Справа № 826/18495/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Коломієць
Ольги Анатоліївни на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17.12.2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будматеріали-Вторресурси» до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Коломієць Ольги Анатоліївни про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будматеріали-Вторресурси» з позовом
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Коломієць Ольги Анатоліївни про
визнання протиправним та скасування
Рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
15.11.2013 р. за №7983637; зобов'язання
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Коломієць Ольгу Анатоліївну
розглянути заяву ТОВ
«Будматеріали-Вторресурси» про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 28.10.2013 року за №3651007.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.12.2013 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить суд скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17.12.2013 року, оскільки вважає,
що суд порушив при її прийнятті норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.10.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будматеріали-Вторресурси» звернулось
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві із заявою
про проведення державної реєстрації
права власності на нежитлові
приміщення, що розташовані у АДРЕСА_1.
Разом з заявою до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
було подано документи, передбачені
Порядком реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 № 703, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Коломієць
О.А., керуючись ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», п. 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, рішенням
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 15.11.2013р. за №7983637
відмовила у проведенні державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно з підстав, що державну реєстрацію
має проводити нотаріус, який
посвідчував договір купівлі-продажу.

Позивач, не погодившись з таким
рішенням відповідача , звернувся до
суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов висновку про задоволення
позовних вимог, оскільки відповідачем
як суб'єктом владних повноважень не
доведено правомірність спірного
рішення.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступні
обставини.

Згідно з п. 1. ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 5 ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.

Пунктом 7 ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації права
власності та інших речових прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
державним реєстратором може бути
громадянин України, який має вищу
юридичну освіту, стаж юридичної роботи
не менш як два роки. У випадку,
передбаченому цим Законом, державним
реєстратором є нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт.

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо
об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

8-1) під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Нотаріус як спеціальний суб'єкт
здійснює функції державного
реєстратора, крім передбачених
пунктами 4 і 6 частини другої статті 9
цього Закону.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно з Положенням про Головні
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та у складі головних управлінь
юстиції діють реєстраційні служби, які
є структурними підрозділами головних
управлінь юстиції, що забезпечують
реалізацію повноважень Державної
реєстраційної служби та
підпорядковані безпосередньо
Укрдержреєстру.

Згідно з п. 2. Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень державну реєстрацію прав
шляхом внесення записів до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Орган державної реєстрації прав
проводить:

- державну реєстрацію права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
за місцем розташування такого майна;

- державну реєстрацію обтяжень речових
прав на нерухоме майно незалежно від
місця розташування такого майна;

- облік безхазяйного нерухомого майна.

Нотаріус проводить державну
реєстрацію прав:

- реєстрація яких проведена відповідно
до законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
(нотаріус, яким вчиняється така дія);

- у результаті вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва (нотаріус,
яким вчинено таку дію).

З аналізу наведеної норми слідує, що
якщо з нерухомим майном дію вчинив
нотаріус, то саме він зобов'язаний
здійснити державну реєстрацію права
власності такого нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що
13.09.2013 року приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_3 посвідчено договір
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого, позивач купив нежитлові
приміщення, що розташовані у АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору
право власності на об'єкт приватизації
переходить до покупця після державної
реєстрації в установленому законом
порядку права власності на придбаний
об'єкт приватизації, яка здійснюється
після сплати у повному обсязі ціни
продажу об'єкта приватизації.
Документом, що підтверджує факт повної
сплати ціни продажу об'єкта
приватизації за цим договором, є акт
приймання-передачі, передбачений п. 3.2
Договору. Реєстрація права власності
здійснюється в Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м. Києві
за покупцем після підписання акту
прийому-передачі.

Згідно з матеріалами справи, після
підписання Акту № 63 приймання-передачі
нежилих приміщень, відповідно до
вказаних умов договору, у позивача з 11
жовтня 2013 року виникло право на
реєстрацію права власності.

Проте, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що не дивлячись на
зазначення у договорі положення, що
реєстрація права власності
здійснюється в Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м.
Києві, закон передбачає проведення
державної реєстрації нотаріусом, який
посвідчував договір купівлі-продажу.

Згідно з п. 5-5 частини 1 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень під час
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва подано не до нотаріуса,
який вчинив таку дію.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції дійшов неправильного
висновку про неправомірність
прийнятого рішення відповідачем,
оскільки законом чітко передбачено
норму, що державну реєстрацію права
власності здійснює нотаріус, яким
вчинено нотаріальну дію, а тому дії
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Коломієць Ольги Анатоліївни є такими,
що вчинені на підставі, у спосіб та в
межах закону.

Встановивши, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права та
неповно з'ясовані обставини справи, що
мають значення для правильного
вирішення спору, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.12.2013 року - скасувати.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Коломієць
Ольги Анатоліївни задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.12.2013 року скасувати.

У позові відмовити повністю.

Постанова апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

Головуючий суддя

Межевич М.В.

Судді:

Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.