Справа № 814/4885/13-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4885/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Лук'янчук О.В.

в зв'язку з неприбуттям учасників
процесу в судове засідання справа
розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніконджитбудсервіс"
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніконджитбудсервіс"
до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, третя
особа публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" про скасування
постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю (далі ТОВ)
"Ніконджитбудсервіс" звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі
Ленінський ВДВС Миколаївського МУЮ)
про скасування постанови зведеного
виконавчого провадження №31997778 від 19
листопада 2013 року про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказує про те, що відповідачем
неправомірно винесено оскаржувану
постанову, оскільки арешт коштів в касі
позивача унеможливлює виконання ним
своїх поточних обов'язків зі сплати
податків та зборів до бюджету,
заробітної плати працівникам тощо.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що заборгованість позивача, яка є
предметом виконавчого провадження, ним
не погашена на протязі тривалого
строку, а тому відповідач в межах
повноважень, передбачених діючим
законодавством, мав право винести
вказану постанову.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права, а
також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ТОВ
"Ніконджитбудсервіс", перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

На примусовому виконанні в Ленінському
ВДВС Миколаївського МУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження №31997778
про стягнення грошових коштів з ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" на користь ПАТ
"Миколаївобленерго" та УПФ в
Ленінському районі.

19 листопада 2013 року відповідачем
винесено постанову №31997778 про арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї, якою накладено
арешт на кошти позивача у межах суми 657
516, 21 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що чинне законодавство
не ставить в залежність виконання
одних обов'язків від невиконання інших,
та не надає переваг по виконанню одних
обов'язків над іншими, а тому
неможливість позивача сплачувати
податки та виплачувати робітникам
заробітну плату у зв'язку з арештом
коштів, що знаходяться у касі позивача,
не може бути підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ч.1 ст.2, ч.6 ст. 3, ст. 11,
ст. 57 Закону України "Про виконавче
провадження".

В апеляційній скарзі ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" вказується, що
арешт коштів в касі позивача
унеможливлює виконання ним своїх
поточних обов'язків зі сплати податків
та зборів до бюджету та заробітної
плати працівникам, а також про те, що
сума, яка вказана в постанові про арешт
коштів набагато перевищує суму
заборгованості позивача.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч.6 ст. 3 цього Закону державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 57 Закону
України "Про виконавче провадження"
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Частиною 3 ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження

Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті. Постанова
державного виконавця про арешт коштів
чи майна боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом (ч.4 ст. 57
цього Закону).

З матеріалів справи вбачається, що
постанова №31997778 від 19 листопада 2013
року про накладення арешту на кошти, що
перебувають у касі ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" була прийнята з
метою забезпечення реального
виконання рішення на підставі того, що
в строк встановлений державним
виконавцем на самостійне виконання,
позивачем не було виконано рішення
суду.

Таким чином, відповідач, накладаючи
арешт на кошти, що перебувають у касі
підприємства, діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
ст.ст. 11, 57 Закону України "Про виконавче
провадження".

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що чинне законодавство
не надає переваг по виконанню одних
обов'язків над іншими, отже, довід
апелянта про те, що арешт коштів в касі
позивача призведе до порушення інших
норм чинного законодавства по сплаті
податків, зборів до бюджету та
заробітної плати працівникам, не може
бути прийнятий до уваги.

Стосовно доводу апеляційної скарги
щодо суми, визначеної в оскаржуваній
постанові судова колегія зазначає, що
адміністративний суд може лише
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними, однак, не є
уповноваженим органом проводити
розрахунки суми заборгованості та
розміру витрат на проведення
виконавчих дій.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ніконджитбудсервіс" залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: