Справа № 2а-2508/10/1470
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/5228/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Островича С.Е., Степашка О.І.,
Федорова М. О.

розглянула в порядку попереднього
провадження касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 грудня 2011 року у справі за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва про визнання
протиправними та скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва (далі -
ДПІ у Ленінському районі) в якому
просить визнати протиправними та
скасувати рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2010
року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 грудня 2011
року апеляційну скаргу ДПІ у
Ленінському районі задоволено
частково. Скасовано постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2010
року та прийнято нову постанову, якою
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції ОСОБА_1
подав касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 грудня 2011 року та залишити в силі
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2010
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПА у Миколаївській області проведена
планова перевірка товарного складу
ОСОБА_1 з питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій. За
результатами перевірки складено акт
№0038/14/00/23/НОМЕР_1 від 18 лютого 2010 року.

Перевіркою встановлено порушення
вимог п. 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
№637 від 15 грудня 2004 року; п. 9, п.12 ст. 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

На підставі акта перевірки ДПІ у
Ленінському районі 04 березня 2010 року
прийняті рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій: №
на суму 170808, 80 грн., та № на суму
249042, 12 грн.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно ст. 6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 фактично вів
облік товару на підставі накладних на
придбаний товар, та вносив товар до
оборотних відомостей.

Судами попередніх інстанції зазначено,
що законодавством не покладено на
підприємця обов'язку ведення обліку
товарів за місцем їх реалізації та
зберігання, також не встановлено
відповідного порядку ведення такого
обліку, а визначено лише обов'язок
фізичних осіб-підприємців, здійснювати
облік шляхом зазначення лише
відповідних сум витрат, а не первинних
бухгалтерських документів, якими ці
суми підтверджуються. Єдиним
документом, який повинен вести
підприємець без створення юридичної
особи є Книга обліку доходів і витрат,
порядок ведення якої затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
№1269 від 26 вересня 2001 року. Такий
порядок не передбачає ведення обліку
товарів за місцем їх продажу та
зберігання. Законодавством
передбачено відображення одержаних
доходів, витрат, які підприємець поніс
для одержання доходу та, визначеного в
результаті співставлення доходів та
витрат чистого доходу. Ведення книги
обліку доходів і витрат не є тотожним
веденню обліку товарних запасів.

Суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли висновку, що оскільки ОСОБА_1 не
порушував вимоги п. 9, п. 12 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а тому рішення ДПІ у
Ленінському районі № від 04
березня 2010 року є протиправним.

Відповідно до п. 2.6. Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України №637 від 15
грудня 2004 року, уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Згідно глави 4 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, оприбуткування готівки -
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
або використанням розрахункової книги
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків
реєстраторів розрахункових операцій
(даних РК). Суми готівки, що
оприбутковуються, мають відповідати
сумам, визначеним у відповідних
касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 7.5 Порядку реєстрації
та ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок
встановлено, що використання книги
обліку розрахункових операцій,
зареєстрованої на реєстратор
розрахункових операцій, передбачає:
наявність книги обліку розрахункових
операцій на місці проведення
розрахунків, де встановлено реєстратор
розрахункових операцій; підклеювання
фіскальних звітних чеків на
відповідних сторінках книги обліку
розрахункових операцій: щоденне
виконання записів про рух готівки та
суми розрахунків, при цьому дані за
сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо.

Відповідно до п. 2.2. Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
підприємства (підприємці) здійснюють
розрахунки готівкою між собою і з
фізичними особами (громадянами
України, іноземцями, особами без
громадянства, які не здійснюють
підприємницької діяльності) через касу
як за рахунок готівкової виручки, так і
за рахунок коштів, одержаних із банків.
Зазначені розрахунки проводяться
також шляхом переказу готівки для
сплати відповідних платежів.
Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу
Президента України "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" №436/95
фінансова санкція за не оприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування готівки в касах
застосовується у вигляді штрафу у
п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що наявні в книзі обліку розрахункових
операцій Z-звіти є підставою для
оприбуткування грошових коштів, а тому
лише наявність в книзі обліку
розрахункових операцій фіскального
звітного чека від 16 лютого 2010 року не є
правильним обліком готівкових коштів,
оскільки в книзі щоденно повинні
виконуватися записи про рух готівки та
суми розрахунків.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко М.О.
Федоров