Справа № 826/13398/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк
Р.В.

пр-к апелянта
Юхименко В.С.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Серкон» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства «Серкон» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Серкон»
звернулося в суд з позовом, в якому
просило визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві щодо не
реєстрації податкових накладних
Приватного підприємство «Серкон», а
саме: від 31.07.2013 року № 41 та від 06.08.2013
року № 42 в Єдиному реєстрі податкових
накладних; зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві прийняти та
зареєструвати податкові накладні від
31.07.2013 року № 41 та від 06.08.2013 року № 42 в
Єдиному реєстрі податкових накладних;
визнати податкові накладні Приватного
підприємство «Серкон» від 31.07.2013 року №
41 та від 06.08.2013 року № 42 такими, що
подані в день їх фактичного отримання
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві - 08 серпня
2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 31 жовтня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає про порушення
судом першої інстанції матеріального
та процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника апелянта,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
між Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві та ПП
«Серкон» укладено договір про
забезпечення електронного
документообігу платника податків.

У зв'язку з чим, позивачем направлено
засобами електронного зв'язку
податкові накладні від 31.07.2013 р. № 41 та
від 06.08.2013 р. № 42.

Відповідно до квитанції №1, зазначені
документи не прийнято у зв'язку з тим,
що місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачами було правомірно
відмовлено у прийнятті податкових
накладних ПП «Серкон» від 31.07.2013 р. №41
та від 06.08.2013 р. № 42, оскільки вони
містили помилки, а саме, було не вірно
зазначено «місцезнаходження
(податкова адреса) продавця».

Надаючи правову оцінку встановленим в
справі обставинам та фактам, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Позивач оспорює правомірність відмови
відповідача у прийнятті податкових
накладних від 31.07.2013 р. № 41 та від 06.08.2013
р. № 42. для реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Спірні правовідносин регулюються
Податковим кодексом України та
Порядком ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246 )

Відповідно до п. 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 3 та 4, 5 пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України
підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня. Датою та
часом надання податкової накладної
та/або розрахунку коригування в
електронному вигляді до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну податкову політику, є дата та
час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Пунктом 9 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних №1246 від
29.12.2010р. встановлено причини відмови у
прийнятті податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації,
перелік яких є вичерпним, а саме:

- наявність помилок;

- відсутність в Реєстрі відомостей, що
містяться у податковій накладній, яка
коригується;

- факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Відмовляючи в прийнятті податкової
накладної в електронному вигляді
відповідач вказував на наявність
помилки - «місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, вказане
у документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців».

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються, зокрема, в окремих рядках
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику
(п.201.2 ).

Порядок заповнення податкової
накладної, затверджений наказом
Мінфіну від 01.11.2011 р. № 1379 ( далі -Порядок
№1379). Згідно з пунктом 4 Порядку № 1379
передбачено, що місцезнаходження
(податкова адреса) продавця та
місцезнаходження (податкова адреса)
покупця зазначаються з урахуванням
вимог ст. 45 Податкового кодексу та
статей 29 і 93 Цивільного кодексу.

Згідно з п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.
Податковою адресою підприємства,
переданого в довірче управління, є
місцезнаходження довірчого власника.

Адреса в полях «Місцезнаходження
(податкова адреса) продавця» та
«Місцезнаходження (податкова адреса)
покупця» податкової накладної
записується платником податку у
загальновстановленому порядку та
повинна містити такі відомості: вулиця,
N будинку, N офісу, місто (населений
пункт), район (якщо населений пункт не є
райцентром), область (якщо місто не є
обласним центром), поштовий індекс.
Загальноприйнятими є також скорочення
«вул.» замість «вулиця», «буд.» замість
«будинок» тощо.

З матеріалів справи вбачається, що у
поданій позивачем в електронному
вигляді накладній адреса Продавця
вказана : вул. Шота Руставелі, б. 39/41, м.
Київ, 01033, кім.710.

Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців зазначена
адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі,
б. 39-41 (а.с.12). Ця ж адреса зазначена в
установчих документах позивача (а.с.32).

Тобто, місцезнаходження (податкова
адреса), вказана позивачем в зазначених
податкових накладних та інформація про
місцезнаходження Приватного
підприємства «Серкон», внесена до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців не
співпадають.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що
відповідачем правомірно не
зареєстровано податкові накладні з
підстав невідповідності
місцезнаходження юридичної особи
продавця.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не містить доводів, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, колегія суддів апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Серкон» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 31 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 17.02.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.