Справа № 482/93/14-а
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№482/93/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 лютого 2014року Новоодеський районний
суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нова Одеса
справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС
України в Миколаївській області про
скасування постанови ПС1 №416206 від
07.01.2014року,

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2014року позивач звернувся в
суд з позовом до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови ПС1 №416206 від 07.01.2014року.

Позивач просить визнати протиправним
накладення на нього відповідачем
адміністративного стягнення та
скасувати постанову ПС1 №416206 по справі
про адміністративне правопорушення
від 07.01.2014року, посилаючись на те, що він
правил дорожнього руху не порушував, а
працівником ДАІ не досліджено всіх
обставин справи та допущено порушення
процесуального права.

В своєму позові ОСОБА_1 посилається на
те, що 07 січня 2014року близько 10год. 56
хв. в м. Миколаїв по проспекту Героїв
Сталінграду, він керував автомобілем
««Тойота Камрі» державний номер
НОМЕР_1 і рухався в зі швидкістю близько
60 км/год. на дорозі був пожвавлений рух
в обидві сторони, і підчас руху на
вказаній ділянці дороги мене теж
випередив автомобіль, після чого його
зупинили працівники ДАІ, та повідомили
що позивач нібито рухався зі швидкістю
85км/год, тобто перевищив встановлену
швидкість руху на 25 км/год, за що
передбачена адміністративна
відповідальність відповідно до ч.1 ст.122
КУпАП.

Позивач вказав, що на місці зупинки
пояснив працівникам ДАІ, що швидкість
руху не перевищував, так як постійно
її контролював і хоча і їхав зі
швидкістю максимум 70км/год. тому що
поспішав, однак рух з такою швидкістю в
населеному пункті (за відсутності
обмежуючих знаків) ПДР не порушує, та
виклав припущення, що зафіксована ними
швидкість ймовірно належала іншому
автомобілю, наприклад тому, що
випередив його перед зупинкою, або
одному з рухаючихся в зустрічному
напрямку, адже рух на дорозі був
пожвавлений, і не можливо стверджувати
що з усієї групи автомобілів які
потрапили при фіксації в зону дії
приладу виміру швидкості швидкість
перевищив позивач.

Вказані заперечення та зауваження
ОСОБА_1 виклав в протоколі.

Позивач зазначив, що жодних свідків
нібито порушення ним ПДР у працівників
ДАІ не було.

ІДПС не зважаючи на зауваження і
заперечення позивача склав протокол
про адміністративне правопорушення та
виніс постанову про адміністративне
правопорушення порушивши таким чином
ст.ст.245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких,
завданням провадження по справі про
адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
дотримання процесуального порядку
розгляду справи.

Крім того розгляд справи було
проведено без підготовки та надання
позивачу часу для звернення за
правовою допомогою, подання документів
які характеризують його особу, інших
доказів по справі, чим порушено ст. 268
КУпАП та призвело до того, що при
винесені постанови не враховано особу,
матеріальний стан та інші обставини,
які слід врахувати при призначені
адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 вказав, що в постанові ІДПС
вказав, що швидкість вимірювалась
приладом «Трукам» ТС 000677 повірка якого
чинна до 09.04.2014року, однак ні сам прилад
ні докази чинності його повірки йому на
місці зупинки продемонстровано не
було, хоч він і наполягав на цьому.

Позивач підсумував, що таким чином
зв'язок між його діями та наявністю
правопорушення є об'єктивно не
доведеним та не підкріплений будь -
якими доказами і не може бути
покладений в основу притягнення його
до адміністративної відповідальності,
до того ж оскільки постанова винесена з
порушенням чинного законодавства, без
урахування всіх наявних фактичних
даних які існували на той момент, то
вона не може бути законною та підлягає
скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав до суду заяву в якій просив
суд справу слухати без його участі та
вказав що позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, заперечень на позов від
відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує про
адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, а оскаржувана
постанова скасуванню.

Виходячи з того, що законодавство
України про адміністративні
правопорушення має каральну
направленість (тяготіє до
кримінального), а тому з урахуванням
принципів і загальних засад КУпАП,
практики Європейського Суду по правах
людини, передбачається принцип
презумпції невинності особи, поки її
винуватість не буде доведена у
встановленому законом порядку.
Обов'язок доведення вини особи у
скоєнні правопорушення, інших обставин
події правопорушення, що мали місце,
покладено на суб'єкта владних
повноважень. Усі сумніви щодо
доведеності вини суд трактує на
користь обвинуваченого.

Беручи до уваги те що данні викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення не підкріплені жодними
іншими доказами, а відповідачем не
надано до суду належних доказів вини
ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні,
суд приходить до висновку, що постанова
ПС1 №416206 від 07.01.2014року по справі про
адміністративне правопорушення є
протиправною та підлягає скачуванню.

Таким чином на підставі ч. 2 ст. 71, ч.1
ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 10, 12,
158-163, 186 КАСУ України, суд ,-

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України
в Миколаївській області про скасування
постанови ПС1 №416206 від 07.01.2014року -
задовольнити.

Скасувати постанову ПС1 №416206 по
справі про адміністративне
правопорушення від 07.01.2014року про
визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП та притягнення його до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті
п'ятдесят п'ять)гривень, та провадження
по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: