Справа № 2-а-10906/11
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-10906/11

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко І.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Федусика А.Г,,судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16
серпня 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва (надалі
- відповідач, УПФ) про визнання
незаконними дії УПФ, зобов'язання УПФ
провести перерахунок пенсії за віком, з
урахуванням показника середньої
заробітної плати по Україні за 2009 рік
та стягнення заборгованості пенсійних
виплат.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16.08.2011 року
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФ здійснити
перерахунок пенсії позивача з 26.01.2011
року у відповідності до ст.40, ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009 рік.

В апеляційній скарзі УПФ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
доповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач одержує державну пенсію за
віком та перебуває на обліку УПФ. Після
призначення пенсії за віком,
продовжувала працювати. В червні 2010
року позивач звернулася до УПФ із
заявою в якій просила провести
перерахунок раніше призначеної пенсії
відповідно до ч.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням показника середньої
заробітної плати по Україні за
попередній рік, однак відповідач при
здійсненні перерахунку пенсії
використав показник заробітної плати
для обчислення пенсії за 2007
календарний рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зробив висновок про
те, що при проведені перерахунку пенсії
відповідачем, були порушені
охоронювані законом права позивача,
які виразилися в тому, що при
перерахунку пенсії були застосовані
показники середньої заробітної плати
по Україні за 2007 рік замість показника
середньої заробітної плати по Україні
за 2009 рік.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Обставинами, які слугували фактичною
підставою звернення позивача до суду з
адміністративним позовом є дії
відповідача щодо застосування
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески за 2007 рік, а не за 2009 рік, при
здійсненні перерахунку пенсії
позивачу з червня 2010 року.

Право позивача на перерахунок пенсії у
2010 році відповідач не оспорює, але
здійснив такий перерахунок з
застосуванням показника середньої
заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
регулюються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону від
12.12.2006 року), ч.4 якої передбачено, що у
разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Така редакція ч.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відновила свою
дію після визнання неконституційними
змін, внесених пп.«б» пп.10 п.35 р.2 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року і визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абз.3
ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» доводить, що перерахунок
пенсії здійснюється із заробітної
плати (доходу), з якої була обчислена
пенсія, або за періоди страхового стажу
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» при перерахунку
пенсії, застосовуються виключно з
метою визначення періоду страхового
стажу, за який може бути обчислена
заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції
України виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в ст.9 КАС України, приписи
постанови №530 від 28.05.2008 року « Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» не можуть
застосовуватись до спірних відносин,
оскільки вони суперечать Закону, який
має вищу юридичну силу, відтак правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
так і середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки за 2009 рік відсутні. Останній
із наведених показників
застосовується виключно для
призначення пенсії та застосування
його для перерахунку пенсії є
безпідставним.

Отже, норма ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не встановлює обмеження
можливості працюючого пенсіонера
скористатися правом на перерахунок
пенсії в будь-який час після її
призначення. Однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього. При цьому під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії, тобто це - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням (а не
перерахунком) пенсії (абз.4 ч.2 ст.40
Закону).

Аналогічна позиція була визначена
Верховним Судом України в постанові
від 11.09.2012 року у справі №21-160а12.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи та
винесенні рішення про задоволення
адміністративного позову порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи. За
таких обставин судове рішення
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16 серпня 2011 року -
скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою
відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_4 до
управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: А.Г. Федусик Н.В. Вербицька