Справа № 233/8567/13-а
Суддя: Леміщенко О. О.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 233/8567/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року
м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області в складі головуючого
судді Леміщенко О.О., при секретарі
Максімовій Н.О., за участю представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Піскунової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської
міської ради про визнання рішення
неправомірним, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької області звернулася
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
Костянтинівської міської ради про
визнання рішення про відмову у наданні
земельної ділянки у приватну власність
неправомірним.

В позовних вимогах позивач ОСОБА_3
посилається на те, що вона 27.08.2012 року
звернулася до Костянтинівської
міської ради із заявою про надання їй у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0168 га за адресою АДРЕСА_1. 28.08.2012
року нею в доповнення до заяви додано
документи для підтвердження цілі
використання земельної ділянки, а саме:
копії договору оренди земельної
ділянки, договору дарування рухомого
майна, технічного паспорту, дозволів та
узгоджень на розміщення об'єкту
торгівлі. Її заява була розглянута на
сесії Костянтинівської міської ради
лише 18.07.2013 року після того, як було
ухвалено постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
25.06.2013 року про зобов'язання розглянути
дане питання на сесії міської ради.
Заява розглядалася без її участі, чим,
на її думку, були порушені її права.
Рішенням Костянтинівської міської
ради від 18.07.2013 року їй було відмовлено
у наданні земельної ділянки у приватну
власність. Просить визнати це рішення
незаконним, оскільки вважає, що має
право на приватизацію цієї земельної
ділянки.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, судом визнано за можливе
розглянути справу без її участі за
участю її представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє за
довіреністю від 15.06.2012 року, в судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги та суду пояснила, що позивач
ОСОБА_3 є її дочкою, і вона разом з нею
тривалий час здійснювала
підприємницьку діяльність в сфері
громадського харчування за адресою:
АДРЕСА_1. Земельна ділянка за цією
адресою була надана ОСОБА_3 в оренду, на
земельній ділянці була споруджений
буфет. Коли у 2012 році закінчився строк
оренди, Костянтинівська міська рада не
продовжила цей договір та відмовилася
укласти новий. Тоді ОСОБА_3 звернулася
із заявою про приватизацію цієї
земельної ділянки, але їй було
відмовлено. Пояснила, що земельну
ділянку позивач хоче приватизувати щоб
побудувати на ній господарську
споруду. Вважає, що рішення відповідача
від 18.07.2013 року порушує право позивача
на безоплатне отримання у приватну
власність земельної ділянки, просила
задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача Піскунова М.О.,
яка діє за довіреністю від 13.01.2014 року, в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, пояснила, що відповідно до
регламенту Костянтинівської міської
ради участь заявників при розгляді
заяв на сесії міської ради не є
обов'язковою, тому права позивача в цій
частині порушені не були. Рішення
Костянтинівської міської ради від
18.07.2013 року вважає законним, оскільки з
поданих позивачем документів було
встановлено її намір здійснювати на
земельній ділянці підприємницьку
діяльність. Просила відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суду
прийшов до висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян належить до повноважень
міських рад (пп. «а»-«б» ч.1 ст.12
Земельного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі: а) придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами; б)
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності; в)
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування; г)
прийняття спадщини; ґ) виділення в
натурі (на місцевості) належної їм
земельної частки (паю).

Підстави набуття права на землю
визначає ст.116 Земельного кодексу
України, згідно з ч.1 якої громадяни
набувають права власності земельними
ділянками із земель комунальної
власності за рішенням органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

При цьому відповідно до ч.3 ст.116
Земельного кодексу України безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений ст.118 Земельного кодексу
України та передбачає наступне.

Громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених ст.122 цього Кодексу.

Рішення органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування в місячний термін
розглядає клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Відповідний орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених ст.122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених ст.122 цього Кодексу, у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
клопотання без розгляду можуть бути
оскаржені до суду. У разі відмови
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_3 27.08.2012
року звернулась до Костянтинівської
міської ради із заявою про надання у
приватну власність земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

28.08.2012 року позивачем ОСОБА_3 надано
додаткові документи до заяви від 27.08.2012
року.

Рішенням Костянтинівської міської
ради №6/34-645 від 18.07.2013 року ОСОБА_3
відмовлено у наданні в приватну
власність земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,0168 га по АДРЕСА_1 в
зв'язку з тим, до діючим земельним
законодавством України не передбачено
безоплатного надання земельних
ділянок із земель державної та
комунальної власності для
комерційного використання.

Відповідно до ст. 14 Регламенту
Костянтинівської міської ради,
затвердженого Рішенням
Костянтинівської міської ради №6/2-9 від
25.11.2010 року, на пленарне засідання
запрошуються особи, присутність яких
необхідно під час розгляду повістки
дня, посадові особи виконавчого
комітету міської ради, а також можуть
бути запрошені представники державних
органів, громадських організацій,
політичних партій, трудових
колективів, засобів масової
інформації, громадяни.

З викладеного вбачається, що участь
особи, заяву якої винесено на розгляд
сесії міської ради, в пленарному
засіданні не є обов'язковою, тобто
судом не встановлено порушення права
позивача при розгляді її заяви на сесії
міської ради 18.07.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного
кодексу України громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах:

а) для ведення фермерського
господарства - в розмірі земельної
частки (паю), визначеної для членів
сільськогосподарських підприємств,
розташованих на території сільської,
селищної, міської ради, де знаходиться
фермерське господарство. Якщо на
території сільської, селищної, міської
ради розташовано декілька
сільськогосподарських підприємств,
розмір земельної частки (паю)
визначається як середній по цих
підприємствах. У разі відсутності
сільськогосподарських підприємств на
території відповідної ради розмір
земельної частки (паю) визначається як
середній по району;

б) для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше
0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного
будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних
гаражів - не більше 0,01 гектара.

З листа Управління Держземагенства
№300/01-29 від 14.02.2014 року встановлено, що
земельна ділянка за кадастровим
№:00:021:0118 (за адресою: АДРЕСА_1,
площа - 0,0168 га) перебуває у комунальній
власності територіальної громади м.
Костянтинівки, категорія земель - землі
житлової та громадської забудови.

Так, представником позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні надані пояснення з
приводу мети приватизації позивачем
ОСОБА_3 земельної ділянки - для побудови
господарської будівлі. Із заяв
позивача ОСОБА_3 від 27.08.2012 року та від
28.08.2012 року вбачається, що нею чітко не
вказано, з якою метою вона просить
приватизувати земельну ділянку та як
збирається її використовувати в
подальшому після приватизації, але з
доданих документів, про які сама
позивач зазначила в позовних вимогах, і
на які посилається в заяві від 28.08.2012
року як на документи, «що підтверджують
цільове використання земельної
ділянки», та копії яких додано до
справи, а саме: договору дарування
літнього торгівельного майданчика від
05.08.2005 року, договору оренди землі від
01.04.2009 року, заяви №790 від 17.08.2005 про
видачу дозволу на розміщення буфету,
подання на відкриття підприємства
громадського харчування від 30.08.2005 року
№118, дозволу №790 від 31.08.2005 року на
розміщення буфету, узгодження на
відкриття підприємства ресторанного
господарства - буфету від 30.08.2005 року
№118, дозволу на розміщення об'єкту
торгівлі від 23.05.2006 року №361, технічного
паспорту на літній майданчик,
вбачається, що позивачем ОСОБА_3
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0168 га, використовувалася для
розташування буфету, в якому
здійснювалася підприємницька
діяльність, тобто є підстави вважати,
що при зверненні із заявою про надання
у безоплатне користування земельної
ділянки позивач ОСОБА_3 мала намір
продовжити використання земельної
ділянки для розташування на ній буфету.
Будь-яких дозвільних документів на
підтвердження наміру збудувати на
земельній ділянці якусь іншу будівлю,
або якимсь іншим чином використовувати
земельну ділянку, позивачем до заяви
долучено не було, суду не надано. Крім
того, представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтвердила, що
позивач ніколи не зверталась до
будь-яких організацій для отримання
дозволу та погодження можливості
побудувати на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 господарську будівлю.

Таким чином, в судовому засіданні суд
вважає встановленим, що позивач при
зверненні до Костянтинівської міської
ради 27.08.2012 року із заявою про надання у
приватну власність земельну ділянку
мала намір після її приватизації
продовжити її використання саме для
ведення підприємницької діяльності,
тому відмова Костянтинівської міської
ради у наданні їй цієї земельної
ділянки є обґрунтованою, оскільки
дійсно, ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу
України не передбачено безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності для ведення підприємницької
діяльності (комерційного
використання), тому заявлені позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 4, 6-15, 17, 18, 69-71, 76, 79, 86, 158-163, 186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Костянтинівської міської ради про
визнання рішення неправомірним -
ВІДМОВИТИ.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: