Справа № 703/6612/13-а(2а/703/286/13)
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/6612/13-а(2а/703/286/13)
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 грудня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління праці та
соціального захисту населення
Смілянської районної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії, -

В С
Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження в окремих
категоріях адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою,
встановлюється перелік
адміністративних справ, щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті передбачається можливість
розгляду адміністративних справ щодо
вимог, передбачених частиною першої
цієї статті, в скороченому провадженні
за умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостій цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, порушення судом першої
інстанції норм процесуального права не
призвели до неправильного вирішення
справи.

Постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою позов
задовольнити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Смілянської
районної державної адміністрації, в
якому просила визнати незаконною
відмову відповідача у нарахуванні
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям та зобов'язати
відповідача нарахувати державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям відповідно до Закону України
«Про державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям».

Відповідачем було відмовлено в
призначенні вищезазначеної допомоги,
оскільки середньомісячний сукупний
дохід сім'ї позивача перевищує
прожитковий мінімум як для сім'ї
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям».

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» державна
соціальна допомога малозабезпеченим
сім'ям (далі - державна соціальна
допомога) - щомісячна допомога, яка
надається малозабезпеченим сім'ям у
грошовій формі в розмірі, що залежить
від величини середньомісячного
сукупного доходу сім'ї,
середньомісячний сукупний доход сім'ї -
обчислений у середньому за місяць
доход усіх членів сім'ї з усіх джерел
надходжень, крім допомоги на дітей, над
якими встановлено опіку чи піклування,
протягом шести місяців, що передують
місяцю звернення за призначенням
державної соціальної допомоги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» розмір
державної соціальної допомоги
визначається як різниця між
прожитковим мінімумом для сім'ї та її
середньомісячним сукупним доходом,
який обчислюється за методикою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, але цей розмір не може бути
більшим ніж 75 відсотків прожиткового
мінімуму для сім'ї.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
забезпечення прожиткового мінімуму
для призначення державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям у 2013
році по відповідним категоріям, у
відсотковому співвідношенні до
прожиткового мінімуму для основних
соціальних і демографічних груп
населення становить: для працездатних
осіб - 21%, для дітей 75 %, для осіб, що
втратили працездатність та інвалідів -
100% відповідного прожиткового мінімуму.
Прожитковий мінімум для працездатних
осіб з 1 січня 2013 року становить 1147 грн.
та для дітей віком до 6 років - 972 грн.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що середньомісячний
сукупний дохід сім'ї позивача більший
ніж прожитковий мінімум для її сім'ї, а
отже вона не мала права на отримання
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального права. За таких підстав
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України та не
підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.