Справа № 805/1748/14
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р.
Справа №805/1748/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 55
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Абдукадирової К.Е.,

при секретарі судового засідання
Пономаренко В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного

управління Міндоходів у Донецькій
області

до Приватного підприємства
«ГАРАНТ.КОМ»

про стягнення коштів з рахунків у
банківських установах, які
обслуговують Приватне

підприємство «ГАРАНТ.КОМ» в рахунок
погашення податкового боргу з податку
на

додану вартість в розмірі 1 937,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Міщанина А.В.. - за дов. від
16.12.2013р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулася до суду з позовом до
Приватного підприємства «ГАРАНТ.КОМ»
про стягнення коштів з рахунків у
банківських установах, які
обслуговують Приватне підприємство
«ГАРАНТ.КОМ» в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 1 937,00 грн..

Правовою підставою стягнення коштів з
банківських рахунків представник
позивача під час розгляду справи
вважає приписи статей 14, 16, 41, 49, 59, 95
Податкового кодексу України. Зазначає,
що податковий борг у відповідача виник
у зв'язку з несплатою узгодженої суми
податкових зобов'язань (штрафні
санкції) з податку на додану вартість у
розмірі 1 937,00 грн., на підставі
прийнятого за наслідками камеральної
перевірки з питань неподання
відповідачем податкової звітності,
податкового повідомлення - рішення від
02.10.2013р. № . Зазначає, що
відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК
України платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді. Відповідно до п. 49.18.1
статті 49 податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця. Про
те відповідачем податкова звітність не
надана, у зв'язку з чим податковим
органом були застосовані штрафні
санкції, однак суму штрафів відповідач
не сплатив, а отже у розумінні ПК
України має податковий борг.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав просив суд задовольнити
позов.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце був повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
повістка вручається під розписку. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Оскільки в
матеріалах справи наявна розписка про
вручення відповідачу повістки, суд
вважає, що вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
належним чином про час і місце розгляду
справи. За таких обставин суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
представників сторін, відповідно до
положень статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши та
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд встановив
наступне.

Відповідач - Приватне підприємство
«ГАРАНТ.КОМ», зареєстроване як
юридична особа державним реєстратором
Виконавчого комітету Красноармійської
міської ради 07.08.2012р. про що в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємці зроблено
запис № 0001102, є платником податку
на додану вартість, перебуває на
податковому обліку в Красноармійській
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області,
(арк.. справи 16-18 том 1).

Позивач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, орган державної
податкової служби діє на підставі ст..
ст.. 19-1, 20, 95 Податкового Кодексу
України, а тому є суб'єктом владних
повноважень.

Підпунктом 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011р., передбачено,
що податкові органи здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 19-1.1.15, 19-1.1.33 п. 19-1.1. ст. 19-1
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби
здійснюють контроль за погашенням
податкового боргу з податків та зборів
платників податків, у тому числі тих,
майно яких перебуває у податковій
заставі; забезпечують визначення в
установлених цим Кодексом випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цим Кодексом та законами
України, за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до пп. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно із абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
які обслуговують такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із пунктами 203.1., 203.2. ст. 203
Розділу V «Податок на додану вартість»
Податкового кодексу України, податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи відповідачем в
порушення вищезазначених норм не
сплачені узгоджені податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість (штрафна санкція) у сумі 1 937,00
грн..

Податковим органом 20 вересня 2013 року
було проведено камеральну перевірку
відповідача за результатами якої
складено акт про результати
камеральної перевірки ПП «ГАРАНТ.КОМ».
(арк. справи 11-12 том 1).

Зазначеним актом перевірки було
встановлено, що відповідач в порушення
вимог п. 49.18 статті 49, п. 203.1 ст.. 203 ПК
України до податкового органу не
надана податкова звітність з податку
на додану вартість. На підставі
зазначеного акту перевірки позивачем
було прийнято податкове повідомлення -
рішення про нарахування штрафної
санкції за неподання або несвоєчасне
подання податкової звітності з податку
на додану вартість від 02.10.2013р. №
у розмірі 1 937,00 грн. (арк. справи 9 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи
зазначені податкові повідомлення -
рішення відповідачем в судовому
порядку не оскаржені, а отже в
розумінні положень податкового
кодексу, визначені у них зобов'язання
платника податків, є узгодженими.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем, у встановлений законом
строк суми штрафної санкції за
неподання податкової звітності з
податку на додану вартість у розмірі 1
937,00 грн. не сплачені.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14
Податкового Кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Наявність заборгованості
підтверджується матеріалами справи, а
саме повідомленням про наявність
заборгованості, розрахунком суми
податкового боргу, зворотнім боком
облікової картки відповідача (арк..
справи 3, 4, 28-31 том 1).

Доказів сплати заборгованості з
податку на додану вартість відповідач
не надав.

Станом на момент звернення до суду з
позовом та розгляду справи судом
податкове зобов'язання не сплачене
відповідачем, а отже, є податковим
боргом.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України
встановлено, що в разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Як встановлено судом відповідачу
податковим органом було направлено
податкову вимогу від 14.10.2013р. № 23-22, яка
вручена відповідачу не була, про що
свідчить довідка поштового відділення
про незнаходження відповідача за
адресою. (арк. справи 15 том 1). Однак,
станом на день направлення позову
податковий борг відповідачем не
погашений.

Як вбачається з матеріалів справи
вжиті податковим органом заходи
направлені на погашення податкового
боргу відповідача не призвели до
погашення суми податкового боргу.

Слід зазначити, що заборгованість
Приватного підприємства «ГАРАНТ.КОМ»
підтверджена матеріалами справи, а
саме: розрахунком суми заборгованості,
зворотнім боком облікової картки,
розрахунком штрафних санкцій (арк.
справи 4-6, 8 том 1). Так, відповідно до
розрахунку суми заборгованості сума
штрафної санкції з податку на додану
вартість становить 2 040,00 грн, проте у
відповідача рахується часткова сплата
заборгованості у розмірі 103,00 грн., отже
сума податкового боргу, що підлягає
стягненню становить 1 937,00 грн.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Таким чином, виходячи із змісту
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позові доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254, 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Приватного
підприємства «ГАРАНТ.КОМ» про
стягнення коштів з рахунків у
банківських установах, які
обслуговують Приватне підприємство
«ГАРАНТ.КОМ» в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 1 937,00 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках,
обслуговуючих Приватне підприємство
«ГАРАНТ.КОМ» () в рахунок
погашення податкового боргу з податку
на додану вартість у розмірі 1 937,00 (одна
тисяча дев'ятсот тридцять сім гривень 00
копійок) грн..

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 17
лютого 2014 року. Постанова у повному
обсязі складена 21 лютого 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Абдукадирова К.Е.