Справа № 367/8813/13-а
Суддя: Линник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8813/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі

головуючого
судді Линника В.Я,

при секретарі
Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду Київської області справу
за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської
міської ради Київської області, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про визнання недійсним рішення міської
ради, зобов'язати виконати певні дії, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 до
Ірпінської міської ради Київської
області, третя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання недійсним рішення міської
ради, зобов'язати виконати певні дії,
яку позивач мотивує тим, що йому та його
дружині ОСОБА_4 належить 56/100 частин
будинку АДРЕСА_1. Згідно рішення
виконкому Ірпінської міської ради
Київської області від 25.06.96 №158/1
закріплено за власниками будинку ним
та ОСОБА_4 самовільно зайняту земельну
ділянку площею 400 кв.м в постійне
користування, в тимчасове користування
земельну ділянку площею 1 335 кв.м,
загальна площа земельної ділянки
становитиме 2 335 кв.м, із них в
постійному користуванні 1 000 кв.м.

20.06.2000 р. Ірпінська міська рада видала
їм із дружиною Державний акт на право
приватної власності на землю площею
0,1356 га адресою АДРЕСА_1. Земля була
передана для обслуговування житлового
будинку 0,0500 га та ведення особистого
підсобного господарства 0,0856 га. 17.05.2006
р. він з дружиною подарували в рівних
частках 0,0300 га своїй дочці ОСОБА_7 для
ведення особистого селянського
господарства. Відповідно залишок
земельної ділянки складав у них 0,1056 га.

Неодноразово він, його дружина, дочка
та онуки зверталися до відповідача
стосовно надання їм в користування та у
власність земельної ділянки за цією ж
адресою, яка знаходилася у їх
користуванні з 1954 року, огороджена їх
парканом та на ній ними посаджено
фруктовий сад. Тобто він відкрито,
добросовісно та непреривно з 1954 року
користується даною земельною ділянкою.

31.12.2004 року він отримав відповідь
Виконкому Ірпінської міської ради щодо
дозакріплення земельної ділянки до
існуючої земельної ділянки по АДРЕСА_1
і йому було відмовлено, так як у
спільній власності у нього та дружини
була земельна ділянка площею 1 356 кв.м,
що перевищувало норму земельної
ділянки.

У жовтні 2013 року на земельній ділянці,
якою він тривалий час користується,
з'явилися сторонні особи, які почали
встановлювати кілки на цій земельній
ділянці, одночасно на деревах з'явилися
об'яви щодо продажу земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2.

Вказує, що рішенням сесії Ірпінської
міської ради Київської області від
14.05.10 №4559/88/5 земельна ділянка за
адресою АДРЕСА_2 безкоштовно передана
ОСОБА_3 у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Вважає, що дане рішення порушує його
права як землекористувача даної
земельної ділянки, оскільки їм у
спільну власність надали лише 0,0500 га,
йому та дружині необхідно було надати у
власність ще 0,0500 га земельної ділянки.

Крім того, рішенням виконкому
Ірпінської міської ради від 25.06.96 №158/1
загальна площа земельної ділянки
складала 2 335 кв.м, із них в постійному
користуванні - 1 000 кв.м. Відповідно
Ірпінська міська рада Київської
області повинна була припинити їх
право користування земельною ділянкою
відповідно гл. 22 ЗК України, а лише
потім надавати спірну земельну ділянку
іншим особам.

Просить суд визнати недійсним рішення
№ 4089-84-У вісімдесят четвертої сесії
п'ятого скликання Ірпінської міської
ради від 03.03.2010 року про надання дозволу
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1000 кв.м в АДРЕСА_2 у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд;
Визнати недійсним рішення № 4559-88-У
вісімдесят восьмої сесії п'ятого
скликання Ірпінської міської ради від
14.05.2010 року про передачу у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2 площею 1000 кв.м та
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянки.

Позивач в судове засідання не з'явився,
причини неявки суду не повідомив. В
судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, підтвердила
обставини, наведені в позовній заяві,
просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Ірпінської
міської ради в судове засідання після
перерви не з'явилась, надіслала до суду
письмові заперечення на позов, в яких
просила суд слухати справу за її
відсутності. В запереченнях вказувала,
що оспорювані рішення Ірпінською
міською радою було прийнято відповідно
до вимог чинного законодавства.
Позивачу на його звернення було надано
відповідь від 31.12.04 № 357/5, яке ним не
оскаржувалось. На його звернення від
31.10.2013 р. йому було надано відповідь від
29.11.13 № П-3213.2. Просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, надіслала до суду заяву
(а.с. 20), в якій просила слухати справу за
її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, причини неявки суду не
повідомила. Її представник в судовому
засіданні позов не визнав, вказував, що
оспорювані рішення Ірпінської міської
ради є законними і жодних прав позивача
не порушують, оскільки земельну
ділянку його довірителю було виділено
не за рахунок земель, якою користується
позивач.

Судом до розгляду справи було залучено
в якості третіх осіб ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
але в судове засідання вини не
з'явились, причини неявки суду не
повідомили.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 належить 56/100 частин, ОСОБА_5 - 15/100
частин, ОСОБА_6 - 29/100 частин будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується листом КП
КОР «Північне БТІ» від 06.02.14 № 109 (а.с. 116)
та свідоцтвом про право приватної
власності на жилий будинок від 19.05.1999 р.
(а.с. 9).

Рішенням виконкому Ірпінської міської
ради Київської області від 25.06.96 №158/1
(а.с. 5) закріплено за власниками
зазначеного вище будинку самовільно
зайняту земельну ділянку площею 400 кв.м
в постійне користування, в тимчасове
користування земельну ділянку площею 1
335 кв.м, загальна площа земельної
ділянки становитиме 2 335 кв.м, із них в
постійному користуванні 1 000 кв.м.

Також встановлено, що на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 20.06.2000 р. (а.с. 11)
позивачу та ОСОБА_4 належала земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1356
га, в тому числі для обслуговування
житлового будинку 0,0937 га, для ведення
особистого підсобного господарства
0,0419 га.

В подальшому на підставі договору
дарування від 17.05.06 № 1-1936 вони
подарували 0,0300 га земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
ОСОБА_7, про що здійснено напис на
державному акті.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо
додаткового закріплення в
користування земельної ділянки площею
320 кв.м до існуючої в АДРЕСА_1 Виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
листом від 31.12.04 № 357/5 (а.с. 12) було
відмовлено. Таку відмову позивачем не
було оскаржено.

Судом також встановлено, що рішенням
Ірпінської міської ради Київської
області від 03.03.10 № 4089-84-V (а.с. 68) було
надано дозвіл ОСОБА_3 розробити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1 000 кв.м за рахунок
земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2
у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 14.05.10 № 4559-88-V (а.с.
90) земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2
безкоштовно передана ОСОБА_3 у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до п.п. «б», «й» ч. 1 ст. 12 ЗК
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; вирішення земельних спорів.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Однак, судом не здобуто доказів того, що
оспорюваними рішеннями Ірпінської
міської ради було порушено права
позивача як землекористувача. Жодні
докази того, що земельна ділянка ОСОБА_3
була виділена за рахунок земельної
ділянки позивача чи з порушенням меж
такої ділянки відсутні.

Навпаки, із викопіювань з генплану (а.с.
13), схеми розташування земельної
ділянки (а.с. 14), схеми генерального
плану (а.с. 43), ситуаційної схеми (а.с. 70),
кадастрового плану земельної ділянки
(а.с. 71) вбачається, що земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_2 не межує із
земельною ділянкою позивача за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем не надано суду доказів того,
чи встановлювались в натурі на
місцевості межі земельної ділянки,
переданої йому у тимчасове
користування згідно рішення Виконкому
Ірпінської міської ради від 25.06.96 № 158/1
та де вони знаходяться.

Тому суд, не вбачаючи порушення прав
позивача, не знаходить підстав для
задоволення вимог про визнання
недійсним рішень Ірпінської міської
ради.

Щодо вимог позивача зобов'язати
Ірпінську міську раду розглянути його
клопотання про передачу йому земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 619
кв.м, то суд не знаходить підстав для
задоволення такої вимоги, оскільки
суду не надано доказів того, що таку
заяву позивачем було подано і вона в
порушення вимог закону не розглянута
відповідачем.

На підставі ст. 50, 52, 116, 118, 152 ЗК України,
керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 158-163 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Ірпінської міської ради Київської
області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним
рішення міської ради, зобов'язати
виконати певні дії.

Постанову в повному обсязі буде
складено до 04.03.2014 р.

Постанову може бути оскаржено до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови в
повному обсязі.

Суддя: В. Я. Линник