Справа № 2а/1570/10216/2011
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа №
2а/1570/10216/2011

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Федусик А. Г.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

при секретарі Авраменко А.О.,

за участю представників позивача -
Щедрової Л.І. та Нікола І.М.,
представника відповідача Локтіонова
Ю.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
Одеського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 вересня 2012 року по справі за
адміністративним позовом Одеського
національного політехнічного
університету до Одеського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2011р. Одеський НПУ звернувся до
окружного суду із позовом до Одеського
обласного відділення ФСС з тимчасової
втрати працездатності та просив
скасувати рішення Фонду №1771 від 10.11.2011
року щодо необхідності повернення
коштів та нарахування штрафних в
загальному розмірі 66 834,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в структурі ОНПУ
функціонує відокремлений структурний
підрозділ - санаторій-профілакторій
ОНПУ, фінансування якого здійснюється
частково за рахунок
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності через ВД
Одеського обласного відділення ФСС. В
період з 02.11.2011 року по 04.11.2011 року
спеціалістами Фонду була проведена
перевірка цільового використання
коштів ФСС на часткове фінансування
вказаного санаторію-профілакторію за 9
місяців 2011 року, за наслідками якої
відповідачем було складено акт №06-13-61
від 07.11.2011 року, на підставі якого
прийняте рішення №1771 від 10.11.2011 року,
яким ОНПУ зобов'язано повернути Фонду
кошти в сумі 44 556,37 грн., які були
використані з порушенням та не за
цільовим призначенням, та до позивача
було застосовано штрафні санкції в
розмірі 22278,19 грн. Позивач вважає це
рішення ФСС протиправним, оскільки
воно не ґрунтується на Законі.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року адміністративний позов
Одеського національного
політехнічного університету -
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано в повному
обсязі рішення ВД Одеського обласного
відділення Фонду СС з тимчасової
втрати працездатності №1771 від 10.11.2011
року про повернення коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, використаних
неправомірно (т.б. не за цільовим
призначенням) та застосування
фінансових санкцій на загальну суму 66
834,56 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, 18.10.2012р.
представник Одеського обласного
відділення Фонду соціального
страхування подав апеляційну скаргу
(на 1-му арк.), в якій зазначив, що судом,
при винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми процесуального і
матеріального права та просить
частково скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 вересня 2012 року, прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
необґрунтовано витрачених коштів в
сумі 5850,58 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи
сторін та перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність належних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Так, в структурі позивача - ОНПУ
функціонує відокремлений структурний
підрозділ - санаторій-профілакторій
ОНПУ, фінансування якого здійснюється
частково за рахунок
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності через виконавчу
дирекцію Фонду.

В період з 02.11.2011 року по 04.11.2011 року
спеціалістами Фонду СС було проведено
перевірку цільового використання
коштів Фонду на часткове фінансування
вказаного санаторію-профілакторію за 9
місяців 2011 року.

За наслідками цієї перевірки
відповідачем був складений акт №06-13-61
від 07.11.2011 року, в якому зазначено про
порушення ОНПУ, крім іншого, вимог п.3.2.8
«Порядку часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду» (затв. постановою
правління Фонду №16 від 25.02.2009р.), що
виразилося у витратах ОНПУ на оплату
банківських послуг в розмірі 4529,77 грн.,
які не були передбачені затвердженим
кошторисом на 9 місяців 2011 року, а також
вимог п.3.2.5 Порядку, що виразилося у
витратах на оплату періодичних видань
«Медицинская реабилитация,
курортология и ФТО», «Баланс-Бюджет»,
«Новости медицины и фармакологи»,
«Журнал вушних, носових і горлових
хвороб», «Збірник
нормативно-директивних документів з
охорони здоров'я» та «Медицинская
газета» на загальну суму 1320,81 грн. за
статтею кошторису
«Культобслуговування», хоча
призначення вказаних видань носить
законодавчий, нормативний та
спеціалізований характер і не може
бути віднесене до витрат, пов'язаних з
культурно-масовими заходами.

В подальшому, на підставі вказаного
акту перевірки уповноваженою особою
ФСС було прийнято спірне рішення №1771
від 10.11.2011 року, яким ОНПУ було
зобов'язано повернути Фонду кошти в
сумі 4529,77 грн. та 1320,81 грн., які були
використані з порушенням та не за
цільовим призначенням. Крім цього,
вказаним рішенням ОНПУ було
зобов'язано повернути і необґрунтовані
витрати не за цільовим призначенням в
сумі 36 489,03 грн. і 22 16,76 грн. та
відповідно, до позивача були
застосовані штрафні санкції в розмірі
22 278,19 грн.

Не погоджуючись з вказаними вище діями
та рішенням Фонду СС, позивач оскаржив
їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю
задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції
виходив з обґрунтованості та
доведеності позовних вимог, а також з
неправомірності прийнятого
відповідачем рішення.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
1-ї інстанції і вважає їх
обґрунтованими та заснованими на
законі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, пунктом 3.2.8 «Порядку часткового
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду» (затв. постановою
правління Фонду №16 від 25.02.2009р.)
передбачаються витрати на оплату
виконаних уповноваженим банком
розрахунково-касових операцій за
коштами Фонду та надання банківських
послуг, обов'язкові платежі до бюджету
з фонду оплати праці працівників
санаторію-профілакторію за рахунок
коштів Фонду, придбання дискет та
дисків для подання державним органам
звітів в електронному вигляді,
відрядження працівників
санаторію-профілакторію до виконавчих
дирекцій відділень Фонду з метою
погодження кошторисів та подання
звітів санаторіїв-профілакторіїв, які
частково фінансуються за рахунок
коштів Фонду.

Судовою колегією з матеріалів справи
встановлено, що в кошторисі
санаторію-профілакторію ОНПУ на 9
місяців 2011 року дійсно не були
затверджені витрати на банківське
обслуговування позивача.

Проте, з матеріалів справи та пояснень
сторін видно, що в подальшому
відповідачем - ФСС були затверджені
вказані витрати, що, в свою чергу,
підтверджується кошторисом
санаторію-профілакторію ОНПУ на 4-й
квартал та на 2011 рік, погодженим Фондом,
звітом про використання коштів за 2011
рік, прийнятим Фондом, та не
оспорювалося в судовому засіданні
представником відповідача. До того ж, в
ході розгляду справи в судах 1-ї та 2-ї
інстанцій відповідачем не було надано
доказів перевищення позивачем
вказаних затверджених цим кошторисом
витрат.

При цьому, слід зазначити, що
правомірність здійснення санаторієм
вказаних витрат також підтверджується
і актами перевірки
санаторію-профілакторію ОНПУ за
попередні роки.

Крім цього, згідно з договором №1 від
17.01.2011 року, укладеним між Фондом, ОНПУ
та санаторієм-профілакторієм ОНПУ,
останній (т.б. виконавець) зобов'язався,
окрім іншого, впроваджувати у
встановленому порядку нові ефективні
традиційні та нетрадиційні методи
санаторно-курортного лікування,
вживати заходи щодо підвищення
кваліфікації медичного та
обслуговуючого персоналу, проводити
санітарно-просвітницьку роботу серед
пацієнтів та обслуговуючого персоналу.

Так, кошторисом на 9 місяців 2011 року,
погодженим Фондом, було передбачено
фінансування витрат на
культобслуговування
санаторію-профілакторію ОНПУ в розмірі
9150 грн.

Однак, разом з тим, в ході розгляду
справи в судах обох інстанцій
відповідачем не було надано будь-якого
обґрунтування та належних доказів на
підтвердження його висновків про те, що
витрати санаторію-профілакторію ОНПУ
на придбання у перевіреному періоді
періодичних видань «Медицинская
реабилитация, курортология и ФТО»,
«Баланс-Бюджет», «Новости медицины и
фармакологи», «Журнал вушних, носових і
горлових хвороб», «Збірник
нормативно-директивних документів з
охорони здоров'я» та «Медицинская
газета» на загальну суму 1320,81 грн. не
можуть бути віднесені до витрат за
статтею «Культобслуговування».

При цьому, судом апеляційної інстанції
встановлено, що загальні витрати
санаторію-профілакторію ОНПУ за
статтею кошторису
«Культобслуговування» не були
перевищені ні у перевіреному періоді,
ні за наслідками усього 2011 року.

Більш того, слід вказати, що твердження
відповідача про те, що витрати на
оплату вказаних періодичних видань не
можуть бути віднесені до статті
кошторису «Культобслуговування», на
думку судів обох інстанцій, взагалі
суперечать висновкам самого ж
відповідача, викладеним в актах
попередніх перевірок
санаторію-профілакторію ОНПУ за 2009 та
2010 роки, згідно з якими, не було
встановлено будь-яких порушень при
оплаті витрат на такі самі періодичні
видання.

Таким чином, апеляційний суд повністю
погоджується з висновком суду І-ї
інстанції та теж вважає
необґрунтованими викладені в спірному
акті перевірки висновки відповідача
щодо використання позивачем з
порушенням та не за цільовим
призначенням вказаних коштів в розмірі
4529,77 грн. та 1320,81 грн., а тому, відповідно,
рішення Фонду №1771 від 10.11.2011 року в
частині наявності вказаних порушень та
необхідності повернення цих коштів є
безпідставним.

Крім цього, ще слід вказати, що спірний
акт перевірки не містить в собі і
висновків про порушення позивачем
вимог п.3.2.5 Порядку на суму 36489,03 грн. і
2216,76 грн., про наявність яких зазначено
в спірному рішенні Фонду, яке було
прийнято на підставі акту перевірки
№06-13-61 від 07.11.2011 року. В ході розгляду
справи як в суді 1-ї, так і 2-ї інстанції,
представник відповідача щодо цієї
обставини пояснив, що вказані
порушення були включені у спірне
рішення Фонду №1771 від 10.11.2011 року
помилково.

Отже, за таких обставин, спірне рішення
в частині наявності порушень п.3.2.5
Порядку та необхідності повернення
Фонду коштів в розмірі 36489,03 грн. та 2216,76
грн., а також в частині нарахування
штрафних санкцій за вказані в ньому
порушення, не може вважатися законним
та обґрунтованим.

З урахуванням зазначеного та оцінивши
наявні у справі докази, колегія суддів
приходить до аналогічного висновку про
те, що приймаючи спірне рішення №1771 від
10.11.2011 року відповідач діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття такого рішення, у зв'язку з
чим, позовні вимоги ОНПУ про визнання
незаконним та скасування цього рішення
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що
інших, заслуговуючих на увагу доказів
правомірності прийнятого спірного
рішення в ході розгляду справи
відповідачем не надано.

До того ж, ще слід вказати, що згідно із
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

При чому, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, що, в свою чергу, в даному
випадку, і не було належним чином
зроблено представником відповідача
при розгляді даної справи в суді 1-ї та
2-ї інстанції.

Отже, з огляду на вищевикладене,
апеляційний суд вважає, що суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позовні вимоги
Одеський НПУ є заснованими на законі,
доведеними та в повному обсязі
підлягаючими задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційних
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
діючи в межах доводів апеляційної
скарги, відповідно до ст.200 КАС України,
залишає цю апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Одеського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко