Справа № 804/491/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
05 лютого 2014 р. Справа № 804/491/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С. при
секретаріСкупейко І.М. за участю:
представника відповідача Шевченко С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області, треті
особи: Софіївська районна державна
адміністрація Дніпропетровської
області, Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області про визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернувся ОСОБА_4 (далі - позивач) з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач), треті особи: Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області,
Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області з вимогами про визнання
протиправною відмови Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області, викладену у
листі від 24.06.2013 р. № 3790/13-34, у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 2
га у власність для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель запасу на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району; зобов'язання
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області
розглянути проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 2
га у власність для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель запасу на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району та прийняти
рішення у відповідності до ч. 9 ст. 118
Земельного кодексу України щодо цього
проекту.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування позовних вимог позивач в
позовній заяві зазначив, що проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2 га у власність для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель запасу
на території Миколаївської сільської
ради Софіївського району відповідає
вимогам законодавства та підлягає
затвердженню відповідачем. Недоліки
проекту, зазначені в листі-відмові
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області, насправді
не мають місця, оскільки надання
органам Держземагенства інших
документів не передбачено положеннями
нормативно-правових актів.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала, просила в задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
своєї позиції зазначила наступне. За
результатами розгляду наданого ОСОБА_4
проекту землеустрою була встановлена
невідповідність проекту вимогам ст. 50
Закону України «Про землеустрій» та
Наказу Мінагрополітики та
продовольства України «Про
затвердження Порядку ведення
агрохімічного паспорта поля земельної
ділянки», а саме, відсутні:
агрохімічний паспорт поля, земельної
ділянки; копія клопотання (заяви) про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки; акт приймання-передачі
межових знаків на зберігання; перелік
обмежень у використанні земельної
ділянки; матеріали перенесення меж
земельної ділянки в натурі на
місцевість; висновок територіального
органу центрального органу виконавчої
влади, що здійснює реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин; витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку. Таким чином, оскаржуване
рішення відповідає вимогам чинного
законодавства.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явились, надали до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представників. Третя особа -
Софіївська районна державна
адміністрація Дніпропетровської
області, в клопотанні зазначила, що
проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд приходить до
наступного висновку.

ОСОБА_4 надав до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність громадянину ОСОБА_4 для
ведення особистого селянського
господарства розташованої за адресою:
територія Миколаївської сільської
ради, Софіївський район,
Дніпропетровська область.

Листом від 24.06.2013 р. № 3790/13-34 ОСОБА_4
відмовлено в затвердженні проекту
землеустрою в зв'язку з
невідповідністю документації вимогам
ст. 50 Закону України «Про землеустрій»
та Наказу Мінагрополітики та
продовольства України «Про
затвердження Порядку ведення
агрохімічного паспорта поля земельної
ділянки».

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
землеустрій» № 858-IV документація із
землеустрою включає в себе текстові
та графічні матеріали і містить
обов'язкові положення, встановлені
завданням на розробку відповідного
виду документації.

Документація із землеустрою
розробляється на основі завдання на
розробку відповідного виду
документації, затвердженого
замовником.

Склад, зміст і правила оформлення
кожного виду документації із
землеустрою регламентуються
відповідною нормативно-технічною
документацією з питань здійснення
землеустрою.

Згідно до ст. 30 вказаного Закону
України погодження і затвердження
документації із землеустрою
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, цим
Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 186-1 Земельного
кодексу України проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Розробник подає на погодження до
органу, визначеного в частині першій
цієї статті, за місцем розташування
земельної ділянки оригінал проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а до органів, зазначених у
частинах другій і третій цієї статті, -
завірені ним копії проекту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
землеустрій» проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
складаються у разі зміни цільового
призначення земельних ділянок або
формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
погоджуються та затверджуються в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
включають: завдання на розроблення
проекту землеустрою; пояснювальну
записку; копію клопотання (заяви) про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у разі формування
та/або зміни цільового призначення
земельної ділянки за рахунок земель
державної чи комунальної власності);
рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим,
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у випадках,
передбачених законом); письмову згоду
землевласника (землекористувача),
засвідчену нотаріально (у разі
викупу (вилучення) земельної ділянки
в порядку, встановленому
законодавством), або рішення суду;
довідку з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями;
матеріали геодезичних вишукувань
та землевпорядного проектування (у
разі формування земельної ділянки);
відомості про обчислення площі
земельної ділянки (у разі формування
земельної ділянки); копії
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельній ділянці (за наявності
таких об'єктів); розрахунок розміру
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (у
випадках, передбачених законом);
розрахунок розміру збитків власників
землі та землекористувачів (у випадках,
передбачених законом); акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки); акт перенесення в
натуру (на місцевість) меж охоронних
зон,зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання
земель за їх наявності (у разі
формування земельної ділянки); перелік
обмежень у використанні земельних
ділянок; викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки
(у разі формування земельної ділянки);
кадастровий план земельної ділянки;
матеріали перенесення меж земельної
ділянки в натуру (на місцевість) (у разі
формування земельної ділянки);
матеріали погодження проекту
землеустрою.

Відповідно до п.п. 1.2-1.3 Порядку ведення
агрохімічного паспорта поля земельної
ділянки, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України № 536 від 11.10.2011 р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.12.2011 р. за № 1517/20255
агрохімічний паспорт поля, земельної
ділянки - документ, що містить дані
щодо агрохімічної характеристики
ґрунтів і стану їх забруднення
токсичними речовинами та
радіонуклідами, форма якого наведена у
додатку до цього Порядку.

Агрохімічний паспорт поля,
земельної ділянки є результатом
агрохімічної паспортизації всіх
земель сільськогосподарського
призначення, яка проводиться з метою
державного контролю за зміною
показників родючості, забруднення
ґрунтів токсичними речовинами і
радіонуклідами, раціонального
використання земель
сільськогосподарського призначення.

Згідно до пп. 2 п. 1.6 вказаного Порядку
відомості агрохімічного паспорта поля,
земельної ділянки використовуються в
процесі регулювання земельних
відносин при: передачі у власність або
наданні в користування, в тому числі в
оренду, земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.5 Порядку наявність
агрохімічного паспорта поля, земельної
ділянки є обов'язковою при передачі
земельних ділянок у власність,
користування, наданні дозволу на
зняття та перенесення ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту)
земельної ділянки, консервації та
рекультивації земель і в інших
випадках, передбачених законодавством.

Згідно до ч. 2 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом,
у їх сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
громадянину ОСОБА_4 для ведення
особистого селянського господарства
розташованої за адресою: територія
Миколаївської сільської ради,
Софіївський район, Дніпропетровська
область, наданий позивачем на
затвердження до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області не містить наступних
документів: агрохімічного паспорту
поля, земельної ділянки; копії
клопотання (заяви) про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки; акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання; переліку обмежень у
використанні земельної ділянки;
матеріалів перенесення меж земельної
ділянки в натурі на місцевість;
висновку територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин;
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до проаналізованих
положень чинного законодавства
надання вказаних документів для
затвердження проекту землеустрою є
обов'язковим.

Таким чином, рішення Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області від 24.06.2013 р.
№ 3790/13-34 відповідає вимогам п. 1, 3 ч. 3 ст.
2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_4 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі відмови в
задоволенні позову судові витрати не
присуджуються на користь сторони з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 158-163,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області, треті особи: Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області,
Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області про визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
06 лютого 2014 року

Суддя З оригіналом згідно
Постанова не набрала законної сили
станом на 06.02.2014 р. Суддя Перевірено.
Відповідає оригіналу О.С. Рябчук
Помічник судді
М.М.Бухтіярова