Справа № 2а/0370/306/11
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Справа № 2а/0370/306/11

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Мартинюк О.П.,

за участю представника позивача
Даниліка Ф.Я.,

представника відповідача Колба С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Полонківського споживчого товариства
Луцької райспоживспілки до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Полонківське споживче товариство
Луцької райспоживспілки (далі -
Полонківське СТ, позивач) звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - Луцька ОДПІ,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 01.04.2010
року № .

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 14.01.2014 року
допущено заміну відповідача Луцьку
об'єднану державну податкову інспекцію
її правонаступником Луцькою об'єднаною
державною податковою інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Волинській області (а. с. 40-41).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі акту перевірки від 19.03.2010 року
№ 180613 Луцькою ОДПІ прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.04.2010 року № , яким до
позивача за порушення пункту 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосовані
санкції в сумі 5097,90 грн. Позивач вважає
вказане рішення протиправним з тих
підстав, що перевірка була проведена з
порушенням окремих
нормативно-правових актів, позивач не
допускав порушень законодавства.

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати рішення Луцької ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.04.2010 року № .

Відповідач письмових заперечень проти
позову до суду не подав.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити, та додатково пояснив, що
підприємством втрачений акт, на
підставі якого винесено оскаржуване
рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав та пояснив, що надати копії акту
перевірки від 19.03.2010 року з додатками,
наказу на призначення перевірки,
направлення на перевірку, розрахунок
штрафних санкцій не має змоги, оскільки
в зв'язку із реорганізацією у 2013 році
податкової служби було проведено ряд
передач справ платників податків між
підрозділами Луцької ОДПІ та ряд
кадрових змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що Полонківське СТ
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 398998 (а. с. 52), перебуває на
обліку як платник податків в Луцькій
ОДПІ, що підтверджується довідкою про
взяття на облік платника податків від
10.11.1999 року № 119 (а. с. 53).

На підставі акту перевірки від 19.03.2010
року № 180613 Луцькою ОДПІ прийнято
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 01.04.2010 року №
, яким до позивача за порушення
пункту 13 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та на підставі статті 22 цього ж
Закону застосовані штрафні (фінансові)
санкції в сумі 5097,90 грн. (а. с. 6).

Згідно із частиною другою статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів
правомірність оскаржуваного в даній
адміністративній справі рішення, з
огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 15
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року №
265/95-ВР (з наступними змінами та
доповненнями, в редакції, чинній на
день прийняття оскаржуваного рішення)
контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Статтею 22 цього ж Закону було
передбачено, що у разі невідповідності
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті, а у
випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Як передбачено частиною першою статті
11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
року № 509-ХІІ (з наступними змінами та
доповненнями, в редакції, чинній на
день прийняття оскаржуваного рішення),
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку: 1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної податкової
служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб
органу державної податкової служби,
які проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за
умови наявності підпису керівника
органу державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної
податкової служби; 2) копії наказу
керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються
підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та
дата закінчення.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої
статті 11 КАС України суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Згідно із частинами четвертою - шостою
статті 71 КАС України суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Суд може
збирати докази з власної ініціативи.
Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Як слідує із оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.04.2010 року № , воно
прийняте на підставі акту перевірки
від 19.03.2010 року № 180613 (а. с. 6), проте,
представники сторін не надали суду
оригінал чи копію вказаного акту
перевірки, що позбавило суд об'єктивної
можливості виконати вимоги частини
третьої статті 2 КАС України, тобто,
перевірити, чи прийняте оскаржуване
рішення з дотриманням вимог чинного
законодавства України.

При цьому, за приписами частин другої,
четвертої статті 71 КАС України саме на
відповідачеві лежить обов'язок
доказування правомірності
оскаржуваного рішення та надання суду
всіх наявних документів та матеріалів,
які можуть бути використані як доказ у
справі. Проте, відповідачем у даній
справі такий обов'язок виконаний не
був.

Суд, як це передбачено частинами
четвертою, п'ятою статті 11, частинами
четвертою, п'ятою статті 71 КАС України,
ухвалою від 14.01.2014 року зобов'язував
відповідача надати копії акту
перевірки від 19.03.2010 року № 180613 з
додатками, наказу про призначення
перевірки, направлення на перевірку, а
також розрахунок суми застосованих
штрафних (фінансових) санкцій до
оскаржуваного рішення (а. с. 40-41),
вказував відповідачеві на невиконання
вимог ухвали суду (а. с. 56, 61), проте,
відповідач докази не подав, в зв'язку з
чим на підставі частини шостої статті 71
КАС України суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Враховуючи, що в порушення вимог частин
четвертої, п'ятої статті 11, частин
другої, четвертої, п'ятої статті 71 КАС
України, відповідач не подав суду
документів та матеріалів, на підставі
яких було проведено перевірку та
прийняте оскаржуване рішення, у зв'язку
з чим суд позбавлений можливості
перевірити доводи позивача про
незаконність проведення перевірки та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій згідно із вказаним рішенням,
тому суд приходить до висновку, що
відповідач не довів правомірність
оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.04.2010 року № , відтак,
з цих підстав позовні вимоги про
визнання його протиправним та
скасування підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС
України на користь позивача слід
присудити з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 3,40 грн.,
сплачений квитанцією № 94513 від 31.01.2011
року (а. с. 16).

Керуючись статтею 71, частиною третьою
статті 160, статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 01
квітня 2010 року № .

Присудити з Державного бюджету України
на користь Полонківського споживчого
товариства Луцької райспоживспілки
судовий збір в розмірі 3 гривні 40
копійок (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 17
лютого 2014 року