Справа № 2а-1935/10/1370
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 9104/26653/10
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника відповідача Лешик І.
П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2010 року по справі № 2а-1935/10/1370 за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
Архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
актів,

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2010 року ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до Інспекції
державного Архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, яким
просив скасувати приписи відповідача
№1/211с від 28 липня 2009 року та №1/301 від 27
вересня 2009 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувані приписи не відповідають
об'єктивним обставинам справи,
оскільки суперечать законним правам
(праву на житло, праву на безпечне
середовище, праву на здоров'я, тощо)
позивача та семи осіб, зареєстрованих
за адресою АДРЕСА_1

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
позивач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що
самовільна прибудова споруджена
позивачем для того, щоб уникнути
руйнування будинку та для того щоб
уникнути небезпеки для життя і здоров'я
мешканців будинку.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Інші особи в судове засідання не
з'явилися, хоч і були належним чином
повідомлені про час і місце проведення
засідання, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з
частиною 4 статті 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
24 липня 2009 року відповідачем було
проведено перевірку позивача щодо
проведення реконструкції
індивідуального житлового будинку.
Перевірка була проведена на підставі
звернення ОСОБА_3

За результатами перевірки складено Акт
№8-с від 24 липня 2009 року. В акті
перевірки зазначено, що позивачем
порушено статтю 29 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
статей 9, 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність», зокрема
вказано, що позивачем самовільно
почато роботи з реконструкції
індивідуального житлового будинку
шляхом прибудови до будинку 349 по вул.
Зеленій у м. Львові без дозволу на
виконання будівельних робіт.

Також складено протокол №8-с про
адміністративне правопорушення від 24
липня 2009 року.

На основі Акту перевірки прийнято
припис №1/211с від 28 липня 2009 року, яким
зобов'язано позивача в 30-денний термін
з дня отримання припису демонтувати
самовільну прибудову.

8 вересня 2009 року Сихівська районна
адміністрація ЛМР повідомила
відповідача, про те, що будівельні
роботи продовжуються.

17 вересня 2009 року відповідачем була
проведена перевірка виконання припису
на основі якої було складено протокол
про адміністративне правопорушення
№23с та Акт перевірки від 17 вересня 2009
року №23.

Згідно з актом перевірки позивачем не
було виконано припис, а роботи з
реконструкції будинку не були
зупинені.

На основі Акту перевірки винесено
припис №1/303-с від 17 вересня 2009 року,
яким зобов'язано позивача в 30-денний
термін з дня отримання припису
привести житловий будинок №349 по вул.
Зеленій до попереднього стану та
письмово повідомити інспекцію про
виконання вимог припису до 16 жовтня 2009
року.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про планування і забудову територій»
в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин здійснення
будівельних робіт на об'єктах
містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Цією ж статтею визначено, що дозвіл на
виконання будівельних робіт - документ,
що засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3
Положення про державний
архітектурно-будівельний контроль
затвердженого постановою Кабміну від 25
березня 1993 року N 225
Держархбудінспекція та її
територіальні органи (далі - інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю) здійснюють вибіркові
перевірки відповідності розміщення
об'єктів, виконання будівельних робіт,
виробництва будівельних матеріалів,
виробів і конструкцій законодавству,
державним стандартам, нормам і
правилам, архітектурним вимогам,
технічним умовам, затвердженим
проектним рішенням, а також місцевим
правилам забудови населених пунктів;
своєчасності та якості виконання
учасниками будівництва передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомок, замірів,
випробувань, а також ведення
необхідної виконавчої документації.

Підпунктом 5 пункту 5 положення «Про
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області» встановлено, що
інспекція має право давати у межах
своїх повноважень обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення фактів
порушень вимог законодавства,
державних стандартів, будівельних норм
і правил, технічних умов, затверджених
проектних рішень, місцевих правил
забудови населених пунктів.

З аналізу наведених положень можна
зробити висновок, що у відповідача було
право проводити перевірку позивача та
виносити приписи, які є обов'язковими
для виконання.

Щодо тверджень позивача про те, що
реконструкція будинку відбувається,
щоб усунути небезпеку для мешканців
будинку, то такі не заслуговують на
увагу. З Актів перевірок зрозуміло, що
позивачем здійснено незаконну
прибудову до будинку, а також
надбудовано ще один поверх до будинку.
Такі дії не можуть вважатись ремонтом
та виходять за межі крайньої
необхідності на які посилається
позивач.

Оскільки позивач не заперечує сам факт
вчинення правопорушення, а відповідач
діяв в межах своїх повноважень, що
закріплені законодавством, то дії
відповідача по прийняттю оспорюваних
приписів були законними, а самі приписи
не належать до скасування.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2010 року по справі № 2а-1935/10/1370 -
без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 14 лютого
2014 року