Справа № 122/23165/13-а
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 122/23165/13-а

19.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Яковенко С.Ю. ,

Кукти М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Саках та Сакському районі Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь (суддя Домнікова М.В.) від
23.12.13 у справі №122/23165/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

до Головного управління Пенсійного
фонду України в АР Крим (вул.
Долгоруковська, 3, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95000)

Управління Пенсійного фонду України у
м. Саках та Сакському районі Автономної
Республіки Крим (вул. Будівельна, буд.
6-а, м. Саки, Сакський район, Автономна
Республіка Крим,96500)

представник ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 Крим, 95000)

про визнання незаконними
дій/бездіяльності та спонукання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного районного
суду м.Сімферополь від 23.12.2013
адміністративний позов представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим,
Управління Пенсійного фонду України у
м. Саках та Сакському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
незаконними дій/бездіяльності та
спонукання вчинити дії - задоволено
частково.

Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському районі АР Крим щодо відмови у
відновленні виплати пенсії ОСОБА_2 з
13.11.2013 - протиправними.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському районі АР Крим поновити
виплату пенсії ОСОБА_2 з 13.11.2013 із
зарахуванням на р/р НОМЕР_1 в ПАТ КРУ КБ
«Приватбанк».

В задоволенні іншої частини
позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Саки і Сакському
районі АР Крим щодо відмови у
відновленні виплати пенсії ОСОБА_3 з
13.11.2013 - протиправними.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському районі АР Крим поновити
виплату пенсії ОСОБА_3 з 13.11.2013 із
зарахуванням на р/р НОМЕР_1 в ПАТ КРУ КБ
«Приватбанк».

В задоволенні іншої частини
позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Судові витрати віднесено за
рахунок держави.

Допущено негайне виконання
постанови суду у межах суми стягнення
за один місяць.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському районі АР Крим у тримісячний
строк з дня набрання постановою
законної сили надати до Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
звіт про виконання постанови суду в
частині зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (арк. с. 169-172).

Не погодившись з рішенням
суду, представник позивачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення по справі, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (арк. с. 172-180).

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України у м. Саках та Сакському
районі Автономної Республіки Крим,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення по справі, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі (арк. с. 200-202).

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивовані тим,
що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
основні з яких полягають в тому, що
рішення є незаконним і підлягає
скасуванню, з винесенням нової
постанови про задоволення раніше
нерозглянутих судом позовних вимог, в
частині спонукання відповідача
відновити , провести перерахунок ("
осучаснення ") і виплачувати пенсію та
інші пенсійні надбавки, на підставах,
визначених пенсійним законодавством, з
07.10.2009; судом невірно встановлені та
розглянуті предмет позову і пов'язані з
цим обставини по справі, та як наслідок
розглянуті не всі позовні вимоги; в
описовій частині рішення суд помилково
встановив, що позивачі звернулися до
відповідача з заявами про відновлення
виплати пенсії, в той час як насправді
позивачами подано заяви про
відновлення та перерахунок пенсій; суд
розглянув і виніс рішення за позовною
вимогою про відновлення виплати пенсії
та без посилання на норми пенсійного
законодавства, хоча в позові заявлені
вимоги: відновити, провести
перерахунок («осучаснення») і
виплачувати пенсію; вимога про
перерахунок пенсії судом не розглянута
і рішення по ньому не винесено; судом
зроблено помилковий висновок, який не
відповідає матеріалам справи і
фактично обставинам, про
передчасність позовної вимоги про
спонукання відповідача встановити та
виплачувати позивачу ОСОБА_2
підвищення до пенсії, у розмірі
надбавки встановленої для дітей війни,
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 № 2195 -IV, з огляду на те, що позивач,
не звертався до відповідача з
відповідною заявою; необґрунтований
висновок суду про те, що виплата пенсій
позивачам підлягає поновленню з
моменту звернення із заявою до
відповідача, тобто з 13.11.2013; чинне
пенсійне законодавство не містить норм
зобов'язуючих подавати заяву про
відновлення виплати пенсії.

Доводи Управління пенсійного фонду
України у м. Саках та Сакському районі
АР Кри мотивовані тим, що судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
основні з яких полягають в тому, що з
позовними вимогами представник ОСОБА_4
звернувся 27.11.13, тобто після спливу
чотирьох років після того, як він
дізнався (повинен був дізнатися) про
обставини які є підставою для
поновлення виплати пенсії, тобто
звернувся з позовом з пропуском
строку, встановленого статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, що є підставою для залишення
позовних вимог без розгляду; позивачі
не подавали особисто заяви про
відновлення виплати пенсії, а також не
проживають та не зареєстровані у м.
Саках і Сакському районі, таким чином
Управління пенсійного фонду України у
м. Саках та Сакському районі АР Крим є
неналежним відповідачем.

В судове засідання, призначене на 19.02.2014
позивачі, представники позивачів та
відповідачі явку уповноважених
представників не забезпечили, про дату,
час та місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином та
своєчасно (арк. с. 213-214, 229-231).

18.02.2014 вх. № 2762 від Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим надійшло клопотання
про розгляд справи без участі їх
представника(арк.с.236).

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами України,
що підтверджується копіями паспортів,
які постійно проживають в Ізраїлі (арк.
с. 18 -20).

З 10.03.1992 ОСОБА_2 Сакським міським
відділом соціального забезпечення
призначена пенсія за віком (Список №1)
згідно з пунктом «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З 09.01.1996 ОСОБА_3 Сакським міським
відділом соціального забезпечення
призначена пенсія за віком (Список №1)
згідно з пунктом «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З довідки Управління пенсійного фонду
України у м. Саках та Сакському районі
АР Крим від 07.11.2013 № 2846/06-44 вбачається,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Саки, на даний час
правонаступником є Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі, з 09.01.1996 по 22.02.2002 та
отримувала пенсію за віком за списком
№ 1 (при повному пільговому стажі),
загальний стаж роботи 28 років 9 місяців
22 дня. З 23.02.2002 знята з обліку в зв'язку з
виїздом у Ізраїль (арк. с. 30).

З довідки Управління пенсійного фонду
України у м. Саках та лакському районі
АР Крим від 07.11.2013 № 2847/06-44 вбачається,
що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Саки, на даний час
правонаступником є Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі, з 10.03.1992 по 22.02.2002 та
отримував пенсію за віком за списком №
1 (при повному пільговому стажі),
загальний стаж роботи 32 роки 2 місяця 20
днів. З 23.02.2002 знятий з обліку в зв'язку
з виїздом у Ізраїль (арк. с. 31).

З 22.02.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виплата
пенсій була припинена відповідно до
статей 47, 49 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через свого
представника звернулися до Управління
із заявами про поновлення виплати
раніше призначеної пенсії за віком
інших пенсійних надбавок, на підставах,
визначених пенсійним законодавством
як непрацюючому громадянину, включаючи
підвищення, в розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни, за
документами, які є в пенсійній справі,
із урахуванням додаткових наданих
документів про страховий стаж, що не
врахований в пенсійній справі після
призначення пенсії, провести
перерахунок пенсії, індексувати та
виплачувати щомісяця на зазначений в
заяві банківський рахунок, починаючи з
23.02.2002 (арк. с. 36-39).

21.11.2011 № 114/Г-8 Управління Пенсійного
фонду України у м. Саках та Сакському
районі розглянуло заяви, що надійшли
13.11.2013 та повідомило листами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що з 09.01.1996 року Сакським
міським відділом соціального потягу
призначена пенсія за віком (Список № 1)
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 - ХII
(далі Закон № 1788 - ХII); з 10.03.1992 Сакським
міським відділом соціального
забезпечення призначена пенсія за
віком (Список №1) згідно з пунктом «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 - ХII
(далі Закон № 1788 - ХII). З 22.02.2002 року
виплата пенсії припинена у зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання
за кордон, в державу Ізраїль і за час
перебування за кордоном не
виплачувалася (стаття 92 Закону № 1788 -
ХII); з 01.01.2004 набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування » від
09.07.2003 № 1058 - IV (далі - Закон 1058 - IV), який
регулює відносини у сфері пенсійного
забезпечення. Пунктом 2 частини першої
статті 49 Закону № 1058- IV також
встановлено, що виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
дана Верховною Радою України. Під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України (стаття
51 Закону 1058 - IV). До теперішнього часу
договір в галузі пенсійного
забезпечення між Україною та Ізраїлем
не укладено; частиною другою статті 49
Закону № 1058 - IV передбачено, що
відновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Частиною
третьою Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 № 1566/1846
передбачено, що заява про відновлення
виплати пенсії подається пенсіонером
особисто до органу, що призначає пенсію
за місцем проживання (реєстрації); у
зв'язку з тим, що ними особисто не
надано паспорт або інший документ, що
засвідчує особу, документ, що
підтверджує місце проживання на
території м. Саки або Сакському районі,
Управління не має можливості винести
рішення про відновлення або про
відмову у поновленні виплати в
територіальному Управлінні раніше
призначеної пенсії з урахуванням норм
чинного пенсійного законодавства (арк.
с. 86).

ОСОБА_4 звернулася на підставі
довіреностей до суду у порядку
адміністративного судочинства від
імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 з
позовними вимогами до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
АР Крим Управління Пенсійного фонду
України в м. Саки і Сакському районі АР
Крим та Управління Пенсійного фонду
України в м. Євпаторія АР Крим про
визнання дій/бездіяльності
незаконними і спонукання вчинити дії.

Ухвалою суду від 09.12.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_6 до Управління пенсійного
фонду України в м. Євпаторія АР Крим про
визнання дій/бездіяльності
незаконними і спонукання вчинити дії
були виділені в окреме провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3
мотивовані тим, що позивачі є
громадянами України, перебували на
пенсійному обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Саки та
Сакському районі АР Крим, де й
отримували пенсію за віком включно до
моменту виїзду за кордон, тобто до
23.03.2002, на постійне місце проживання.
Позивачі звернулися до Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському районі АР Крим із заявами про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії та отримали відповіді від 21.11.2013,
якими було відмовлено в поновленні
виплати пенсій, посилаючись на те, що до
теперішнього часу не ухвалений
відповідний Закон, який визначає
порядок і умови виплати пенсії
пенсіонерам, які постійно проживають в
державах, з якими Україна не уклала
міжнародних договорів по виплаті
громадянам України пенсій, які
зароблено в Україні. З урахуванням
наведеного та з посиланням на статті 8,
22, 24, 46, 152 Конституції України, рішенням
КСУ від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, статті 7, 8,
26, 44, 45, 47, 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 1, 3, 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», постанову КМУ №1381 від 28.12.2011
року, позивачі просили суд:

- визнати поважними причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду в частині розгляду і задоволення
позовних вимог про відновлення виплати
пенсій за період з 07.10.2009 по 25.11.2013 ;
визнати незаконною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Саки і Сакському районі АР Крим у
відновленні виплати пенсій за віком на
пільгових умовах з 07.10.2009;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Саки і Сакському
районі АР Крим відновити,
перераховувати та індексувати
позивачам з 07.10.2009 пенсії за віком на
пільгових умовах та інші пенсійні
надбавки згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
державне страхування», як непрацюючим
пенсіонерам із застосуванням при
розрахунку пенсії середньої
заробітної плати працівників. зайнятих
у галузях економіки України за 2012 рік;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фону України в м. Саки і Сакському
районі АР Крим встановити та
виплачувати ОСОБА_2 з 07.10.2009 року
підвищення до пенсії в розмірі
надбавки, встановленої для дітей війни
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та Постанови КМУ
від 28.12.2011 №1381 в розмірі 7% прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність, на
зазначений у заяві банківський
рахунок; враховуючи, що пенсія є для
позивача основним джерелом існування,
його похилий вік, відповідно до пункту 1
частини 2 статті 256 КАС України
допустити негайне виконання постанови
суду у повному обсязі позовних вимог
шляхом одноразового стягнення всієї
суми боргу, починаючи з 07.10.2009 по день
ухвалення судового рішення; згідно з
частиною 1 статті 257 КАС України
покласти обов'язок щодо забезпечення
виконання судового рішення на
начальника ГУ ПФУ в АРК

- зобов'язати начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Саки і
Сакському район; АР Крим відповідно до
вимог пункту 4 частини 1 статті 163 КАС
України надати суду в місячний строк
звіт про виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин у справі та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2,
ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково,
апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - зміні з наступних підстав.

На правовідносини сторін, що виникли
поширюються норми Конституції України,
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі -
Закону №1058-ІV), Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
№1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ).

Статтею 24 Конституції України
встановлено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
га соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України
проголошено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто
право на отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України.

Відповідно з частиною третьою статті 2
Протоколу №4 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожна
людина має право на вільне пересування
і свободу вибору місця проживання.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з частиною другою статті 2
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація місця
проживання чи перебування особи або її
відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір місця проживання, зі збереженням
усіх конституційних прав.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
тратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.
Іноземні громадяни та особи без
громадянства, які проживають в Україні,
мають право на пенсію на рівні з
громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міжнародними угодами.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове Державне пенсійне
страхування» право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із
цим Законом та досягли встановленого
цим Законом пенсійного віку чи
визнані інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж.

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним
органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем, проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

У пункті 7 Порядку встановлено, що до
заяви про призначення пенсії за віком
додаються, зокрема, документи про місце
проживання (реєстрації) заявника.

Згідно пункту 16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу), місце її
проживання (реєстрації) та вік.

За приписами пункту 29 Порядку за
документ, що засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про громадянство України»
документами, що підтверджують
громадянство України є: паспорт
громадянина України, свідоцтво про
належність до громадянства України,
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, тимчасове посвідчення
громадянина України, проїзний документ
дитини, дипломатичний паспорт,
службовий паспорт, посвідчення особи
моряка, посвідчення члена екіпажу,
посвідчення особи на повернення в
Україну.

Позивачі є громадянами України і у
відповідності до частини першої статті
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за наявності
відповідного страхового стажу набули
право на отримання пенсії за віком.

Згідно пункту 2 частини першої статті 49
Закону України №1058-ІV (в редакції, що
діяла до 07.10.2009) виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону України
№1058-ІV у випадку виїзду пенсіонера за
межі України, пенсія, призначена в
Україні, за заявою пенсіонера, може
бути виплачена йому за 6 місяців перед
виїздом, рахуючи з місяця, який настає
за місяцем зняття з обліку за місцем
постійного проживання.

07.10.2009 рішенням Конституційного Суду
України №25-рп/2009 у справі №1-32/2009
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, речення
другого статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058-1V.

Зазначені положення Закону
України 1058-IV, втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України Рішення, тобто з 07.10.2009.

Відповідно до Закону України "Про
Конституційний Суд України", а також
рішення Конституційного Суду України
від 14.12.2000 №15-рп/2000, правові акти або їх
окремі положення, визнані цими
рішеннями неконституційними, не
підлягають застосуванню як такі, що
відповідно до частини другої статті 152
Конституції України втратили чинність
з дати прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо їх
неконституційності.

Аналіз наведених норм та обставин дає
судовій колегії право для висновку, що
після прийняття рішення
Конституційним Судом України, Законом
№1058-IV не встановлено підстав для
припинення пенсії в разі перебування
пенсіонера за кордоном.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 49 Закону України №1058-ІV на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачене міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, та другого речення
статті 51 Закону України №1058-ІV, під час
перебування за кордоном, пенсія
сплачується в тому разі, якщо це
передбачене міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Згідно частини другої статті 49 Закону
України №1058-1V, поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності підстав для
відновлення її виплати.

Згідно п.4-1 перехідних положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування", для осіб, яким
пенсія призначена до набрання чинності
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", крім
тих, яким після набрання чинності
зазначеним Законом заробітної плати за
періоди страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії: мінімальний розмір пенсії за
віком, передбачений абзацом першим
частини першої статті 28 цього Закону,
встановлюється за наявності у
чоловіків 25 років, а у жінок 20 років
страхового стажу; збільшення пенсії,
передбачене абзацом другим частини
першої статті 28 цього Закону,
встановлюється за кожний повний рік
страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам.

Разом з тим, відповідно до статті 4
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення провадиться
наростаючим підсумком, починаючи з
місяця введення в дію цього Закону.
Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Згідно з частиною 5 статті 4 цього
Закону у разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 6 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» встановлено, що порядок
проведення індексації грошових
доходів населення визначається
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, закон передбачає, що
Кабінет Міністрів України є органом,
який уповноважений визначити порядок
проведення індексації грошових
доходів населення у тому числі і
пенсій.

Відповідно до пункту 3 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення до об'єктів
індексації, визначених у пункті 2, не
відносяться соціальні виплати, які
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму (пенсії, обчислені з
урахуванням абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до пункту 5 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення до об'єктів
індексації, у разі підвищення розмірів
мінімальної заробітної плати, пенсії,
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів
місяць, в якому відбулося підвищення,
вважається базовим при обчисленні
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць, не
провадиться.

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Кабінетом Міністрів України 28 грудня
2011 року прийнято постанову № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
яка набула чинності з 01 січня 2012 року і
є чинною по даний час.

Відповідно до положень пункту 4 даної
Постанови установлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість І
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
проводиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати
пенсії громадянам, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» з урахуванням рішення
Конституційного Суду України щодо
неконституційності положень пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Після прийняття даного рішення
Конституційного Суду України і на
теперішній час. інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, не прийнято.

Позивачі мають право на поновлення
пенсії, призначеної з 10.03.1992 та 09.01.1996
відповідно по Закону України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788-XII в
розмірі, встановленому Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 з
13.11.2013, так як підстави для поновлення
строку відсутні.

Розмір поновленої пенсії повинен
відповідати діючому пенсійному
законодавству України.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проживаючи в державі
Ізраїль, як громадяни України мають
такі ж самі конституційні права, як і
громадяни України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускає
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання громадянина
України. Виплата пенсій позивачам
підлягає поновленню з моменту
звернення із заявою до відповідача,
тобто з 13.11.2013.

Судова колегія не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Саки і Сакському
районі АР Крим встановити та
виплачувати ОСОБА_2 підвищення до
пенсії в розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни згідне
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та Постанови КМУ від 28.12.2011
року №1381 в розмірі 7% прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність, є
передчасними, оскільки для
підтвердження статусу дитина війни,
не потрібні ніякі документи, так як до
дитини війни відноситься особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (02.09.1945) Другої світової
війни було менше 18 років, у зв'язку з чим
має право на всі пільги та соціальні
гарантії, передбачені цим Законом, в
тому числі право на отримання
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, що
передбачено статтею 6 зазначеного
Закону.

Позовні вимоги в частині
застосування при розрахунку пенсії
середньої заробітної плати за 2012 рік
задоволенню не підлягають, так як
згідно постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №4 від
20.06.2011, листі Вищого адміністративного
суду України від 19.07.2011 № 1049/11/13-11,
постановах Вищого адміністративного
суду України від 12.05.2011 у справі
№К/9991/36157, від 17.11.2011 у справі
№К/9991/43119/11 викладена правова позиція
стосовно перерахунку пенсій, згідно
якій:

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
№1058-ІV.

Відповідно до частини четвертої статті
42 зазначеного вище Закону, у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 2 роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першої статті 40
цього Закону.

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008, зміни, що були внесені до
статей 40, 42 Закону України №1058-ІV в
частині визначення названого вище
показника заробітної плати та порядку
проведення перерахунку пенсій були
визнані неконституційними.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28.12.2007 № 107-VI визнаних
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини четвертої статті 42
Закону України №1058-ІV, доводить що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
вказаного вище Закону, при перерахунку
пенсії, застосовуються виключно з
метою визначення періоду страхового
стажу, за який може бути обчислена
заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01.07.2000, незалежно від перерв,
та за весь період страхового стажу
починаючи з 01.07.2000.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини другої статті 40 Закону України
№1058-ІV, і є величиною постійною не
змінною при перерахунку пенсії, на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Правове розуміння понять "середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України" та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати, змішувати
ці понятті не передбачається можливим.

Таке ототожнення судом першої
інстанції є помилковим, неправомірним
та безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України, виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-12 (далі -
Закон №1788) та Закон України №1058-ІV від
09.07.2003

До законодавчого врегулювання питання
визначення показника заробітної плати
в середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, перерахунки пенсій у 2009, 2010 та
2011 роки, відповідно до підпункту 3
пункту 11 постанови Кабінету міністрів
України від 28.05.2008 № 530 проводяться із
застосуванням показника заробітної
плати в середньому на одну особу в
цілому по Україні, яка відповідно до
закону враховується для обчислення
пенсії за 2007 рік. Саме на це
посилається в своєму листі
Міністерство праці та соціального
захисту населення та Пенсійний фонд
України від 11.03.2009 № 20/0/18-09/039.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, приписи Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" якими
передбачено, що у разі коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії, - не
застосовується.

При цьому з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для перерахунку пенсії, період, що
настає після призначення пенсії, не
підлягає виключенню згідно з абзацом
третім частини першої статті 40 Закону.

Перерахунок пенсії з більш високого
заробітку передбачений статтею 69
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" №1788, відповідно до якої
пенсіонерам, які пропрацювали після
призначення пенсії, у тому числі за
віком, не менш як два роки з більш
високим заробітком, ніж той, з якого
було обчислено пенсію, встановлюється
за заявою пенсіонера новий розмір
пенсії виходячи з більш високого
заробітку, який визначається за два
роки роботи підряд для призначення
пенсії відповідно до статей 64-67 цього
Закону. У разі подальшого зростання
заробітку пенсіонера провадиться за
його заявою новий перерахунок пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш ніж через два роки
після попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, як встановив суд
першої інстанції, відсутні, у зв'язку з
чим позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Обчислення включає в себе призначення
та перерахунок пенсії, разом з цим це
не є тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається частиною
другою статті 40 Закону України №1058-ІV, з
тією тільки різницею, що середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення визначається один раз при
призначенні пенсії, і в подальшому
використовується як постійна величина
для пенсіонера, на відміну від інших
показників, а саме суми коефіцієнтів
заробітної плати (доходу) за кожний
місяць та кількості місяців страхового
стажу, за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Суд дійшов висновку про неправильне
застосування матеріального закону.

Згідно з постановами Верховного
суду України від 05.03.2013 (реєстраційний
номер рішень № 30112958, 30288851) зазначено, що
Верховний Суд України вже вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 40, 42 Закону № 1058-ІV
і в постанові від 20 березня 2012 року
(справа № 21а12) зазначив, що перерахунок
пенсії на підставі частини четвертої
статті 42 зазначеного Закону
здійснюється із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, та розраховується
за формулою, наведеною в частині другій
статті 40 цього Закону. При такому
перерахунку зазначений показник
середньої заробітної плати
залишається незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.
Отже, висновок касаційного суду у
справі, що розглядається, про
відсутність підстав для застосування
при перерахунку пенсії позивача
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2008 рік ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Судова колегія дійшла висновку,
що постанова суду першої інстанції
підлягає зміні шляхом викладення
пункту третього та шостого
резолютивної частини в іншій редакції,
а саме: шляхом зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим відновити, провести
перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових
умовах відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
державне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV
за документами, які є в пенсійній
справі, з урахуванням додатково
наданих документів про страховий стаж,
який не врахований у пенсійній справі,
з нарахуванням відповідних надбавок та
підвищень, передбачених діючим
пенсійним законодавством на
зазначений в заявах банківський
рахунок, з 13.11.2013».

Все вищеперелічене є підставою для
зміни судового рішення в порядку
пункту 1 частини першої статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з яким підставами для
зміни постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_3 ОСОБА_2 підлягає
задоволенню частково,

апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції підлягає зміні шляхом
викладення абзацу третього та шостого
резолютивної частини в іншій редакції.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 197, пунктом 2 частини першої
статті 198, пунктом 1 частини першої
статті 201, частиною другою статті 205,
статтями 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 23.12.13 у справі
№122/23165/13-а залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 23.12.13 у справі
№122/23165/13-а задовольнити частково.

3. Постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополя від 23.12.13 у справі
№122/23165/13-а змінити, абзаци третій та
шостий викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим відновити, провести
перерахунок та виплачувати ОСОБА_2
пенсію за віком на пільгових умовах в
розмірі встановленому Законом України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
державне страхування" від 09.07.2003 № 1058 -
IV за документами, які є в пенсійній
справі та з урахуванням додатково
наданих документів про страховий стаж,
який не врахований у пенсійній справі,
з нарахуванням відповідних надбавок і
підвищень, передбачених діючим
пенсійним законодавством на
зазначений в заяві банківський
рахунок, з 13.11.2013.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим відновити, провести
перерахунок та виплачувати ОСОБА_3
пенсії за віком на пільгових умовах в
розмірі встановленому Законом України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
державне страхування" від 09.07.2003 № 1058 -
IV за документами, які є в пенсійній
справі та з урахуванням додатково
наданих документів про страховий стаж,
який не врахований у пенсійній справі,
з нарахуванням відповідних надбавок,
передбачених діючим пенсійним
законодавством на зазначений в заяві
банківський рахунок, з 13.11.2013 »

4. В іншій частині постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 23.12.13 у справі
№122/23165/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис С.Ю.
Яковенко

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна