Справа № 820/10015/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 р.Справа № 820/10015/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р.
по справі № 820/10015/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІСІ Лінк"

до Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

21.10.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДІСІ Лінк"
звернулось до суду із позовом, у якому
просило скасувати податкове
повідомлення-рішення Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 10.10.2013 року.

Харківський окружний адміністративний
суд постановою від 12.11.2013 року позовні
вимоги задовольнив.

Приймаючи зазначене рішення суд першої
інстанції виходив з відсутності у
позивача несвоєчасної сплати
податкового зобов'язання з огляду на
наявну переплату з цього виду податку.

Індустріальна об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області подала апеляційну
скаргу, в якій просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
23.09.2013 року фахівцями Індустріальної
ОДПІ проведено камеральну перевірку
податкової звітності ТОВ "ДІСІ Лінк" з
податку на прибуток з питання
несвоєчасності сплати суми податку на
прибуток за 4 квартал 2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№762/16-3/31799566 від 23.09.2013 року, яким
встановлено порушення позивачем
термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств протягом строків,
визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме
по податковій декларації № від
08.02.2013 року на суму 20027 грн. (граничний
термін сплати 19.02.2013 року; дата сплати
20.02.2013 року; кількість днів затримки 1), з
урахуванням наявної у позивача
переплати у розмірі 2000 грн., податковий
орган дійшов висновку про порушення
позивачем на один день терміну сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання у розмірі 18027 грн.

На підставі зазначеного акту
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 10.10.2013
року, яким до позивача на підставі п. 126.1
ст. 126 ПК України застосовано штрафні
санкції у розмірі 10 % від погашеної суми
податкового боргу, що складає 1802,7 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з відсутності у позивача
несвоєчасної сплати податкового
зобов'язання з огляду на наявну
переплату з цього виду податку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК
України податкове зобов'язання - це
сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством.

Базовий податковий (звітний) період, це
період, за який платник податків
зобов'язаний здійснювати розрахунки
податків, подавати податкові
декларації (звіти, розрахунки) та
сплачувати до бюджету суми податків та
зборів, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, коли контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податку (п. 33.3 ст.33 ПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 2 підрозділу 4
розділу ХХ ПК України платники податку
на прибуток підприємств, які починаючи
з 2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до п. 57.1 ПК
України, мають сплачувати у січні -
лютому 2013 року авансовий внесок з цього
податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Отже, платники податку на прибуток, у
яких доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період перевищують 10 мільйонів
гривень, мають сплачувати у січні -
лютому 2013 року авансовий внесок з цього
податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця, без
подання податкової декларації.

Таким чином, п. 2 підрозділу 4 розділу ХХ
ПК України надає право платнику
податку сплатити авансовий внесок з
податку на прибуток у період
січень-лютий 2013 року у розмірі 1/9
податку на прибуток, нарахованого у
податковій звітності за дев'ять
місяців 2012 року.

У свою чергу, авансовий внесок з
податку на прибуток за січень 2013 року
повинен бути сплачений до 20 лютого 2013
року включно, а авансовий внесок з
податку на прибуток за лютий 2013 року
повинен бути сплачений до 20.03.2013 року
включно.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачем платіжними
дорученнями № 39 від 18.01.2013 року та № 158
від 19.02.2013 року сплачено суму
авансового внеску з податку на
прибуток за січень та лютий 2013 року у
розмірі 29904,0 грн. та 22926 грн. відповідно,
що складає 52830 грн.

Також, встановлено, що у підприємства
станом на час сплати суми грошового
зобов'язання також рахувалась
переплата з податку на прибуток у
розмірі 2000 грн.

Таким чином, у ТОВ "ДІСІ Лінк" станом на
дату настання граничного терміну
сплати суми самостійно визначеної суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток (19.02.2013 року) утворилась
переплата із вказаного податку у
загальному розмірі 54830 грн.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК
України платник податків має право на
залік чи повернення надміру сплачених,
а також надміру стягнутих сум податків
та зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом. Сплата
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків з
відповідного платежу може бути
здійснена також за рахунок надміру
сплачених сум такого платежу (без заяви
платника) або за рахунок помилково
та/або надміру сплачених сум з інших
платежів (на підставі відповідної
заяви платника) до відповідних
бюджетів (п.87.1 ст.87 ПК України).

Слід вказати, що положеннями вказаної
статті не визначено будь-яких
виключень (заборон) щодо видів
податків, за якими не може бути
здійснено погашення грошового
зобов'язання за рахунок надміру
сплачених сум такого зобов'язання.

Нормами п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 ПК України
встановлено вичерпний перелік
загальнодержавних податків та зборів,
та якими передбачено тільки такий вид
податку як «податок на прибуток
підприємств». Таким чином, термін
«авансовий внесок з податку на
прибуток» зазначає строк сплати одного
й того ж виду податку - «податок на
прибуток підприємств», а саме, його
попередню оплату - авансування до
наступного терміну сплати за
підсумками річної декларації.

У зв'язку з чим, сплата грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Інструкцією про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженою Наказом ДПА України від
18.07.2005 року № 276, встановлено порядок
ведення особових рахунків платників
податків.

З метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.
Нарахування в картках особових
рахунків податкових зобов'язань
здійснюється на підставі податкової
звітності платника.

Особові рахунки платників
відкриваються органом державної
податкової служби щорічно, за
платниками, які перебувають на
податковому обліку - з початку року
шляхом перенесення сальдо розрахунків
платника з бюджетом та залишку
несплаченої пені (за наявності) до бази
даних поточного року.

Оскільки Інструкцією № 276 передбачено
автоматизоване ведення особових
рахунків платників податків в
хронологічному порядку, у разі
наявності у позивача на початок
звітного періоду позитивного сальдо
розрахунків з бюджетом за податком на
прибуток підприємств, від'ємне
значення податкових зобов'язань
звітного періоду за цим податком (у
тому числі авансовий внесок) мало бути
погашене за рахунок існуючої
переплати.

Іншого порядку врахування поточних
податкових зобов'язань платника
податку нормативними актами не
передбачено.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач станом на дату настання
граничного терміну сплати суми
самостійно визначеної суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
(19.02.2013 року) мав переплату із вказаного
податку у розмірі 54830 грн., яка
утворилась внаслідок самостійної
сплати авансових внесків за
січень-лютий 2013 року (52830 грн.) та
наявної переплати (2000 грн.), в зв'язку з
чим, податковий орган повинен
самостійно та без відповідної заяви
підприємства здійснити зарахування
вказаної суми в рахунок погашення
наявного у платника податку
податкового зобов'язання.

З огляду на викладене, колегія суддів
підтримує висновки суду першої
інстанції, що встановлені за наслідком
проведеної перевірки висновки
податкового органу про порушення
позивачем термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств є необґрунтованими, та як
наслідок, застосування до позивача
штрафних санкцій за вказане порушення
на підставі спірного податкового
повідомлення-рішення є неправомірним.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення податкове
повідомлення-рішення Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 10.10.2013 року таким,
що прийняте на підставі хибних
висновків, необґрунтованість яких
доведена у ході судового розгляду
справи та підтверджена матеріалами
справи, а тому є протиправним та
підлягає скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 р. по
справі № 820/10015/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Бершов Г.Є.