Справа № 697/3303/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Дубенець
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Бабенка
К.А.,

Петрика І.Й.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області на постанову
Канівськогого міськрайонного суду
Черкаської області від 27 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України у м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
перерахування та виплати
недосплачених сум пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Канівськогого
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі з
приводу відмови в проведенні
перерахунку раніше призначеної пенсії
ОСОБА_3 у відповідності зі ст.ст.37,37-1
Закону України Про державну службу.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Каневі та
Канівському районі на підставі довідки
про складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України Про
державну службу, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011р. №5-1, провести
ОСОБА_3 станом на день первинного
звернення, а саме: 02.12.2008 р., перерахунок
та виплату призначеної їй пенсії у
відповідності до ст.ст. 37,37-1 Закону
України Про державну службу та
врахувати при проведенні такого
перерахунку 10719,00 грн. матеріальної
допомоги на оздоровлення, отриманих
нею за місцем роботи за період з 30.11.2006р.
по 30.11. 2008 р.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та винести нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

У зв'язку з поданням апеляційних скарг
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з ч. 8 ст. 183-2, п. 3
частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
призначення державному службовцю
пенсії та її перерахунок здійснюється
з сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
02.12.2008 року ОСОБА_3 призначена пенсія
державного службовця.

Позивач подала документи до
відповідача про перерахунок раніше
призначеної пенсії, до заяви додала
довідку «Про складові заробітної плати
та премії за останні 24 календарних
місяців».

11.12.2013 р. листом за № 10788/08 УПФ в м. Канів
та Канівському районі повідомило, що
матеріальна допомога на оздоровлення
не включається до заробітку, оскільки є
одноразовою виплатою.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень
вбачається, що призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна
допомога на оздоровлення входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20 лютого 2012 року та 14 травня 2013 року
та 06 листопада 2013 року

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З урахуванням наведених норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що дії відповідачів
щодо відмови у перерахунку пенсії є
неправомірними, оскільки при
нарахуванні та виплаті позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування були
сплачені, а отже наведені складові
заробітної плати повинні
враховуватися при обчисленні
(перерахунку) пенсії.

Керуючись ст.ст. 183-3, 198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
- залишити без задоволення.

Постанову Канівськогого
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
К.А.
Бабенко

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.