Справа № 872/11863/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2014 рокусправа № 811/900/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Малиш
Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Кіровоградської
митниці Міндоходів на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року у справі № 811/900/13-а за позовом
Приватного підприємства "Ескалібур
Плюс" до Державної митної служби
України в особі Кіровоградської
митниці про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної митної служби України в
особі Кіровоградської митниці про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №901000003/2012/000653/2
від 26.12.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з
прийнятим рішенням,оскільки вважає, що
при здійсненні митного оформлення
товару його митна вартість була
підтверджена, виконано всі умови,
встановлені МК України для
декларування товару, а тому рішення про
самостійне визначення відповідачем
митної вартості товару за резервним
методом винесене не на підставах, що
передбачені МК України.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21 червня
2013р. позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачем було подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Так у скарзі зазначено, що
позивачем не було надано митному
органу, враховуючи розбіжності
кількісних показників, додаткових
документів, відповідачем було прийнято
рішення про визначення митної вартості
товару.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування
судового засідання не здійснювалось,
відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
висновки відповідача ґрунтуються на
помилкових обрахунках та порівнянні
собівартості товару і його контрактній
вартості. Крім того, позиція митного
органу щодо неможливості послідовного
застосування методів оцінки митної
вартості не обґрунтована у оскарженому
рішення.

Колегія суддів не погоджується з
доводами суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що між позивачем та
ВАТ "СвітлогірськХімволокно"
(Республіка Білорусь) укладений
контракт №1916-22/12 від 31.05.2012р. на
поставку товару в асортименті
визначеному специфікацією.

Відповідно до вказаного контракту на
адресу позивача був поставлений товар -
нитки поліпропіленові та тканина
ТПП-РЛ, що підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною.

З метою митного оформлення товару
позивачем 26.12.2012р. подано до
відповідача вантажну митну декларацію
№901000006/2012/013069 митна вартість товару
визначена за основним методом - ціна
договору, відповідно Згідно інвойсу
від 14.12.2012р. контрактна вартість нитки
поліпропіленової та тканини ТПП-РЛ
склала 10400 дол. США та 7750 дол. США
відповідно.

В зв'язку з виявленими розбіжностями
поданих позивачем обов'язкових
документів, а саме сертифікаті
походження товару, інвойсі та
калькуляції товару №2 та №3, що
містяться в поданих до митного
оформлення документах, позивачеві
25.12.2012р. було запропоновано протягом 10
календарних днів надати додаткові
документи: каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
сировини з якої товари вироблені.

У зв'язку із обґрунтованими сумнівами
щодо заявленої митної вартості товару
митний орган витребував у декларанта
додаткові документи, передбачені
законодавством, з проведенням
процедури консультацій з декларантом.
Письмово, 25.12.2012р. декларант
ознайомився з переліком витребуваних
додаткових документів, 26.12.2012р.
декларант вказав про неможливість
надати додаткові документи та
проведення процедури консультації.

26.12.2012р. відповідачем було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №901000003/2012/000653/2 від
26.12.2012р. здійснено коригування
заявленої митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст. 64 МКУ та визначено
наступну митну вартість товару: нитки
поліпропіленові - 10720 дол. США, тканина
ТПП-РЛ - 19479,76 дол. США, а всього 30199,76 дол.
США. Митне оформлення здійснено

Відповідно ч.1 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст.257 Митного кодексу України
декларування товару здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії. Умови та порядок
декларування, перелік відомостей,
необхідних для здійснення митного
контролю та митного оформлення,
визначаються цим Кодексом. Перелік
відомостей, що підлягають внесенню до
митних декларацій, обмежується лише
тими відомостями, які є необхідними для
цілей справляння митних платежів,
формування митної статистики, а також
для забезпечення додержання вимог
цього Кодексу та інших законодавчих
актів. Митне оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення здійснюється органами
доходів і зборів на підставі митної
декларації, до якої декларантом
залежно від митних формальностей,
установлених цим Кодексом для митних
режимів, та заявленої мети переміщення
вносяться встановлені вказаною
статтею відомості.

Отже, особи, які переміщують товари
через митний кордон України
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю.

Згідно вимог ст.52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Стаття 53 МК України визначає перелік
документів, що подаються декларантом
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів, а саме: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є
обов'язковим для надання при митному
оформленні товару.

Частина 3 ст.53 встановлює, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідач, враховуючи норми МК
України, має повноваження витребувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару, за наявності підстав
сумніву митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України. В даних спірних
правовідносинах у митниці виник
обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару. З урахуванням
наведеного колегія суддів вважає, що в
даних спірних правовідносинах митниця
мала підстави для витребування
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Таким чином позивачем було не наданий
повний перелік основних документів для
підтвердження митної вартості товару
за методом визначеним у декларації,
визначений ст.53 МК України.

14 січня 2013р. позивачем для
підтвердження митної вартості було
надано додаткові документи, а саме: акт
експертизи походження товару від
30.08.2012р.; експортна декларація; планові
калькуляції розрахунку ціни на нитки
поліпропіленові та тканина ТПП-РЛ;
прайс на грудень 2012р.

Вказані документи було розглянуто
відповідачем та повідомлено про
ненадання в повному об'ємі
витребуваних документів, а також,
зазначено, що Акт експертизи
походження товарів митним органом не
вимагався, а в якості декларації країни
походження надано два примірника
другого аркуша вказаного документу та
не надано було перший; прас не містить
реквізитів підприємства - виробника,
відомостей його затвердження,
інформації про розповсюдження, а також
містить примітку, що ціна товарів
зазначена із врахуванням доставки, що
можу відрізнятись в залежності
відстані між виробником та покупцем;
планові калькуляції на товари «тканина
ТПП-РЛ» та «нитка поліпропіленова
швейна» містять відомості про
собівартість продукції, які за своїми
числовими значеннями менші ніж
контрактні, про що позивача
повідомлено листом від 17.01.2013р. №01-2/09/295.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України
митний орган, що здійснює контроль за
правильністю митної оцінки товарів з
урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів шляхом
коригування митної вартості товару у
відповідності ст. 55 МК.

У разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей.

Митним органом під час здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товару були перевірені
документи, подані для митного
оформлення, після перевірки
відповідності заявленої митної
вартості та наявності обґрунтованих
сумнівів у правильності визначення
митної вартості товару відповідачем у
відповідності з чинним законодавством
були витребувані додаткові документи,
у наданні яких декларантом
безпідставно і без обґрунтувань було
відмовлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає правильними дії відповідача, що
неподання декларантом витребуваних
митним органом додаткових документів
надає право митному органу визначити
митну вартість задекларованого товару
на підставі наявних відомостей,
документів, наданих позивачем
відповідно вимог ст.57 МК України,
оскільки, заявлені позивачем відомості
щодо митної вартості імпортованого
товару - документи, подані декларантом
до митного контролю та митного
оформлення ставлять під сумнів
достовірність інформації про заявлену
митну вартість товарів за ціною
господарської операції.

Стосовно наявності підстав для
застосування митним органом
резервного методу для визначення
митної вартості оцінюваних товарів,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч.3 ст.58 Митного кодексу
України у разі, якщо митна вартість не
може бути визначена за основним згідно
з положеннями статті 57 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 59-64 МК
України.

При цьому кожний наступний метод
застосовується послідовно, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Виходячи з наведеного та ненадання
позивачем при митному оформленні
митному органу належних та допустимих
доказів щодо об'єктивно підтвердженої
митної вартості товару, відповідач мав
підстави для визначення митної
вартості товару за наявними
документами, при визначені митної
вартості товару за 6 методом митний
орган мотивував у оскарженому рішенні
неможливість застосування попередніх
2-5 методів визначення митної вартості,
про що було зазначено у спірному
рішенні про визначення митної вартості
товару.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що використовуючи владні
управлінські функції при визначенні
митної вартості товару, митний орган
діяв в порядку черговості послідовного
використання методів, передбачених
статтями 59-64 Митного кодексу України.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
митниці Міндоходів задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року у справі № 811/900/13-а за позовом
Приватного підприємства "Ескалібур
Плюс" до Державної митної служби
України в особі Кіровоградської
митниці про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів -
скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. Відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 14
лютого 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник