Справа № 376/2705/13-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/2705/13-а
Провадження № 2-а/376/62/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2013 р. Сквирський
районний суд Київської області

в складі:головуючого судді- Віговський
С. І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сквира справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ДАІ
із забезпечення супроводження при УДАІ
ГУ МВС України у Київській області
старшого сержанта міліції Чорного
Сергія Сергійовича, про визнання дій
протиправними та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
названою позовною заявою до
відповідача про визнання дій
відповідача протиправними та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не
з`явився, подав заяву в якій просив суд
проводити розгляд справи у його
відсутність, позов підтримав
посилаючись на письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання
призначене на 18.12.2013 року не з'явився,
про місце та час розгляду справи був
належним чином повідомлений, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності посилаючись на те, що судом
порушено вимоги п. 5 ст. 107 КАС України, а
саме, відповідачеві не направлено
копії позовної заяви та доданих до неї
документів, у зв`язку з чим позбавлено
можливості підготуватись належним
чином та подати письмові заперечення
проти позову в порядку ст. 49, 51 КАС
України.

Суд вважає на підставі ч. 4 ст. 128
КАС України ухвалити рішення про
розгляд справи на підставі наявних у
ній доказів.

По справі встановлено, що згідно
постанови про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 15.11.2013 року о 5
год. в аеропорту Бориспіль керуючи
автомобілем “TOYOTA MATRIX”, д.н. НОМЕР_1,
здійснив зупинку та стоянку автомобіля
в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "зупинку
заборонено", чим порушив вимоги Правил
дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122
КУпАП. Згідно з вищезазначеною
Постановою його було притягнено до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що дана постанова
є незаконною та підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Так, у Протоколі про
адміністративне правопорушення серії
серії АГ2 № 129730 та Постанові в справі
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 667271 зазначено, що ОСОБА_1, 15
листопада 2013 року приблизно о 05 годині
40 хвилин ранку керував автомобілем
“TOYOTA MATRIX”, д.н. НОМЕР_1, (що належить
ОСОБА_3, інваліду 2-ї групи, якого він віз
до аеропорту "Бориспіль"), рухався до
аеропорту "Бориспіль" та здійснив
зупинку в терміналі "D" поза межами дії
дорожнього знаку 3.34 "Зупинку
заборонено" в зв`язку з тим, що у ОСОБА_3
виникли проблеми зі здоров'ям, про що
позивач зазначав в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 № 129730 від 15.11.2013 року.

Пунктом 15.14 "Правил дорожнього руху",
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., №
1306, у разі вимушеної зупинки в місці, де
зупинку заборонено, водій повинен
вжити всіх заходів, щоб прибрати
транспортний засіб, а за неможливості
це зробити - діяти згідно з вимогами
пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Позивач
вважає, що вжив всіх заходів
передбачених пунктами 9.9-9.11 Правил
дорожнього руху, а саме увімкнув
аварійну світлову сигналізацію, в
зв'язку із зупинкою автомобіля в
невстановленому місці, проте інспектор
ДАІ ніяк не відреагував на дану
обставину. Крім того, позивач вважає, що
у постанові відсутня вказівка на те,
чим спростовуються його пояснення
зазначені в протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення, не
розкрито суті адмінправопорушення, не
зазначено свідків вчинення
адмінправопорушення.

Також позивач вважає, що якщо він
якимось чином міг порушити п. 3.34 ПДР, то
пункт 2.8. ПДР беззаперечно презумує ту
обставину, що водій-інвалід, що керує
мотоколяскою або автомобілем,
позначеними розпізнавальним знаком
"Інвалід", може відступати від вимог
дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також
знака 3.34 за наявності під ним таблички
7.18 ("Крім інвалідів". Означає, що дія
знака не поширюється на мотоколяски і
автомобілі, на яких установлено
розпізнавальний знак "Інвалід"
відповідно до вимог цих Правил.
Застосовується із знаками 3.1, 3.34 - 3.38.).
Розпізнавальний знак "Інвалід" на
автомобілі був установлений
відповідно до вимог ПДР (спереду і
ззаду), та була наявна табличка 7.18 "Крім
інвалідів", проте інспектором цю
обставину також не було взято до уваги.

Позивач вважає, що у його діях, які
кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КУпАП
відсутній склад правопорушення, адже
відсутня суб'єктивна сторона
вищевказаного складу
адміністративного правопорушення.
Винних дій позивач не вчиняв, оскільки
зупинився на відстані більш ніж 30
метрів від зупинки громадського
транспорту вимушено, а доказів
зворотного ні у протоколі ні у
оскарженій постанові інспектором не
вказано, а також не залучено до
розгляду справи свідків, що відповідно
до ч. 2 ст. 71 КАС України могли б
підтвердити правомірність його дій.
Крім того, в діях позивача відсутня
протиправність діяння.

Суд, з'ясувавши всі обставини у
справі та перевіривши їх письмовими
доказами, що містяться в матеріалах
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП,
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта,

речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанову органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, рішення якого є
остаточним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду
будь-яких заперечень щодо вимог
позивача про неправомірність
прийнятого відповідачем рішення, чим
не виконав вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України,
відповідно до якої в справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Посилання відповідача на
порушення судом п. 5 ч. 5 ст. 107 КАС
України, зокрема щодо не направлено
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачеві, у зв`язку з
чим позбавлено можливості
підготуватись належним чином та подати
письмові заперечення проти позову в
порядку ст. 49, 51 КАС України, не береться
судом до уваги, оскільки суд призначив
судове засідання по справі на 18.12.2013
року, а відповідачем отримано повістку
про виклик до суду відповідно до ч.ч. 3,
8-10 ст. 35 КАС України завчасно, тобто за
три дні до судового засідання - 13.12.2013
року, що підтверджується підписом
представника відповідача та
проставленням на рекомендованому
листі із повідомленням відповідної
печатки УППЗ "Укрпошта".

Таким чином, оскільки позовні
вимоги позивача є правомірними, суд
вважає задовольнити вимоги позивача
про визнання протиправними дії
інспектора ДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ
із забезпечення супроводження при УДАІ
ГУ МВС України у Київській області
старшого сержанта міліції Чорного
Сергія Сергійовича щодо винесення
спірної постанови, та скасовує
постанову серії АА2 № 667271 від 15.11.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу у розмірі 255 грн. по ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 171-2 КАС України,
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 287-289 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 17,
89, 158-163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії
інспектора ДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ
із забезпечення

супроводження при УДАІ ГУ МВС України у
Київській області старшого сержанта
міліції Чорного Сергія Сергійовича
щодо винесення постанови серії АА2
№667271 від 15.11.2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП у
виді штрафу у розмірі 255 грн.

Скасувати постанову серії АА2
№667271 інспектора ДПС взводу №1 роти ДПС
ДАІ із забезпечення супроводження при
УДАІ ГУ МВС України у Київській області
старшого сержанта міліції Чорного
Сергія Сергійовича від 15.11.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності по
ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі
255 грн.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: С. І. Віговський