Справа № 1423/5463/2011
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/5463/2011

Категорія: 10.3.1 Суддя 1-ї інст.
Алєйніков В.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Стас Л.В.

суддів:
Турецької І.О. , Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м.Миколаєва від 30
січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі м. Миколаєва про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "дітям
війни",

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач - ОСОБА_1, звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва, в якому просив, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, стягнути недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
"дітям війни", починаючи з 01.01.2006 року до
винесення рішення судом. Крім того,
позивач у своїй позовній заяві порушує
питання про поновлення пропущеного
строку звернення до суду.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27.07.2012 року строк
звернення до суду ОСОБА_1 поновлено.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30.01.2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Суд зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок і виплату позивачу
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове - про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та на нього
розповсюджується дія Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
№2195-IV від 19 листопада 2004 року (далі
Закон №2195-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону №2195-IV, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року і
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
поновлення судом строку звернення до
суду за період з 09 липня 2007 року по 2010
рік та задоволення позовних вимог в цій
частині, оскільки матеріалами справи
підтверджується, що позивач внаслідок
онкологічного захворювання та важкого
захворювання опорно-рухового апарату
втратила здатність самостійно
пересуватись та належним чином себе
обслуговувати.

У вказаний період права на соціальний
захист «дітей війни» підлягали захисту
у період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року до 06 жовтня 2010
року, що і було вірно встановлено судом
першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції
правильно визнано право позивача на
підвищення пенсії за 2010-2011 роки,
відповідно до вимог Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
оскільки дія ст. 6 вказаного Закону, у
визначений судом період, не
призупинялась.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік",
законодавство інших років згідно з
вимогами, Кабінету Міністрів України
надано право визначати розмір виплат,
передбачених Законом України "Про
соціальний захист дітей війни".

На реалізацію цього права Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" від 06 липня
2011 року №745 п.6 якої встановлено:
"….дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні".

Ця Постанова набрала чинності з 23 липня
2011 року, відповідно з цієї дати діти
війни не мають права на отримання
підвищення до пенсії у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Враховуючи викладенне, позивач має
право на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", у
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011
року, що було вірно встановлено судом
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, на думку
колегії суддів, мають формальний
характер та висновків суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову -
без змін.

Керуючись ч.10 ст. 183-2, ст.ст. 195, 197,
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст.
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 30 січня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стас Л.В. Судді
Турецька І.О. Косцова І.П.