Справа № 2а-910/10
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/56375/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 08 листопада 2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 21 січня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2010 року позивачка звернулася
в суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 08
листопада 2010 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 21 січня 2011 року апеляційну
скаргу позивачки відхилено, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивачка звернулася із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що стаж роботи позивачки з
01.04.1977 р. по 22.09.1978 р . в Дитячому міському
санаторії відділу охорони здоров'я м.
Магадан підтверджується записами в її
трудовій книжці та довідкою
Муніципальної установи охорони
здоров'я Дитячий санаторій від 30.03.2010
року № 38. Стаж роботи позивачки з 20.12.1978
р. по 07.02.1979 р . в яслах-садку № 46
Магаданського міськвно (тимчасово на
період хвороби основного працівника)
підтверджується записами в її трудовій
книжці та архівною довідкою
об'єднаного відомчого архіву
управління освіти мерії міста Магадана
від 01.04.2010 року № 225. Стаж роботи
позивачки з 09.04.1979 р. по 31.07.1980 р . в
муніципальній установі охорони
здоров»я «Дитяча об'єднана лікарня» м.
Магадана підтверджується записами в її
трудовій книжці та довідкою
муніципальної установи охорони
здоров'я «Дитяча міська лікарня «
управління охорони здоров»я мерії
міста Магадана № 841 від 24.03.2010 року. Стаж
роботи позивачки з 29.01.1981 року по 02.03.1984
р .(а фактично по 01.01.1985 р.) в РЕУ
«Магаданенерго» підтверджується
записами в трудовій книжці та довідкою
ВАТ енергетики і електрифікації
«Магаданенерго» від 19.11.2009 р. № 20/6-3574. (
Строковий трудовий договір - з 03.03.1984 р.
по 01.01.1985 р. і до 03.03.1987 р. і цей період
зарахований в півтора кратному
розмірі).

Судом встановлено, що у трудовій книжці
позивачки та у вищевказаних довідках
установ, в яких вона працювала за
перераховані періоди, відсутні записи
про те, що позивачка в ці періоди
звалася пільгами,, передбаченими для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», як цього
вимагає п.5 розділу ХУ Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» для проведення
пільгового обчислення страхового
стажу.

Однак, жодних документів, які б
підтверджували користування
позивачкою пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативними актами,
суду не надано.

Судом також встановлено, що пільгове
обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки або письмового договору, або
довідки, в яких зазначено періоди
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, при обов»язковій
наявності запису в цих документах про
користування особою в ці періоди
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативними актами, а
ні в трудовій книжці позивачки, ні в
довідках установ, де вона працювала, не
зазначено, що вона користувалася
вищевказаними пільгами, обчислювати
страховий стаж її роботи в кратному
розмірі немає підстав. Що стосується
періодів роботи позивачки в районах
Крайньої Півночі з 01.01.1991 р. по 19.05.1991 р.
та з 20.05.1991 р. по 03.08.1991 р., ( тобто з 01.01.1991
року) , то стаж її роботи в ці періоди
підтверджується записами в її трудовій
книжці.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, але
вказаний Порядок стосується
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсій в календарному
обчисленні і не передбачає кратного
обчислення стажу роботи в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, у зазначені періоди, а тому для
обчислення страхового стажу позивачки
у кратному розмірі за періоди її роботи
в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 р. по
19.05.1991 р. та з 20.05.1991 р. по 03.08.1991 р. також
немає підстав.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення,
дійшов обгрунтованого висновку про те,
що відповідач, відмовивши позивачці у
перерахунку пільгового обчислення
стажу за роботу в районах Крайньої
Півночі, діяв правомірно, і в
задоволенні вимог позивачки про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пільгового обчислення її
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі у періоди з 01.04.1977 р. по 22.09.1978 р,
з 20.12.1978 р. по 07.02.1979 р., з 09.04.1979 р. по 31.07.1980
р., з 29.04.1981 р. по 02.03.1984 р., з 01.01.1991р. по
19.05.1991 р., з 20.05.1991 р. по 03.08.1991 р. слід
відмовити.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
08 листопада 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області
від 21 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді