Справа № 815/7224/13-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7224/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О.,
Єщенка О.В.,

за участю секретаря
Фурмана А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Одесі апеляційну скаргу Балтської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Балтський
хлібороб» до Балтської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013р. ТОВ «Балтський хлібороб»
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Балтської
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.03.2013р. №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
в розмірі 11612,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки податкового
органу про порушення товариством п.198.3,
п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України
є безпідставними, оскільки суми витрат
на вирощування сільськогосподарських
культур, які в подальшому загинули
внаслідок посухи та були списані,
правомірно враховано у визначенні
податкового кредиту. Застосування
штрафних санкцій та донарахування
зобов'язань з ПДВ за відсутності вини
підприємства протирічить не лише ПК
України, а й загальним нормам права. ТОВ
«Балтський хлібороб», яке і так
постраждало внаслідок загибелі врожаю,
може зазнати додаткових збитків
внаслідок неправомірного
донарахування податкових зобов'язань.
Загибель врожаю через форс-мажорні
обставини не являється підставою для
коригування в бік зменшення
податкового кредиту. Необхідною умовою
для віднесення сплачених в ціні
товарів (послуг) сум ПДВ до складу
податкового кредиту, є факт придбання
товарів з метою їх використання у
господарській діяльності, що
підтверджується наявними у позивача
необхідними первинними документами.

Балтська ОДПІ Головного управління
Міндоходів в Одеській області проти
позову заперечила, зазначивши, що в
ході проведення перевірки встановлено
заниження задекларованих ТОВ
«Балтський хлібороб» показників у
рядку 01 Декларації «Операції на митній
території України», що оподатковуються
за ставкою 20% в сумі 9290 грн. В порушення
п.198.5 ст.198 ПК України позивачем до
складу податкових зобов'язань не
віднесено ПДВ у сумі 9290 грн. від
вартості отриманих послуг по посіву
загиблого врожаю озимого ячменю,
оскільки такі товари (послуги) не
можуть бути використані в
господарській діяльності. Вимоги
позову відповідач вважає
необґрунтованими та в задоволенні їх
просив відмовити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013р.
позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Балтська ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що прийнята
із порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування обставин справи, та прийняти
нову постанову, якою позов ТОВ
«Балтський хлібороб» залишити без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі наказу Балтської ОДПІ
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №97 від 21.02.2013р.,
відповідно до п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, у період з
25.02.2013р. по 05.03.2013р. службовими особами
відповідача було проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Балтський хлібороб» (код за ) з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складено акт
перевірки №13/2200/32431869/24 від 13.03.2013р.

У висновках акту перевірки, серед
іншого, вказується на порушення
позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1
ст.188, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 27297
грн., в тому числі: за вересень 2012р. на
суму 27297 грн.

За результатами оскарження ТОВ
«Балтський хлібороб» висновків акту
перевірки №13/2200/32431869/24 від 13.03.2013р., у
своїй відповіді від 25.03.2013р. Балтська
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області зазначила, що
правомірними та обґрунтованими є
висновки акту перевірки щодо порушення
товариством п.198.5 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість по загальній декларації в
сумі 9290 грн., в тому числі за червень 2012
року на суму 9290 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено про
заниження задекларованих ТОВ
«Балтський хлібороб» показників у
рядку 01 Декларації «Операції на митній
території України», що оподатковуються
за ставкою 20% в сумі - 9290 грн. (в тому
числі за червень 2012 року на суму - 9290
грн.). В порушення п.198.5 ст.198 ПК України
позивачем до складу податкових
зобов'язань не віднесено ПДВ у сумі 9290
грн. від вартості отриманих послуг по
посіву загиблого врожаю озимого
ячменю, оскільки такі товари/послуги не
можуть бути використані в
господарській діяльності.

ТОВ «Балтський хлібороб» було
проведено списання гибелі посівів
озимого ячменю в липні 2012 року. Згідно
довідки відділу статистики у
Балтському районі від 27.12.2012р. №01-19/635
виданої ТОВ «Балтський хлібороб», за 2012
рік посіяно ячменю озимого 445,5 га.
Згідно акту від 06.07.2012р. комісія в
складі генерального директора ТОВ
«Балтський хлібороб» Несторенко Ф.Г.,
головного бухгалтера ТОВ «Балтський
хлібороб» Талавіра Н.М. та депутата
Кармелюківської сільської ради
Попиляшка І.І. провела обстеження
озимого ячменю на площі 133 га, в
результаті якого комісія дійшла
висновку, що внаслідок тривалої посухи,
відсутності опадів на протязі 120 днів,
тобто вегетаційного періоду розвитку
озимого ячменю, збирання врожаю
озимого ячменю на площі 133 га
економічно не доцільно.

На вирощування загиблих посівів
озимого ячменю на площі 133 га було
отримано послуги по посіву від ПСП
«Перемога». Згідно податкової
накладної №1/2 від 27.06.2012р. від ПСП
«Перемога» отримано послуг по обробці
ґрунту на суму 427036,88 грн. (в т.ч. ПДВ у
сумі 71172,81 грн.). Серед переліку
отриманих послуг від ПСП «Перемога» є
послуги по посіву озимого ячменю на 445,5
га по ціні 349,25 грн., серед яких послуги
по посіву загиблого озимого ячменю на
площі 133 га. Таким чином, податковий
кредит по посіву загиблого озимого
ячменю на площі 133 га складає 9290 грн. (133
га х 349,25 грн. = 46450,25 х 20%).

Згідно висновків перевіряючих, якщо за
знищений (загиблий) врожай
підприємство не отримує компенсації,
то такий суб'єкт повинен здійснити
операцію зі списання товарів/послуг, що
були використані для вирощування таких
посівів (насаджень) та при придбанні
яких було сформовано податковий
кредит. У податковому періоді, в якому
відбувається таке списання
товарів/послуг, які були використані
для вирощування знищених (згиблих)
посівів (насаджень), здійснюється
нарахування податкових зобов'язань в
рядку 1 розділу І «Податкові
зобов'язання» податкової декларації з
ПДВ, оскільки такі товари/послуги не
можуть використані в господарській
діяльності. Відповідно до п.198.3 та п.198.5
ст.198 ПК України позивачу необхідно
збільшити зобов'язання по загальній
декларації на суму отриманих послуг по
посіву загиблого озимого ячменю в
розмірі 9290 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
та з врахуванням розгляду заперечень
ТОВ «Балтський хлібороб» на даний акт,
27.03.2013р. Балтською ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в розмірі 11612,50 грн. (в
т.ч. за основним платежем - 9290 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 2322,50
грн.).

Задовольняючи позов ТОВ «Балтський
хлібороб» про скасування вказаного
податкового повідомлення-рішення суд
першої інстанції дійшов висновку, що
придбані TOB «Балтський хлібороб»
навесні 2012 року насіння,
паливно-мастильні матеріали,
міндобрива та гербіциди були
використані під час посіву
сільськогосподарських культур, тобто у
власній господарській діяльності
сільськогосподарського підприємства з
метою отримання прибутку, а загибель в
подальшому врожаю через обставини, які
не залежали від волі позивача (посуха
2012 року) не є, згідно вимог ПК України,
підставою для коригування в бік
зменшення податкового кредиту. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
Одеського окружного адміністративного
суду.

Приймаючи оскаржуване податкове
повідомлення-рішення ОДПІ фактично
виходила з того, що підприємство мало
скорегувати шляхом зменшення
податковий кредит з ПДВ в зв'язку з
загибеллю частини врожаю
сільськогосподарських культур,
витрати на вирощування яких були
включені підприємством до податкового
кредиту, та які в наслідок посухи не
могли бути продані.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України
платник податку зобов'язаний
нарахувати податкові зобов'язання
виходячи з бази оподаткування,
визначеної відповідно до пункту 189.1
статті 189 ПК України, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися: а) в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК
України); б) в операціях, звільнених від
оподаткування відповідно до цього
Кодексу, міжнародних договорів (угод)
(крім випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 ПК України); в) в операціях,
що здійснюються платником податку в
межах балансу платника податку, у тому
числі передача для невиробничого
використання, переведення виробничих
необоротних активів до складу
невиробничих необоротних активів; г) в
операціях, що не є господарською
діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на
підставі бухгалтерської довідки до
податкового кредиту виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 ПК України, суми
податку, сплачені (нараховані) у
вартості товарів/послуг, необоротних
активів, що не були включені до складу
податкового кредиту при придбанні або
виготовленні таких товарів/послуг,
необоротних активів, та/або з яких були
визначені податкові зобов'язання
відповідно до цього пункту, у разі якщо
такі товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, у тому числі
переведення невиробничих необоротних
активів до складу виробничих
необоротних активів.

З метою застосування цього пункту
податкові зобов'язання і податковий
кредит визначаються на дату початку
фактичного використання
товарів/послуг, необоротних активів,
визначену в первинних документах,
складених відповідно до Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, ТОВ «Балтський хлібороб»,
відповідно до вищевказаних правових
норм, визначило податковий кредит на
дату початку фактичних витрат по
вирощуванню сільськогосподарських
культур.

Відповідно до п 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше,
зокрема, дата отримання платником
податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту, є факт придбання
товарів із метою їх використання в
господарській діяльності, що
підтверджується відповідними
первинними документами, складеними
згідно вимог діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з Одеським
окружним адміністративним судом, що
позивач підтвердив первинними
документами факт придбання товарів із
метою їх використання в господарській
діяльності, що не заперечується
податковим органом. Товариство
визначило податковий кредит на дату
початку фактичного використання
послуг (обробки ґрунту та посіву
ячменю). Як наслідок, суми витрат на
вирощування сільськогосподарських
культур (які в подальшому загинули
внаслідок посухи 2012 року та були
списані) були правомірно враховані ТОВ
«Балтський хлібороб» при формуванні
податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції знаходить
обґрунтованими доводи позивача, що та
обставина, що врожай загинув внаслідок
посухи, що підтверджене відповідною
документацією, не є провиною
товариства, оскільки форс-мажорні
обставини не залежать від волі сторін.

Більше того, відповідачем не враховано
той факт, що міндобрива та гербіциди
мають довготривалу дію на якість
ґрунту та, відповідно, дають результат
не тільки в році їх внесення до ґрунту.

Жодними положеннями ПК України не
поставлено віднесення сум ПДВ до
складу податкового кредиту в
залежність від результатів
господарської діяльності
підприємства, отримання відповідного
комерційного зиску, а також від
можливості реалізації виготовленої
продукції.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення від
27.03.2013р. № є правомірним та таким,
що відповідає обставинам справи, у
зв'язку з чим таке податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Балтської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено
21.02.2014р.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.