Справа № 2-а-6024/2011/1503
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-6024/2011/1503

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від 25
листопада 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії, як учаснику
війни, відповідно до положень частини 3
статті 14 Закону України Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
та їх соціальний захист» із змінами і
доповненням від 23.11.1995 року № 458/95 ВР, у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
з 01 січня 2007 року.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 25 листопада
2011 року вказані вимоги позивача
задоволено. При цьому, суд визнав
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області в перерахунку
та виплаті позивачу щомісячного
довічного грошового утримання, саме як
учасника бойових дій, ані як учаснику
війни, як того просив позивач,
відповідно до ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії та їх соціальний захист» в
розмірі 150% мінімальної пенсії за віком,
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області провести перерахунок та
виплату позивачу щомісячного
довічного грошового утримання, як
учасника бойових дій, відповідно до ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний
захист» в розмірі 150% мінімальної
пенсії за віком, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
сплачених сум, починаючи з 01.07.2006 року
по 18.06.2011 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на перерахунок
підвищення до пенсії як учасника
бойових дій за період з 01 липня 2006 року
по 18 червня 2011 року в розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції від 14
липня 1999 року) - 150% мінімальної пенсії
за віком.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на викладене.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 названого Кодексу
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач звернувся за захистом
порушеного відповідачем права на
перерахунок підвищення до пенсії за
період з 01 січня 2007 року лише 18
листопада 2011 року. При цьому, протягом
2007 - 2011 років позивач щомісяця
отримував пенсію, а тому повинен був
дізнатись про порушення свого права
саме у цей період.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку щодо відсутності
підстав для поновлення позивачу строку
звернення до суду з відповідними
позовними вимогами за період з 01 січня
2007 року по 17 травня 2011 року.

На підставі наведених вище положень
процесуального закону, із врахуванням
викладеного вище висновку щодо
безпідставного поновлення судом
першої інстанції позивачу строку для
звернення з позовом до суду,
апеляційний суд приходить до висновку
про скасування постанови суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог за період з 01 січня 2007
року по 17 травня 2011 року із залишенням
без розгляду вказаних вимог позивача.

Крім того, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції безпідставно
задоволено вимоги позивача з 01 липня 2006
року, оскільки останній звертаючись до
суду з позовом просив суд зобов'язати
здійснити перерахунок йому підвищення
до пенсії з 01 січня 2007 року.

За правилами частини 2 статті 11 КАС
України суд може вийти за межі позовних
вимог, якщо спосіб захисту, який
пропонує позивач є недостатнім для
повного захисту його прав, свобод та
інтересів. Спірний період виплат
позивач чітко обмежив періодом з 01
січня 2007 року, позивач обрав способом
захисту своїх прав зобов'язання
відповідача здійснити йому
перерахунок підвищення до пенсії,
період вимог не є способом захисту
прав, а тому суд не мав достатніх
підстав для задоволення позовних вимог
з 01 липня 2006 року.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача провести перерахунок
підвищення до пенсії за період з 18
травня 2011 року, колегія суддів
наголошує, що Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-ХІІ визначає правовий статус
ветеранів війни, забезпечує створення
належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяє формуванню в
суспільстві шанобливого ставлення до
них.

Відповідно до частини 2 статті 4 цього
Закону до ветеранів війни належать:
учасники бойових дій, інваліди війни,
учасники війни.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в редакції, яка
діяла до 01 липня 2006 року, було
передбачено, що учасникам бойових дій
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії підвищуються в розмірі 150
процентів мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05 жовтня 2005
року частину 4 статті 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» викладено в
новій редакції, відповідно до якої
учасникам бойових дій пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються в розмірі 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вказані зміни до частину 4 статті 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» набули чинності з 01 липня 2006
року, не скасовані, Конституційним
Судом України неконституційними не
визнані, а тому є чинними, у зв'язку з
чим з вказаної дати позивачу
виплачувалося підвищення до пенсії у
зазначеному розмірі, що виключає
можливість задоволення вимог позивача
за період після 18 травня 2011 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване судове
рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення щодо
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 01 січня 2007 року по 18 травня
2011 року, а в іншій частині з прийняттям
рішення про відмову у задоволенні
вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області на постанову
Балтського районного суду Одеської
області від 25 листопада 2011 року -
задовольнити частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 25 листопада
2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії за період з 01 січня
2007 року по 18 травня 2011 року - залишити
без розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії - залишити без
задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/