вимог припису
№ 001368 від 12.05.2011, відповідачем складено
акт про невиконання його вимог, та
припис № 000400 від 29.06.2011, яким
зобов'язано ОСОБА_4 усунути виявлені
порушення та повідомити про виконання
припису до 29.07.2011.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4 на підставі чинного договору
оренди земельної ділянки є її законним
користувачем, що спростує доводи
відділу Держкомзему у Варвинському
районі про самовільне користування
нею. За таких обставин суд прийшов
висновку про наявність підстав для
скасування спірних у цій справі
приписів про усунення порушень
земельного законодавства.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд посилався на
відсутність доказів на підтвердження
того, що укладений 07.10.2002 з позивачем
договір оренди земельної ділянки,
строк дії якого закінчився у 2007 році,
було поновлено.

У статті 125 Земельного кодексу України
визначено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Самовільне зайняття земельної ділянки
згідно з вимогами статті 53-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення тягне за собою
накладення штрафу на громадян від
десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
посадових осіб - від двадцяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Невиконання законних розпоряджень чи
приписів, інших законних вимог
посадових осіб органів, які здійснюють
державний контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів,
радіаційної безпеки або охорону
природних ресурсів, ненадання їм
необхідної інформації або надання
неправдивої інформації, вчинення інших
перешкод для виконання покладених на
них обов'язків, як визначено у статті
188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
тягнуть за собою накладення штрафу на
громадян від дев'яти до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
п'ятнадцяти до сорока п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з цією статтею в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до вказаних вимог Державним
інспектором з контролю за
використанням та охороною земель
відділу Держкомзему у Варвинському
районі доведено факт допущення
позивачем правопорушення вимог
земельного законодавства, що свідчить
про законність та обґрунтованість дій
та приписів № 001368 від 12.05.2011, № 000400 від
29.06.2011.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 8 листопада
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: