Справа № 2а-3167/10/0370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 р.
Справа № 3763/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Володимир - Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2010 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Універсам»
до Володимир - Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В
И Л А:

19.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
3839 грн. від 10.11.2010 року №/12504.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до п.4 ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чека або за
його не зберігання відповідальність
настає за саме порушення невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чека або за його не збереження, а не
встановлює можливості застосування
штрафної санкції за кожний день не
роздрукування або не зберігання
фіскального чеку.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Володимир - Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції від
10.11.2010 року №/12504 в частині
застосування до ПП «Універсам»
штрафних санкцій в розмірі 2720 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволені позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що згідно роз`яснень ДПА України у
разі встановлення фактів невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку на РРО, або його не зберігання в
книзі обліку розрахункових операцій до
суб'єкта господарювання
застосовується фінансова санкція за
кожне порушення згідно п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Оскільки в
даному Закону визначення «фіскального
звітного чеку» зазначене в однині, то
штрафну санкцію необхідно
застосовувати за кожен не збережений
або не роздрукований фіскальний
звітний чек.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач неправильно
тлумачить п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», оскільки застосоване в тексті
вказаної норми Закону визначення
«фіскальний звітній чек» в однині
жодним чином не свідчить про
необхідність застосування штрафної
санкції за кожен такий не
роздрукований фіскальний чек, а лише
визначає суму штрафу за факт вчинення
суб'єктом господарювання порушення
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», в зв'язку з чим
сума санкцій не залежить від кількості
таких фіскальних звітних чеків.

Отже, Володимир-Волинською об'єднаною
державною податковою інспекцією за
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку мала бути
застосована штрафна санкція в розмірі
340 грн., а не в розмірі 3 060 грн..

Відповідачем неправомірно застосовано
штрафну санкцію до позивача за
невиконання щоденного друку 2-звітів за
22.08.2009 року та за 24.09.2009 року, також і з
тих підстав, що дані порушення були
виявлені після закінчення одного року
з дня його вчинення, що відповідно до
ст.250 Господарського Кодексу України є
порушенням строку, протягом якого
повинна застосовуватись
адміністративно-господарська санкція.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Закон України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» визначає правові
засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що
Володимир-Волинською ОДПІ проведено
перевірку ПП «Універсам» щодо
дотримання суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, за результатами
якої складений акт від 28.10.2010 року №
202202, яким відповідачем встановлено
незабезпечення порядку використання
режиму попереднього програмування,
зокрема в касовому апараті не
закодовано пиво «Жигулівське Бровари»
ємкістю 0,5 літрів по ціні 4 грн. за
пляшку, при придбанні двох пляшок
продавцем видано фіскальний чек №2190
від 28.10.2010 року на суму 8 грн.

Також Володимир-Волинською ОДПІ під
час перевірки виявлено
невідповідність сум готівкових коштів
в розмірі 138 грн. 80 кой. на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій,
зокрема, сума готівкових коштів на
місці проведення розрахунків
становила 2194 грн.. а в денному звіті РРО
- 2055,20 грн.

Крім того, відповідачем встановлено
незабезпечення щоденного
роздрукування на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків за 27.08.2010 року та за 19.10.2010
року згідно книги обліку розрахункових
операцій № -р/3 від 15.07.2010 року, а
також не забезпечено щоденного
роздрукування на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків за 22.08.2009 року, за 24.09.2009
року, за 10.11.2009 року, за 27.05.2010 року та за
11.07.2010 року, згідно книги обліку
розрахункових операцій (КОРО) №
-р/2 від 03.08.2009 року, а також не
забезпечено зберігання фіскальних
звітних чеків в книгах обліку
розрахункових операцій № 1350 за 10.03.2010
року та № 1490 за 26.07.2010 року.

Згідно п.6 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що відповідачем
правомірно застосована штрафна
санкція за проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості в розмірі 85 грн.,
оскільки дане порушення доведене
відповідачем, підтверджено
матеріалами перевірки та не
спростовано позивачем.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Судом встановлено, що в Х-звіті за 28.10.2010
року зазначена сума готівкових коштів
в розмірі 2055 грн. 20 коп., в той час як
відповідачем виявлено на місці
проведення розрахунків 2194 грн.,
розбіжність становить 138 грн.80 коп.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, з чим погодилась колегія
суддів, що позивачем не доведено
відсутність невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті та не спростовано
доводів відповідача, суд вважає
правомірним застосування санкцій в
розмірі 694 грн. за вказане порушення.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що позивачем не
забезпечено щоденне роздрукування на
реєстраторах розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків за 27.08.2010 року
та за 19.10.2010 року згідно книги обліку
розрахункових операцій № -р/3 від
15.07.2010 року, а також не забезпечено
щоденного роздрукування на
реєстраторах розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків за 22.08.2009 року,
за 24.09.2009 року, за 10.11.2009 року, за 27.05.2010
року та за 11.07.2010 року згідно книги
обліку розрахункових операцій №
-р/2 від 03.08.2009 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідач
неправильно тлумачить п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», оскільки
застосоване в тексті вказаної норми
Закону визначення «фіскальний звітній
чек» в однині жодним чином не свідчить
про необхідність застосування
штрафної санкції за кожен такий не
роздрукований фіскальний чек, а лише
визначає суму штрафу за факт вчинення
суб'єктом господарювання порушення
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», в зв'язку з чим
сума санкцій не залежить від кількості
таких фіскальних звітних чеків.

Отже, Володимир-Волинською об'єднаною
державною податковою інспекцією за
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку мала бути
застосована штрафна санкція в розмірі
340 грн., а не в розмірі 3 060 грн..

Суд першої інстанції правильно
зазначив, з чим погодилась колегія
суддів, що відповідачем неправомірно
застосовано штрафну санкцію до
позивача за невиконання щоденного
друку 2-звітів за 22.08.2009 року та за 24.09.2009
року, також і з тих підстав, що дані
порушення були виявлені після
закінчення одного року з дня його
вчинення, що відповідно до ст.250
Господарського Кодексу України є
порушенням строку, протягом якого
повинна застосовуватись
адміністративно-господарська санкція.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
відповідачем неправомірно застосована
штрафна санкція за невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій в
розмірі 2 720 грн., а тому рішення
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції від 10
листопада 2010 року №/12504 в частині
застосування до приватного
підприємства «Універсам» штрафної
санкції в розмірі 2 720 грн. підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1 ч.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Володимир -
Волинської об'єднаної державної
податкової інспекції залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2010 року у справі №2а-3167/10/0370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний