Справа № К/9991/4035/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/4035/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю секретаря: Гончарук
І.Ю.

представника відповідача Сакала Я.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2011 у
справі №2а-13771/10/2670 за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва про
визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представника
відповідача, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.11.2010, позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2,
позивач) до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі міста
Києва (далі-ДПІ у Деснянському районі
м.Києва, відповідач) задоволено.
Визнано нечинним рішення від 27.04.2010
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі
564033,03грн.

Рішення суду мотивовано тим, що
застосовані до позивача фінансові
санкції є адміністративного
господарськими, а тому їх застосування
поза межами строку, встановленого
статтею 250 Господарського кодексу
України є неправомірним.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2011
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.11.2010 скасовано та
прийнято нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що штрафні санкції
були застосовані до позивача протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_2
28.01.2011 звернулась з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який своєю ухвалою від 02.02.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.01.2011 та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст. 19 Конституції України, ч. 8
ст. 4 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 №727 в
редакції Указу Президента України від
28.06.1999, п.п. 1, 5, 12, ст. 3, ст. 6, п. 6 ст. 9
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», п. 2.6 постанови
Правління Національного банку України
«Про затвердження положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні» від
15.12.2004 №637, ст. 250 Господарського кодексу
України, ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що на підставі акту
№2531/17-05/ від 19.04.2010, складеного за
результатом позапланової
документальної перевірки
своєчасності, достовірності , повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів) ФОП
ОСОБА_2 за період з 13.06.2008 по 19.04.2010,
податковим органом прийнято рішення
від 27.04.2010 № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
564033,03грн. за порушення п.2.6 Постанови
Правління Національного банку України
«Про затвердження положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні» від
15.12.2004 №637, яке полягало у
неоприбуткуванні готівки у розмірі
76882,18грн. та п.п.1, 5, 12 ст.3, ст.6, п.6 ст.9
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», яке полягало у
неналежному веденні обліку доходів і
витрат, товарних запасів.

За результатом розгляду справи факт
встановлених перевіркою порушень,
позивачем не спростовано.

Разом з тим, застосовані до позивача
штрафні санкції за своєю суттю є
адміністративно-господарськими
санкціями, визначення яких закріплено
частиною 1 ст.238 Господарського кодексу
України, оскільки, є заходом майнового
характеру, спрямовані на припинення
порушення суб'єктом господарювання
встановлених правил здійснення
господарської діяльності та
застосовуються уповноваженим органом
державної влади.

Згідно ст.250 цього Кодексу
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що проведену
перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів) ДПІ у
Деснянському районі м.Києва проведено
у період з 13.06.2008 по 19.04.2009 та
встановлено порушення, які мали місце у
2008 та 2009 роках.

А тому, застосування штрафних
(фінансових) санкцій рішенням від
27.04.2010 № які відбулися до 19.04.2009,
тобто поза межами строку встановленого
ст.250 Господарського кодексу України,
є неправомірним.

Оскільки апеляційний суд під час
розгляду справи неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а суд першої
інстанції вирішив спір з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, то зазначена обставина
відповідно до ч. 1 ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
ухваленої у справі постанови
апеляційного суду та залишення в силі
постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231, та
ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2011
скасувати, залишити в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.11.2010.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв