Справа № 2а-2793/10/0370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа № 37886/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

представника позивача
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 18
листопада 2010 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації України, Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом в якому просила
зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України здійснювати
облік позивача як платника податків та
інших обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою обліку (за
прізвищем, іменем, по-батькові та за
місцем проживання), а також знищити
облікову картку з особистими даними
позивача та зобов'язати Луцьку
об'єднану державну податкову інспекцію
- вести облік позивача як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленими
формами без застосування
ідентифікаційного номера (за
прізвищем, іменем, по-батькові та за
місцем проживання), зробити у паспорті
запис про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера та завірити підпис
відповідальної особи круглою гербовою
печаткою, виключити з інформаційного
фонду Державного реєстру загальні
відомості про позивача, знищити
облікову картку з особистими даними
позивача.

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що вона є віруючим
громадянином України у зв'язку з чим
зверталася із заявами до відповідачів
про відмову від ідентифікаційного
номера. У задоволенні заяв їй було
відмовлено та роз'яснено Порядок
унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера особи
платника податків та інших
обов'язкових платежів, затвердженого
спільним наказом ДПА України та МВС
України №602/1226 від 16.10.2004 року (далі
Порядок). Із таким механізмом обліку
платника податків, що визначений
вказаним Порядком, не погоджується,
оскільки в такому випадку її
облікуватимуть за серією та номером
паспорта, а не за прізвищем, іменем,
по-батькові. Даний Порядок суперечить
змісту статті 1 Закону України «Про
Державний реєстр платників податку та
інших обов'язкових платежів» яким
передбачено, що для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових
платежів

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Зазначена постанова мотивована тим, що
Державна податкова адміністрація
України та Луцька об'єднана державна
податкова інспекція діяли в межах
наданих їм повноважень та у
відповідності із встановленим
Порядком внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, затвердженого
спільним наказом ДПА України та МВС
України № 602/1226 від 19 жовтня 2004 року,
оскільки сама позивач відмовляється
вчинити дії, які визначенні чинними
нормативними актами, та подати
встановленої форми заяву.

Крім того, позовна вимога про
зобов'язання Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області зробити у паспорті
запис про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера та завірити підпис
відповідальної особи круглою гербовою
печаткою є безпідставною, оскільки
належить до компетенції відповідного
органу внутрішніх справ.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою позов задовольнити
частково.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є віруюча громадянка України та
прихожанка Свято-Марії Магдалинського
храму міста Луцька (а.с.13).

У зв'язку з цим, вона звернулася до
Державної податкової адміністрації
України, Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області із заявами, у яких просила
проставити відмітку в паспорті,
виключити всю інформацію про неї з
Державного реєстру, здійснювати в
подальшому облік як платника податків
та інших обов'язкових платежів за
раніше встановленими формами обліку
без застосування ідентифікаційного
номера і знищити її облікову картку з
ідентифікаційними номерами (а.с.8,11).

За наслідками розгляду вказаних заяв,
відповідачами Державною податковою
адміністрацією України 11.05.2010 року та
Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Волинської
області 21.05.2010 року були дані відповіді
про те, що вирішення питання щодо
внесення зазначеної відмітки до
паспорта громадянина України має
здійснюватися згідно зі встановленим
Наказом Державної податкової
адміністрації України та Міністерства
внутрішніх справ України від 19 жовтня
2004 року N 602/1226 Порядком унесення
відмітки до паспорта громадянина
України щодо ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів (а.с.9-10,12).

З огляду на встановлені судом першої
інстанції обставини та наявні у справі
докази колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.35 Конституції України,
кожен має право на свободу світогляду і
віросповідання. Це право включає
свободу сповідувати будь-яку релігію
або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово
чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну
діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є віруючою громадянкою і за
своїми релігійними переконаннями
відмовляється від присвоєння
ідентифікаційного номеру, про що
повідомили відповідачів письмово.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України
"Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів" №320/94-ВР від
22.12.1994 (далі - Закон №320/94-ВР, чинний на
момент виникнення спірних
правовідносин) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових
платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Частиною 2 статті 5 Закону №320/94-ВР, яка
регламентує порядок реєстрації
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів визначено,
що до Державного реєстру не вноситься
інформація про осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи.

Отже, платнику податків надано право
виконати свій конституційний обов'язок
по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів без присвоєння
ідентифікаційного номеру після того,
як він офіційно повідомить про це
відповідні державні органи.

Таким чином, Законом України "Про
державний реєстр фізичних осіб
платників податків та інших
обов'язкових платежів" передбачено, що
невнесення інформації до Державного
реєстру і надання права сплати
податків без ідентифікаційного номера,
або, вилучення ідентифікаційного
номера з Державного реєстру зазначених
осіб можуть наступити тільки за умови
виконання вимог щодо офіційного
повідомлення про це відповідних
органів.

Відповідно до ч.8 ст.5 Закону №320/94-ВР
зміни та уточнення щодо даних,
занесених до Державного реєстру під
час реєстрації, вносяться державними
податковими інспекціями за місцем
постійного проживання платників
податків та інших обов'язкових
платежів, а для осіб, які не мають
постійного місця проживання в Україні,
- за місцем отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Між тим, внесення до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів інформації
про осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера,
заборонено частиною другою статті 5
Закону №320/94-ВР. А у випадку, коли
ідентифікаційний номер громадянину
вже присвоєний і відповідна інформація
про таку особу вже внесена до
Державного реєстру - то він підлягає
негайному анулюванню, а інформація -
безумовному виключенню.

Згідно зі статтею 2, п.2 частини 1 статті 8
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" №509-XII від 4 грудня 1990
року (чинний на момент виникнення
спірних правовідносин) на Державну
податкову адміністрацію України
покладено обов'язок щодо прийняття та
видання нормативно-правових актів і
методичних рекомендацій з питань
оподаткування.

Механізм та процедура внесення
відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера до паспорта
фізичної особи, яка через свої
релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це орган державної
податкової служби, визначено спільним
наказом Державної податкової
адміністрації України та Міністерства
внутрішніх справ України від 19.10.2004
року №602/1226 "Про затвердження Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів", розробленим
згідно із Законом України "Про
державний реєстр фізичних осіб
платників податків та інших
обов'язкових платежів", що діяв на
момент виникнення даних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в заявах офіційно повідомила
орган державної податкової служби про
те, що через свої релігійні або інші
переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера та
вимагала обліковувати її як платника
податків без ідентифікаційного номера
та з використанням обліку платників
податку за прізвищем, ім'ям,
по-батькові, та внести відповідній
запис в паспорт ОСОБА_2

Проте, відповідачами було роз'яснено
позивачеві про необхідність подання
певного переліку документів, що
свідчить про фактичну відмову у
задоволенні заяв позивача.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка
включається до Державного реєстру,
визначено статтями 3 та 5 Закону №320/94-ВР
якими, зокрема, передбачено, що до
інформаційного фонду Державного
реєстру включаються такі дані:
індивідуальні ідентифікаційні номери,
що надаються фізичним особам -
платникам податків та інших
обов'язкових платежів і зберігаються
за ними протягом усього їх життя;
інформація про сплату фізичними
особами податків та інших обов'язкових
платежів; прізвище, ім'я та по батькові;
дата народження; місце народження
(країна, область, район, населений
пункт); місце проживання; місце
основної роботи; види сплачуваних
податків та інших обов'язкових
платежів; інформація про сплату
фізичними особами податків та інших
обов'язкових платежів.

Згідно з частиною третьою статті 9
зазначеного Закону фізичні особи -
платники податків та інших
обов'язкових платежів, крім осіб, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомили про це відповідні державні
органи, зобов'язані: зареєструватись у
Державному реєстрі з моменту
виникнення об'єкта оподаткування чи
сплати податків та інших обов'язкових
платежів; подавати до державних
податкових інспекцій по районах,
районах у містах і містах без районного
поділу відомості про зміну даних
відповідно до частини третьої статті 5
цього Закону протягом місяця з дня
виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає підстави колегії
апеляційного суду для висновку, що у
випадку, коли фізична особа, яка через
свої релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це органи державної
податкової служби, то з Державного
реєстру підлягає виключенню вся
інформація про таку особу, а не лише її
ідентифікаційний номер.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, затвердженого
спільним Наказом ДПА України та МВС
України від 19.10.2004 року №602/1226,
громадяни України, які відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
обліковуються як платники податків та
інших обов'язкових платежів за серією
та номером паспорта.

В той же час зазначена норма суперечить
положенням Закону №320/94-ВР, який має
вищу юридичну силу, про необхідність
видалення всієї інформації про таких
осіб, зазначений Закон також не
передбачає облік таких громадян за
серією та номером паспорта.

Таким чином, відповідачі неправомірно
відмовили позивачеві у виключенні з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів всієї інформації
про них, що призвело до порушення їх
прав та свобод.

Також, пунктами 5.1, 5.2 вищезазначеного
Порядку визначено, що відповідну
відмітку на 7-9 сторінку паспорта
вносить посадова особа органу
внутрішніх справ на підставі виданої
заявнику податковим органом довідки за
формою № В-3.

Отже, вищенаведеними нормами Порядку
було покладено обов'язок внесення
відміток, на підставі виданої
податковою службою довідки за формою
№В-3, на органи внутрішніх справ та
встановлено послідовність дій, які має
бути вчинено громадянином при відмові
від ідентифікаційного номеру, форму
заяви про це та перелік документів, які
мають бути до такої заяви додані.

Проте, з 1 січня 2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до п.п.63.5, 63.6 ст.63
Податкового кодексу України всі
фізичні особи - платники податків та
зборів реєструються в органах
державної податкової служби шляхом
включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Облік
платників податків в органах державної
податкової служби ведеться за
податковими номерами. Облік осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по-батькові і серією
та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб органами
державної податкової служби робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта. Порядок внесення
відмітки визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Згідно п.п.70.1, 70.5 ст.70 Податкового
кодексу України облік фізичних осіб -
платників податків, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по батькові та
серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки. Фізична особа -
платник податків, яка через свої
релігійні переконання відмовляється
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
зобов'язана особисто подати
відповідному органу державної
податкової служби повідомлення та
документи для забезпечення її обліку
за прізвищем, ім'ям, по батькові і
серією та номером паспорта, а також
пред'явити паспорт. Фізична особа подає
облікову картку фізичної особи -
платника податків або повідомлення
(для фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків) до
органу державної податкової служби за
своєю податковою адресою, а фізична
особа, яка не має постійного місця
проживання в Україні, - органу
державної податкової служби за місцем
отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Разом з тим, пунктом 1 розділу ІІ
Положення про реєстрацію фізичних осіб
у Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків, затвердженим
наказом ДПА України від 17 грудня 2010
року №954 передбачено, що усі фізичні
особи - платники податків та зборів
реєструються в органах державної
податкової служби шляхом включення
відомостей про них до Державного
реєстру у порядку, визначеному цим
Положенням. Облік осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби, ведеться
в окремому реєстрі Державного реєстру
за прізвищем, ім'ям, по батькові і
серією та номером діючого паспорта
громадянина України (далі - паспорт) без
використання реєстраційного номера
облікової картки. У паспортах
зазначених осіб органами державної
податкової служби робиться відмітка
про наявність у них права здійснювати
будь-які платежі за серією та номером
паспорта.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 09 лютого 1999 року
№1/99-рп, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Таким чином, Положенням про реєстрацію
фізичних осіб у Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків,
діючим на момент вирішення справи,
визначено, що відмітка в паспорті про
наявність права у осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
вноситься органами державної
податкової служби.

У зв'язку з чим, вимоги позивача про:
зобов'язання Державної податкової
адміністрації України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленою формою
обліку (за прізвищем, іменем,
по-батькові та за місцем проживання);
видалення облікової картки з
особистими даними ОСОБА_2 та інформацію
про неї, що була внесена до Державного
реєстру; зобов'язання Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
здійснювати в подальшому облік ОСОБА_2
як платника податків та інших
обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою обліку (за
прізвищем, іменем, по-батькові та за
місцем проживання); про зобов'язання
зробити у паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7,
8 або 9 сторінці запис про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою колегія суддів
вважає обгрунтованими. Стосовно решти
позовних вимог, то у їх задоволенні
слід відмовити за безпідставністю.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що оскаржуване судове
рішення підлягає скасуванню, оскільки
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року у справі № 2а-2793/10/0370 скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленою формою
обліку (за прізвищем, іменем,
по-батькові та за місцем проживання).

Зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України видалити
облікову картку з особистими даними
ОСОБА_2 та інформацію про неї, що була
внесена до Державного реєстру.

Зобов'язати Луцьку об'єднану державну
податкову інспекцію Волинської
області здійснювати в подальшому облік
ОСОБА_2 як платника податків та інших
обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою обліку (за
прізвищем, іменем, по-батькові та за
місцем проживання).

Зобов'язати Луцьку об'єднану державну
податкову інспекцію Волинської
області зробити у паспорті ОСОБА_2 на
сторінці 7, 8 або 9 сторінці запис про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера
та завірити підпис відповідальної
особи круглою гербовою печаткою.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В.Ніколін