Справа № 805/2416/13-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р.
Справа №805/2416/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:55

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді -
Дмитрієва В.С., при секретарі судового
засідання Музиканті В.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2, про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
рішення від 09.10.2002 за № 79, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації міста
Донецька», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, про
визнання протиправним та недійсним
рішення реєстратора прав власності на
нерухоме майно від 09.10.2002 за реєстровим
№ 79 у реєстровій Книзі № 7/37ДК-(33) про
реєстрацію права приватної власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, визнання
протиправними дії щодо здійснення
реєстраційного напису на договорі
даруванні квартиру АДРЕСА_1, укладеному
24.01.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідченому приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованим в
реєстрі за №457, про реєстрацію квартири
у цілому на праві приватної власності
за ОСОБА_3, запис в реєстровій Книзі №
7/37ДК-(33) за реєстровим № 79 від 09.10.2002,
визнання протиправними дії відносно
видачі довідки-характеристики від
28.10.2002 за № 11372.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 24.01.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договір дарування квартири
АДРЕСА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованим в реєстрі за № 457.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Позивач є
донькою померлого ОСОБА_3, тобто
спадкоємицею першої черги. На момент
смерті батька їй було 12 років -
неповнолітньою.

09.10.2002 рішенням державного реєстратора
прав власності на нерухоме майно за
реєстровим № 79 було проведено
реєстрацію права приватної власності
на зазначену квартиру за ОСОБА_3 згідно
договору дарування від 24.01.2002, про що
зроблено запис у книзі реєстрації №
7/37ДК-(33), та видано
довідку-характеристику від 28.10.2002 за №
11372.

12.12.2012 для перевірки дотримання або
порушення її прав позивач звернулася
до відповідача із заявою про
ознайомлення із матеріалами
реєстраційної справи.

Листом відповідача від 14.12.2012 за № 01-3/8794
позивачу відмовлено в ознайомленні із
матеріалами реєстраційної справи, що
на її думку є незаконним та
необґрунтованим.

Посилаючись на вимоги ст. 535 Цивільного
кодексу УСРС 1963 року позивач вважає, що
відповідачем порушені норми
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України 07.02.2002 №
7/5 (у редакції наказу Міністерства
юстиції України від 07.02.2002).

Представник позивача у судове
засідання підтримав заявлений позов та
надав пояснення, аналогічні доводам,
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив. Згідно заперечень від 25.03.2013
відповідач позов не визнає, оскільки
реєстрація права власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування, який посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4 24.01.2002 за № 457 була
проведена Комунальним підприємством
«Бюро технічної інвентаризації
м.Донецька» 09.10.2002 згідно з Інструкцією
про порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності юридичних
та фізичних осіб, а ні Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, на яке
посилається позивач. Разом із тим,
надання довідки-характеристики від
28.10.2002 за № 11372 проводилась
відповідачем у відповідності з вимогам
Інструкції про порядок видачі
довідок-характеристик на об'єкти
нерухомого майна, що знаходяться у
власності юридичних осіб та фізичних
осіб та зареєстровані в бюро технічної
інвентаризації.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причин не прибуття суду не
повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутністю представника
відповідача та третьої особи на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, вивчивши доводи позову,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, про що свідчить паспорт серія
НОМЕР_2, який видано Ленінським РВ
Донецького МУ ГУМВС України у
Донецькій області 29.04.2011 (а.с.12),
свідоцтво про народження серії НОМЕР_3,
видане Ленінським відділом ЗАГС м.
Донецька 20.01.1990 (а.с.15), свідоцтво про
шлюб серія НОМЕР_4, видане Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку 12.04.2011
(а.с.16).

Відповідач - Комунальне підприємство
«Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька», на час виникнення спірних
правовідносин до створення єдиної
системи органів реєстрації прав
проводило реєстрацію прав на нерухоме
майно.

24.01.2002 між ОСОБА_2 (дарувальниця) та
ОСОБА_3 (обдарований) було укладено
договір дарування квартири АДРЕСА_1,
який посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за № 457 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть серія
НОМЕР_5, яке 28.02.2006 видане повторно
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції м. Донецька (а.с.14).

04.10.2002 мати померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2
звернулася до відповідача із заявою
реєстрації права власності на вказану
квартиру за померлим ОСОБА_3

09.10.2002 рішенням державного реєстратора
за реєстровим № 79 було проведено
державну реєстрацію права власності на
вказану квартиру за ОСОБА_3, про що
зроблено запис у Книзі реєстрації №
7/37ДК-(33).

На запит державного нотаріуса, 28.10.2002
Комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації у м.
Донецьку» видано ОСОБА_2
довідку-характеристику за № 11372 на
зазначену квартиру.

Позивач вважає, що зазначеними діями
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька»
порушило її права.

Правовідносини, з приводу яких виник
спір регулюються Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України від 07.07.2002 № 7/5 (у
редакція, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин).

Тимчасове положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.07.2002
№ 7/5 (далі за текстом - Положення)
визначає порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно в Україні і
спрямоване на забезпечення визнання
та захисту цих прав, створення умов
для функціонування ринку нерухомого
майна, активізації інвестиційної
діяльності.

Відповідно до п. 1.3 Положення
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно здійснюють підприємства бюро
технічної інвентаризації.

За приписами п.п. 1.4-1.6 цього положення
встановлено, що реєстрація прав
власності на нерухоме майно - це
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ
за місцезнаходженням об'єктів
нерухомого майна на підставі
правовстановлювальних документів, за
рахунок коштів особи, що звернулася
до БТІ.

Обов'язковій реєстрації прав підлягає
право власності на нерухоме майно
фізичних та юридичних осіб, у тому
числі іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних
осіб, міжнародних організацій,
іноземних держав, а також
територіальних громад в особі органів
місцевого самоврядування.

Реєстрації підлягають права власності
тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які
прийняті в експлуатацію у
встановленому порядку за наявності
матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, яке проводить
реєстрацію права власності на ці
об'єкти. Не підлягають реєстрації
тимчасові споруди, а також споруди, не
пов'язані фундаментом із землею.

Згідно п. 1.13 Положення рішення про
реєстрацію чи відмову в реєстрації
прав приймає реєстратор прав
власності на нерухоме майно, що є
працівником БТІ, який безпосередньо
здійснює реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

У відповідності до п. 1.14 Положення
реєстрація прав проводиться в такому
порядку: приймання й перевірка
документів, поданих для реєстрації
прав власності на нерухоме майно,
реєстрація заяви в Реєстрі заяв та
запитів; установлення відсутності
підстав для відмови в реєстрації
прав; прийняття рішення про
реєстрацію прав власності або про
відмову в реєстрації прав; унесення
записів до Реєстру прав; учинення
написів на правовстановлювальних
документах;видача витягів із Реєстру
прав про реєстрацію прав.

Згідно п. 2.1 Положення для реєстрації
виникнення, існування, припинення прав
власності на нерухоме майно до БТІ
разом із заявою про реєстрацію прав
власності подаються
правовстановлювальні документи
(додаток 1), їх копії, а також інші
документи, що визначені цим Положенням.

Додатком 1 Положення визначений
перелік правовстановлювальних
документів, на підставі яких
провадиться державна реєстрація права
власності на об'єкти нерухомого майна,
зокрема, це договір дарування.

Пунктом 2.3 Положення передбачено, що
для здійснення реєстрації права
власності на нерухоме майно власник
(власники) або належним чином
уповноважена ним (ними) особа подає
заяву встановленої форми.

Приписами п. 2.3 Положення визначено, що
під час подання заяви про реєстрацію
прав власності фізична особа повинна
пред'явити документ, що посвідчує її
особу, а у разі подання заяви
представником фізичної чи юридичної
особи - документ, що підтверджує
повноваження діяти від імені цих осіб,
при цьому особа, яка представляє особу
- нерезидента України, пред'являє
документи, які в разі необхідності
легалізовані в установленому чинним
законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.1 Положення з моменту
реєстрації заяви в Реєстрі заяв та
запитів розпочинається розгляд
реєстратором заяви та доданих до неї
документів.

Реєстратор: установлює відповідність
заявлених прав і поданих документів

вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкт нерухомості, інших
підстав для відмови в реєстрації прав;
перевіряє угоди, які відповідно до
чинного законодавства України не були
нотаріально посвідчені; приймає
рішення про реєстрацію прав власності
чи про відмову в реєстрації прав
власності; видає витяги з Реєстру прав
або відмовляє у наданні таких
витягів.

У своїх діях реєстратор керується
виключно чинним законодавством
України.

Пунктом 3.2 Положення визначено, що
рішення реєстратора про реєстрацію
чи про відмову в реєстрації прав
власності на нерухоме майно повинно
містити: дату й місце прийняття
рішення; стислий опис майна, щодо якого
приймається рішення; підстави
винесення рішення, а в разі прийняття
рішення про відмову - правове
обґрунтування; порядковий номер
об'єкта нерухомого майна. Рішення,
зразок якого додається (додаток 6),
посвідчується підписом реєстратора.

Згідно з п. 3.1 Положення у реєстрації
прав на нерухоме майно може бути

відмовлено, якщо, зокрема, заявлене
право не є таким, що підлягає
реєстрації відповідно до цього
Положення; із заявою про реєстрацію
прав власності на нерухоме майно
звернулась особа, яка не може бути
заявником відповідно до цього
Положення; подані документи не
відповідають вимогам, установленим
цим Положенням та іншими актами
чинного законодавства України, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства.

Судом встановлено, що на час подання
заяви про реєстрацію прав власник
ОСОБА_3 помер, а ОСОБА_2 не була
уповноважена на вчинення таких дій, що
свідчить про порушення реєстрації, а
саме вимог п. 2.3 Положення.

Судом у судовому засіданні з'ясовано,
що спірне рішення Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» має
юридичне значення для позивача,
оскільки впливає на реалізацію її прав
пов'язаних з правом власності на житло,
з огляду на що, суд вважає, що рішення
реєстратора прав власності на нерухоме
майно Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації міста
Донецька» від 09.10.2002 за реєстровим № 79
запису у реєстровій книзі № 7/37ДК-(33) про
реєстрацію права приватної власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, слід
визнати протиправним.

Стосовно позовних вимог позивача про
визнання протиправними дії щодо
здійснення реєстраційного напису на
договорі даруванні квартиру АДРЕСА_1,
укладеному 24.01.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідченому приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованим в
реєстрі за №457, про реєстрацію квартири
у цілому на праві приватної власності
за ОСОБА_3, запис в реєстровій Книзі №
7/37ДК-(33) за реєстровим № 79 від 09.10.2002 та
визнання протиправними дії відносно
видачі довідки-характеристики від
28.10.2002 за №11372, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми, предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, встановлені
законом умови їх реалізації.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Закріплення ч. 2 ст. 2 КАС України
положення про можливість оскарження до
адміністративних судів будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією та
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту порушених
прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вважає, що діями відповідача щодо
здійснення реєстраційного напису на
договорі дарування квартири АДРЕСА_1,
укладеному 24.01.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідченому приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованим в
реєстрі за №457, про реєстрацію квартири
у цілому на праві приватної власності
за ОСОБА_3, запис в реєстровій Книзі №
7/37ДК-(33) за реєстровим № 79 від 09.10.2002 та
щодо видачі довідки-характеристики від
28.10.2002 за №11372 права позивача ніяким
чином не порушені. А юридичним
значенням для позивача має саме
рішення реєстратора прав власності на
нерухоме майно Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька» від 09
жовтня 2002 року за реєстровим № 79 запису
у реєстровій книзі № 7/37ДК-(33) про
реєстрацію права приватної власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, яке
визнано судом вище протиправним.

З огляду на вищевикладене, суд
зазначає, що вимоги позивача в цій
частині не підлягають задоволенню
через відсутність порушення прав діями
відповідача, а обраний позивачем
спосіб захисту в цій частині не
відповідає об'єкту порушеного права.

З урахуванням вищевикладеного, позов
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації міста
Донецька», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним рішення від 09.10.2002 за № 79
суд задовольняє частково.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС
України підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення
реєстратора прав власності на нерухоме
майно Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації міста
Донецька» від 09 жовтня 2002 року за
реєстровим № 79 запису у реєстровій
книзі № 7/37ДК-(33) про реєстрацію права
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (податковий номер
НОМЕР_1) витрати зі сплати судового
збору в розмірі 34 (тридцять чотири)
гривні 41 копійка.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено в судовому
засіданні 13 лютого 2014 року у
присутності представника позивача.
Повний текст постанови виготовлено 18
лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дмитрієв В.С.