Справа № 2а-16891/12/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/30331/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року

у справі № 2а-16891/12/2670

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рейнбоу
Текнолоджис»

до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва

Державної податкової
служби

про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Текнолоджис» (надалі також - ТОВ
«Рейнбоу Текнолоджис», позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби (надалі
також - ДПІ, відповідач) про визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки; визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання акту №1796/22-90/37405017 від 31
жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Рейнбоу Текнолоджис»
щодо взаємовідносин за
ТОВ «Антаго» код за за
серпень-вересень 2011 р.»; зобов`язання
відповідача вилучити з «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов`язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» Акт №1796/22-90/37405017 від
31 жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ ««Рейнбоу Текнолоджис»
щодо взаємовідносин за
ТОВ «Антаго» код за за
серпень-вересень 2011 р.».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 29 січня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року апеляційну скаргу «Рейнбоу
Текнолоджис» задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від від 29 січня 2013 року
скасовано та ухвалено нову, якою
позовні вимоги «Рейнбоу Текнолоджис»
задоволено частково. Визнано
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва ДПС
щодо проведення позапланової виїзної
документальної перевірки, результати
якої оформлені Актом № 1796/22-90/37405017 від 31
жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року.». Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
міста Києва ДПС вилучити з «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» Акт № 1796/22-90/37405017
від 31 жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року.».В іншій частині позовні вимоги
залишено без задоволення.

ДПІ в касаційній скарзі, вказуючи про
порушення судом апеляційної інстанції
вимог матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору просить постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року скасувати та залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 січня 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, стоні, що
беруть участь у справі, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом ДПІ № 1495/22-90 від
18 жовтня 2012 року, на підставі підпункту
78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України, призначено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Рейнбоу Текнолоджис»
(), щодо формування
податкового кредиту та податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«АНТАГО» () за період
червень-грудень 2011 року та
січень-травень 2012 року.

Разом з тим, матеріали справи не
містять документального підтвердження
того, що копія Наказу була вручена
директору ТОВ «Рейнбоу Текнолоджис».

ДПІ було складено Акт № 1796/22-90/37405017 від
31 жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Текнолоджис» щодо
взаємовідносин із ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволені позовних вимог, дійшов
висновку, що ДПІ правомірно проведено в
період з 18 жовтня 2012 року по 24 жовтня 2012
року документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Рейнбоу Текнолоджис» за
червень-грудень 2011 року та
січень-травень 2012 року, за результатами
якої було складено Акт №
1796/22-90/37405017 від 31 жовтня 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що ДПІ було порушено порядок
призначення та проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «Рейнбоу Текнолоджис»
щодо взаємовідносин із ТОВ «Антаго»
код за за серпень-вересень
2011 року», оскільки відповідачем не
дотримано положень чинного
законодавства при направленні
письмового запиту, ознайомлення з
наказом про проведення перевірки.

Згідно положень пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

За змістом пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин ) посадові особи
органу державної податкової служби
вправі приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
наявності підстав для її проведення,
визначених цим Кодексом, і фактичної
перевірки, яка проводиться з підстав,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування органу
державної податкової служби, реквізити
наказу про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (об'єкта), перевірка якого
проводиться (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби.

Непред'явлення платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) направлення на
проведення перевірки або пред'явлення
направлення, оформленого з порушенням
вимог, установлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
другому цього пункту, не дозволяється.

Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови
платників податків, спрямовані на
оскарження рішень (у тому числі наказів
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Як підтверджується матеріалами справи
та встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач допустивши
посадових осіб ДПІ до проведення
перевірки, фактично не погоджувався з
діями ДПІ, що були вчинені останнім до
початку виїзної документальної
позапланової перевірки, за таких
обставин, суд апеляційної інстанції
дійшов помилкового висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання дій податкового органу
неправомірними при проведенні
перевірки, оскільки позивач не
використав свого права не допуску
посадових осіб до проведення
перевірки.

Так, Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008 року № 266
(надалі також - Порядок; в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.10.3 пункту 2.10
Порядку співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум ПДВ до
податкової декларації з податку на
додану вартість з даними Реєстру
платників ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку
інформація податкової звітності з ПДВ,
надіслана до центральної бази даних
податкової звітності, у розрізі
контрагентів підлягає співставленню
засобами системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.15 Порядку якщо
платником ПДВ (постачальником) до
податкових зобов'язань включено суму
ПДВ меншу, ніж контрагентом
(отримувачем) до податкового кредиту,
працівники підрозділу оподаткування
юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на
обліку якого знаходиться платник ПДВ
(постачальник), та органу ДПС, на обліку
якого знаходиться платник ПДВ
(отримувач), відповідно до пункту 3
статті 11, пункту 3 статті 111
Закону № 509 звертаються в письмовій
формі до таких платників ПДВ щодо
одержання пояснень та їх
документальних підтверджень (перелік
документів, що затребується у платника
ПДВ, передбачений пунктом 4.2 Порядку) з
метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
під час камеральної перевірки, та/або
за результатами автоматизованого
співставлення.

Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до
інформаційних баз мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають з узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку.

За таких обставин, вірним є висновок
суду апеляційної інстанції про
зобов'язання відповідача вилучити з
«Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» Акт
№ 1796/22-90/37405017 від 31 жовтня 2012 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року».

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи те, що суди повно і
правильно встановили фактичні
обставини справи, але суд апеляційної
інстанції дійшов помилкового висновку
про задоволення позову в частині
визнання протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва ДПС
щодо проведення позапланової виїзної
документальної перевірки, результати
якої оформлені Актом № 1796/22-90/37405017 від 31
жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року» матеріально права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення, суд дійшов висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення касаційної скарги,
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та ухвалення нового судового
рішення про відмову у задоволенні
позову в частині позовних вимог про
визнання протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва ДПС
щодо проведення позапланової виїзної
документальної перевірки, результати
якої оформлені Актом № 1796/22-90/37405017 від 31
жовтня 2012 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року».

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230,
232Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року у справі № 2а-16891/12/2670 в частині
задоволення позовних вимог про
визнання протиправними дій ДПІ у
Шевченківському районі міста Києва ДПС
щодо проведення позапланової виїзної
документальної перевірки, результати
якої оформлені Актом №
1796/22-90/37405017 від 31 жовтня 2012 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року» - скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову
про відмову у задоволенні позовної
вимоги про визнання протиправними дій
ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва ДПС щодо проведення позапланової
виїзної документальної перевірки,
результати якої оформлені Актом №
1796/22-90/37405017 від 31 жовтня 2012 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейнбоу
Технолоджис» щодо
взаємовідносин ТОВ «Антаго» код за
за серпень-вересень 2011
року».

В решті постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута з підстав встановлених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко