Справа № 757/26873/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гаркава В.Ю.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в м. Білій Церкві Київської
області на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білій Церкві Київської області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати
бездіяльність протиправною та
зобов'язати відповідачів відновити їй
виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009
року.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять дану
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач до 24 березня 1997 року
проживала на території України. З
травня 1992 року по травень 1997 року
позивач отримувала пенсію за віком,
призначену Білоцерківським
міськсовбезом м. Біла Церква Київської
області.

Позивач 27 березня 1997 року виїхала на
постійне місце проживання до держави
Ізраїль, у звязку з чим їй були
припинено виплату пенсії за віком.

Позивач 29 вересня 2013 року звернулась до
Пенсійного фонду України з заявою про
відновлення виплати її пенсії за віком.

Листом від 09 жовтня 2013 року Пенсійний
фонд України відмовив позивачу у
поновленні виплати пенсії позивача,
посилаючись на те, що дія рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року №25-рп/2009 поширюється
тільки на осіб, які виїхали на постійне
місце проживання за кордон після 07
жовтня 2009 року.

Не погоджуючись з відмовою
відповідача, позивач звернулась до
суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції зазначив, що доводи
відповідачів про непоширення на
позивача дії рішення Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року
№25-рп/2009 не ґрунтуються на положеннях
закону. Позивач починаючи з 07 жовтня 2009
року має право на отримання пенсії за
віком.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції в ході розгляду
справи встановлено, що на час виїзду
позивача на постійне місце проживання
в державу Ізраїль положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» діяли у редакції, згідно
якої виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Між Україною та Ізраїлем відсутній
міжнародний договір, який би
передбачав виплату пенсії позивачу під
час її проживання в Ізраїлі.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п.
2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» був визнаний таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно п. 2 рішення Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року №
25-рп/2009 положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Таким чином, положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність 07
жовтня 2009 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Згідно п. 3 та п. 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1
(далі - Порядок) поновлення виплати
пенсії здійснюється за заявою
пенсіонера за документами, що є у
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії,
та додатковими документами, якщо такі
будуть подані.

З огляду на те, що після прийняття
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли
умови для поновлення виплати пенсії, а
позивач звернулась до Пенсійного фонду
України з заявою про відновлення
виплати пенсій, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність частково
задоволення адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про поновлення виплати пенсії
відповідач послався на те, що рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 поширюється
виключно на осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після його прийняття.

Однак, такі доводи відповідачів не
ґрунтуються на вимогах закону. Як
раніше зазначалося, згідно положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, а
тому зазначене рішення поширюється на
всіх осіб, яким було припинено виплату
пенсії з підстав, передбачених ч. 2 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про необхідність часткового
задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
часткового задоволення
адміністративного позову та вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.