Справа № 804/14307/13-а
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І. при
секретаріМізері А.В. за участю:
позивача представника позивача
представника відповідача представника
третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 Каюк Д.Г.
Чивіт Т.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, третя особа
: Підгородненська міська рада
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, третя особа
- Підгородненська міська рада
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області № РВ
- 013 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру від 07.10.2013 року;
зобов'язати управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
внести відомості до Державного
земельного кадастру про реєстрацію
земельної ділянки площею 0,0985 га, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, що є власником відповідно до
Державного акту № 7726 від 27 серпня 1996
року, серія .ДП ДН № 007701, та присвоїти
земельній ділянці кадастровий номер.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що він є власником
земельної ділянки, яка розташована на
АДРЕСА_1, на підставі державного акту на
право приватної власності на землю за
реєстровим №7726 від 27.08.1996 року серія ДП
ДН №007701 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. 07.10.2013
року ОСОБА_3 звернувся із заявою до
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
реєстрацію земельної ділянки площею
0,0985 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 надавши всі передбачені чинним
законодавством документи. Рішенням
відповідача № РВ - 013 від 07.10.2013
року йому відмовлено в здійсненні
державної реєстрації з підстав
невідповідності електронного
документа установленим вимогам, а саме
перетин ділянки, яку передбачається
зареєструвати, з ділянкою :01:144:0040;
площа співпадає на 99.9555% та знаходження
в межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини. Не
погоджуючись із зазначеним рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
й вважає, що відповідачем були
перевищені повноваження визначені
законодавством України, у зв'язку з чим
дане рішення є протиправним та
підлягає скасуванню, а права позивача
відновленню.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову та
просив відмовити в його задоволенні,
виходячи з того, що відповідачем
рішення № РВ - 013 було прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Представник третьої особи -
Підгородненської міської ради з
позовними вимогами ОСОБА_3 погодилась
та просила задовольнити позов в
повному обсязі. Додатково зазначила, що
земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1
була передана у власність позивачу на
підставі рішення виконавчого комітету
Підгородненської міської ради від
30.07.1996 року за №158. При цьому
представником категорично
заперечувався факт наявності
будь-якого рішення щодо надання цієї
земельної ділянки іншим особам. З
приводу рішення Підгородненської
міської ради за №855-ІІІ/V від 09.06.2006 року
про надання зазначеної ділянки ОСОБА_9,
пояснила, що рішень з такими номерами
радою не приймалось та надала протокол
огляду та виїмки, відповідно до якого
були вилучені протоколи сесій ради за
період 2006 року з зазначенням номерів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Підгородненської
міської ради народних депутатів № 225
від 22 листопада 1995 року було виділено
ОСОБА_3 земельну ділянку в АДРЕСА_1
розміром 1000 кв.м. під забудову
житлового будинку за індивідуальним
проектом. Відповідно рішення виконкому
Підгородненської ради народних
депутатів за № 225 від 22.11.1995 року було
укладено договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності житловою
площею не більше 60 кв. м., згідно якого
ОСОБА_3 отримав право безстрокового
користування ділянкою загальною
площею 1000 кв. м. згідно плану земельної
ділянки.

На підставі рішення № 158 від 30 липня 1996
року виконавчого комітету
Підгородненської міської ради
народних депутатів, яким було
виділено ОСОБА_3 земельну ділянку в
АДРЕСА_1 розміром 0,10 га для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), ОСОБА_3 був
виданий Державний акт на право
приватної власності на землю площею 0,10
га на території АДРЕСА_1 за реєстровим
№7726 від 27.08.1996 року серія ДП ДН №007701 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Зазначений акт
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю.

В ході виготовлення технічної
документації з'ясувалося , що площа
земельної ділянки згідно державного
акту не співпадає з обчисленою площею,
а саме фактично становить 0,0985 га. Зміна
в площі відбулася в зв'язку округленням
до десятих в 1996 році при виготовленні
державного акту. Позивач не заперчував
те, що площа земельної ділянки
зменшилася і становить 0,0985 га.

07 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області із заявою, в
якій просив зареєструвати земельну
ділянку площею 0,0985 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

До заяви було подано документ, що
підтверджує оплату послуг з Державної
реєстрації земельної ділянки;
документація із землеустрою,
електронний документ; копія документу
про присвоєння податкового номеру;
копія документу, що посвідчує особу.

07 жовтня 2013 року Управлінням
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області було
прийнято рішення № РВ - 013 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
з підстав невідповідності
електронного документа установленим
вимогам, а саме перетин ділянки, яку
передбачається зареєструвати, з
ділянкою :01:144:0040; площа співпадає
на 99.9555% та знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

Незгода позивача з зазначеним рішенням
про відмову у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру стала
підставою для звернення до
адміністративного суду з даним
позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами врегульовані Законом
України «Про державний земельний
кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон
№ 3613-VI) та Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051
«Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру» (далі -
Порядок).

Відповідно до статті 1 Закону № 3613-VI,
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Згідно цієї ж статті державна
реєстрація земельної ділянки -
внесення до Державного земельного
кадастру передбачених цим Законом
відомостей про формування земельної
ділянки та присвоєння їй кадастрового
номера, де кадастровий номер - це
індивідуальна, що не повторюється на
всій території України, послідовність
цифр та знаків, яка присвоюється
земельній ділянці під час її державної
реєстрації та зберігається за нею
протягом всього часу існування.

Відповідно до статті 3 Закону № 3613-VI,
Державний земельний кадастр базується
на таких основних принципах, як
обов'язковості внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти; єдності методології
ведення Державного земельного
кадастру; об'єктивності, достовірності
та повноти відомостей у Державному
земельному кадастрі; внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру виключно на підставі та
відповідно до цього Закону;
відкритості та доступності відомостей
Державного земельного кадастру,
законності їх одержання, поширення і
зберігання; безперервності внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру, що змінюються;
документування всіх відомостей
Державного земельного кадастру.

Частиною 3 статті 5 цього Закону
встановлено, що порядок ведення
Державного земельного кадастру
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до вимог цього
Закону.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 17 жовтня 2012р. № 1051
затверджено Порядок ведення
Державного земельного кадастру.

Відповідно до статті 9 Закону № 3613-VI,
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюються державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Державний
кадастровий реєстратор здійснює
реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні
ділянки, вносить записи до них,
забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки.

Державна реєстрація земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
ведення поземельних книг, внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельні ділянки
здійснюються Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення Автономної
Республіки Крим, місто обласного
значення).

Відповідно до п. 5 Порядку, до складу
Держземагентства та його
територіальних органів входять
державні кадастрові реєстратори, які
здійснюють внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей в межах
повноважень, визначених Законом
України «Про Державний земельний
кадастр» та цим Порядком. Державний
кадастровий реєстратор має доступ до
всіх відомостей Державного земельного
кадастру, самостійно приймає рішення
про внесення відомостей до нього,
надання таких відомостей, а також
відмову у внесенні або наданні
відомостей.

Пунктом 9 цього ж Порядку визначено, що
до повноважень Державного
кадастрового реєстратора
територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать внесення або надання відмови
у внесенні до Державного земельного
кадастру відомостей (змін до них) про
землі та земельні ділянки (їх частини),
розташовані в межах району, міста
республіканського (Автономної
Республіки Крим) чи обласного значення.

Частиною 2 статті 24 Закону № 3613-VI
встановлено, що державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється за
місцем їх розташування відповідним
Державним кадастровим реєстратором
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється під час її формування за
результатами складення документації
із землеустрою після її погодження у
встановленому порядку та до прийняття
рішення про її затвердження органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування (у разі, коли згідно із
законом така документація підлягає
затвердженню таким органом) шляхом
відкриття Поземельної книги на таку
земельну ділянку (п. 107 Порядку).

Згідно ст. 24 Закону № 3613-VI та п. 109
Порядку державна реєстрація земельної
ділянки здійснюється за заявою зокрема
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності (у
разі поділу чи об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок) або
уповноваженої ними особи.

Також, відповідно до п. 67 Порядку,
внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру
здійснюється виключно на підставі та
відповідно до Закону України «Про
Державний земельний кадастр» та цього
Порядку.

Відповідно до статті 24 Закону № 3613-VI та
п. 110, 111 Порядку, для державної
реєстрації земельної ділянки
Державному кадастровому
реєстраторові, який здійснює таку
реєстрацію, подаються: заява про
державну реєстрацію земельної ділянки
за формою згідно з додатком 22; оригінал
погодженої відповідно до
законодавства документації із
землеустрою, яка є підставою для
формування земельної ділянки (разом з
позитивним висновком державної
експертизи землевпорядної
документації у разі, коли така
документація підлягає обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації); електронний документ;
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації земельної
ділянки.

Державний кадастровий реєстратор для
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки протягом 14
календарних днів з дня реєстрації
відповідної заяви перевіряє:
відповідність поданих документів
вимогам, передбаченим пунктом 67 цього
Порядку; електронний документ
відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний
кадастровий реєстратор приймає
рішення про відмову у державній
реєстрації земельної ділянки в разі:

- невідповідності поданих документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку,
вимогам законодавства;

- розташування в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини;

- розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку, не
в повному обсязі.

В даному випадку, оскаржуване рішення
№ РВ - 013 було прийнято на підставі
невідповідності електронного
документа встановленим вимогам, а саме
перетин ділянки, яку передбачається
зареєструвати, з ділянкою :01:144:0040;
площа співпадає на 99.9555% та знаходження
в межах земельної ділянки , яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини.

З дослідженого в судовому засіданні
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку за
№НВ-013, земельна ділянка за
адресою АДРЕСА_1, площею 0,1000 га
зареєстрована за кадастровим номером
:01:144:0040 за ОСОБА_8. Підстава -
державний акт на право власності ЯЖ 820197
від 16.02.2009 року.

Враховуючи наявність в Державному
земельному кадастрі реєстрації
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
площею 0,1000 га, за кадастровим номером
:01:144:0040, площа якої співпадає з
площею земельної ділянки позивача, суд
вважає, що управлінням Держземагенства
у Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області оскаржуване
рішення прийняте на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституцією та законами України, а
тому підстави для його скасування
відсутні.

На переконання суду, наявність такої
реєстрації в Державному земельному
кадастрі позбавляє можливості
відповідача зареєструвати земельну
ділянку позивача та відповідно
присвоїти їй кадастровий номер.

Таким чином, оцінивши докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню
повністю.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
третя особа : Підгородненська міська
рада Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 12
лютого 2014 року

Суддя С.І. Озерянська