Справа № 758/12660/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Неганова Н. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Старової Н. Е. Мєзєнцева Є. І., Чаку Є.
В.розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва на
постанову Подільського районного суду
міста Києва по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 (далі
позивач, ОСОБА_4) до Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва (далі
відповідач, УПФУ) про визнання відмови
протиправною, зобов'язання вчинити дії,
-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста
Києва звернувся ОСОБА_4 з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва про
визнання відмови відповідача № 11774/06
від 20.09.2013 року неправомірною,
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, починаючи з 03.06.2013 року,
відповідно до довідки Верховного Суду
України № 488/0/21-13 від 16.07.2013 року.

Постановою Подільського районного
суду міста Києва від 31 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, з 16.12.2006 року позивач є
суддею у відставці та перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Подільському районі м. Києва,
отримує довічне грошове утримання,
відповідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів».

16.09.2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії і надав довідку про розмір
суддівської винагороди для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді Верховного Суду
України у відставці. Відповідно до цієї
довідки суддівська винагорода судді
Верховного Суду України, який працює на
відповідній посаді, станом на 03.06.2013
року становить 28 330,90 гривень, з яких,
посадовий оклад - 14 911 гривень, доплата
за вислугу років - 11 928,80 гривень,
доплата за роботу, яка передбачає
доступ до державної таємниці - 1 491,10
гривень (а. с. 6).

Відповідач листом № 11774/06 від 20.09.2013
року відмовив у перерахунку довічного
грошового утримання, вмотивувавши це
відсутністю нормативно-правових актів,
які б передбачали перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці.

Оскільки, на думку позивача, дії
відповідача є протиправними, ОСОБА_4
звернувся з позовом до суду за захистом
порушених прав.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до статті 22 Конституції
України, конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналізуючи положення Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
зокрема, статті 138, колегія суддів
вважає, що в усіх випадках розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці залежить
від розміру грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді. При цьому, законодавець не
обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

При цьому, відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 18-рп/2011
від 14.12.2011 року, грошове утримання є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Відмінністю щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці є лише те,
що судді, які мають право на відставку
та продовжують працювати на посаді
судді, цю виплату одержують виключно з
Державного бюджету України, а судді у
відставці - з Пенсійного фонду України
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відтак, при розрахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді,
що вийшов у відставку, Пенсійним фондом
України повинен застосовуватись
діючий розмір заробітної плати, що
нараховується працюючому судді на
відповідній посаді, яку займав суддя у
відставці.

Цей висновок судів обох інстанцій
кореспондується з Рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03.06.2013 року, яким визнано
неконституційними частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; абзац другий
пункту 2 розділу II „Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, що
істотно звужували права суддів у
відставці щодо перерахунку розміру
грошового утримання, зокрема, в частині
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Виходячи з вищенаведених положень
закону, обчислення щомісячного
довічного утримання суддів у відставці
повинно здійснюватися у відсотковому
відношення до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

За таких підстав, відмова відповідача у
проведенні перерахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, відповідно до довідки
Верховного Суду України про розмір
суддівської винагороди працюючого
судді є неправомірною, у зв'язку з чим,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не
вбачає порушень судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається апелянт, та
вважає, що судом першої інстанції повно
встановлені обставини справі, якім
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 31
жовтня 2013 року, тому не є підставою для
її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Подільського районного суду міста
Києва від 31 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.