Справа № 826/18059/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко Н.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 грудня 2013 р. у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Партнер-Інвест» до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві, за участю третьої особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Майстер Профгруп»
про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 20.06.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
з позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.06.2013 № , в якому зазначено про
заниження позивачем грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 68 333 грн. за
основним платежем та на 17 083 грн. за
штрафними санкціями.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 грудня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом встановлено, що ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТД
«Партнер-Інвест» (код з ЄДР 37973683) з
питань дотримання податкового
законодавства по відносинам з ТОВ
«Майстер профгруп» за період з 01.01.2013
року по 31.03.2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 07.06.2013 року № 31/22-409/37973683, в якому
зазначено, що перевіркою встановлено
завищення податкового кредиту з ПДВ на
68 333 грн. за період січня 2013 року.

Згідно акту перевірки позивачем
порушено п. 198.2., 198.3., 198.6. ПК України у
зв'язку з чим занижено ПДВ у розмірі 68 333
грн. за січень 2013 року.

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.06..2013 року
№.

Позивач не погоджуючись з вказаним
податковим повідомленням-рішенням
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року TOB «ТД
«Партнер-Інвест» задекларовано
податкового кредиту по податку на
додану вартість у сумі 340 656,00 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.01.2013
року по 31.01.2013 pоку встановлено його
завищення на загальну суму 68 333,00 грн.

ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС
направлено запити №4570/10/22-405 від 18.04.2013
року та №5523/10/22-405 від 07.05.2013 року до TOB
«ТД «Партнер-Інвест» щодо надання
пояснень з документальним
підтвердженням з приводу
взаємовідносин з TOB «Майстер профгруп»
() за період з 01.01.2013 року
по 31.03.2013 року.

TOB «ТД «Партнер-Інвест» до перевірки в
підтвердження взаємовідносин з TOB
«Майстер профгруп» ()
надано первинні документи, а саме:
договір суборенди з додатками,
додаткову угоду до договору, акти здачі
прийняття робіт та податкові накладні.

Так, в ході перевірки встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агросервіс», надалі
- Орендодавець, в особі директора
Луговської В.А., яка діє на підставі
Статуту, з однієї сторони, та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Майстер Профгруп»,
надалі - Орендар, в особі директора
Луговської Світлани Володимирівни, яка
діє на підставі Статуту, з другої
сторони, та Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Партнер-Інвест», надалі - Суборендар, в
особі директора Заболотної Олени
Миколаївні, який діє на підставі
Статуту з третьої сторони, а разом по
тексту надалі іменовані як «Сторони»,
уклали Договір, суборенди №459/Яро від 13
серпня 2012 року (далі - Договір) про
наступне:

1. Предмет договору:

Цей Договір регулює цивільно-правові
відносини Орендодавця, Орендаря і
Суборендаря, пов'язані з передачею в
строкове платне користування (надалі -
оренду) майна, та є приватною власністю
Орендодавця на підставі Свідоцтва про
право власності від 11.08.2000 року.

Приміщення перебуває у розпорядженні
та користуванні Орендаря на підставі
Договору оренди від « 10» серпня 2012 року
Орендар передає, а Суборендар приймає у
строкове платне користування на строк
визначений у даному Договорі, на умовах
оренди, без права викупу, нежилу
Будівлю загальною площею 4839,1 м2 (далі -
Приміщення) та прилеглу до неї
територію (господарський двір, паркова
та ін.), яка розташована за адресою: м.
Київ, вул. Ярославська, 57.

Поверховий план Приміщення зазначено у
Додатку № 1 до даного Договору. План
прилеглої території до будівлі
зазначено у Додатку №2 до даного
Договору.

1.4. Приміщення передається Суборендарю
з метою здійснення ним підприємницької
діяльності

1.5. Приміщення передається Суборендарю
з права передачі його в подальшу
суборенду, без зміни його цільового
призначенім, з подальшим повідомленням
про це Орендаря, Суборендар не має
права реєструвати за адресою
місцезнаходження. Приміщення будь -
яких юридичних або фізичних осіб.

Сторони прийшли до взаємної згоди, що
строк оренди Приміщення (надалі - Строк
оренди) встановлюється з моменту
підписання Сторонами Акту
прийому-передачі Приміщення в оренду і
до кінця строку дії даного Договору. У
випадку необхідності нотаріального
посвідчення та/або державної
реєстрації даного Договору витрати за
таке посвідчення та/або реєстрацію
несе Суборендар,

Балансова вартість 1 кв.м. Приміщення на
дату укладення даного Договору складає
10000 гривень 85 копійок.

В податковому обліку до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість віднесена сума в
розмірі 233 452 00 грн. у т. ч, по періодам:

січень 2013 року в розмірі 68 333 грн.;

лютий 2013 року в розмірі 65 119 грн.;

березень 2013 року в розмірі 100 000 грн.

Разом з цим, ДПІ у Подільському районі
м. Києва ДПС отримано Акт ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 15.05.2013 року № 1397/22-40/38061138
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки TOB «Майстер
Профгруп» код за щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за січень
2013 року».

Так, відповідно до висновків акту
перевірки встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (послуг) за
перевіряємий період. TOB «Майстер
Профгруп» зареєстроване
Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією за
№0041605 від 20.01.2012 року;
Місцезнаходження TOB «Майстер Профгруп»
згідно інформаційних баз: 04116, м. Київ,
вул. Ванди Василевської, 16.

Місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені, а саме - за юридичною адресою TOB
«Майстер профгруп» відсутнє, фактичне
місцезнаходження підприємства
встановити немає можливості. Тобто
підтвердити правомірність формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту не являється можливим.

Фактична адреса: не встановлена, стан TOB
«Майстер профгруп» - « 9, направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням».

Враховуючи вищенаведене, податковим
органом в акті перевірки зроблено
висновок про проведення позивачем
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
наданим податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.

Однак, з вищевказаним висновком
податкового органу, колегія суддів не
погоджується, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи згідно з
повідомленням ТОВ «Майстер Профгруп»
від 12.06.2013 року № 9/13 останній перебуває
за зареєстрованою адресою з 01.02.2012
року. На запит ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС від 16.04.2013 року
підприємством надано відповідь від
29.04.2013 року та завірені копії
документів за січень 2013 року, жодних
змін місцезнаходження не відбувалось,
в ЄДР підтверджено відомості щодо
товариства. До цього листа надано
також: договір суборенди № 3/12/ВВ від
01.01.2012 року та супроводжуючи його
документи щодо оренди вказаним
товариством приміщень за адресою м.
Київ, вул. В. Василевської, 16; виписка з
ЄДР, опис документів, що надаються
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу від 22.04.2013 року, 22.05.2013 року.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, серед
іншого, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст.201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими п.201.11 ст.201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

З аналізу положень податкового
законодавства вбачається, що право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість виникає у
платника податків за наступних умов:
наявності у сторін спеціальної
податкової правосуб'єктності (особа, що
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість); фактичного
(реального) здійснення оподатковуваних
операцій постачальником на користь
покупця; наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
операцією з придбання товарів чи
послуг та потребою використання в
господарській діяльності;
документального підтвердження факту
здійснення господарської операції
сукупністю належним чином складених
(оформлених) первинних та інших
документів (у т.ч.платіжних), які
супроводжують операції певного виду та
підтверджують їх фактичне виконання;
наявності у покупця належним чином
складеної податкової накладної, яка
має усі обов'язкові реквізити.

Під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи,
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що подані позивачем
документи є належними і допустимими
доказами, які відповідно ст. 44, п. 138.2 ст.
138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.1, 198.2, 198.3,
198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК є прямим і
достатнім підтвердженням фактів
здійснення господарських операцій.

Фактичне виконання спірних
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом підтверджується
дослідженими судом належним чином
складеними податковими накладними,
актами приймання будівельних робіт.

При цьому слід враховувати, що
податкове законодавство не ставить в
залежність податковий облік (стан)
певного платника податку від інших
осіб, від фактичної сплати
контрагентом податку до бюджету, від
перебування постачальника за
юридичною адресою, а також від його
господарських та виробничих
можливостей, оскільки питання
віднесення певних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
поширюється виключно на окремо взятого
платника та не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Отже, дослідженні судом під час
розгляду справи первинні документи, а
саме: трьохсторонній договір
суборенди, акт передачі приміщень в
оренду від 16.08.2012 року (з деталізацією
(описом) приміщення та наявних
комунікацій), акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) за січень 2013
року, податкові накладні від 04.01.2013 року
№ 1, від 08.01.2013 року № 2 разом із копією
договору оренди від 10.08.2012 року (між ТОВ
«Агросервіс» та ТОВ «Майстер
Профгруп») та доданими до нього
документами, підтверджують фактичне
виконання операцій з оренди та
правомірність формування позивачем
спірних сум податкових вигод.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС
України - кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, доводи, викладені заявником
в апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
знайшли свого належного підтвердження
в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Отже, судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 грудня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 11
лютого 2014 року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.