Справа № 638/18095/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р. Справа № 638/18095/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова на постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 18.11.2013р.
по справі № 638/18095/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

11.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом, у якому просила визнати
неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова щодо
відмови у проведенні перерахунку
пенсії як державного службовця без
обмеження граничного розміру пенсії,
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Дзержинському районі м.
Харкова здійснити перерахунок пенсії з
01.01.2013 року згідно довідки апеляційного
суду про заробітну плату з 01 січня 2013
року, провести відповідні виплати з
урахуванням раніше виплачених сум на
підставі вимог ст. 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» та ст.
37-1 Закону України «Про державну
службу» у розмірі 80 відсотків суми
заробітної плати без обмеження
граничного розміру пенсії.

Дзержинський районний суд м. Харкова
постановою від 18.11.2013 року позовні
вимоги задовольнив.

Приймаючи зазначене рішення суд першої
інстанції виходив з того, що у даному
випадку підлягає застосуванню
положення ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
від 07.07.2010 року, та перерахунок пенсії
слід проводити з 01.01.2013 року.

Управління пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову про відмову
в задоволенні позову. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова,
отримує пенсію за віком згідно із
Законом України «Про державну службу»
з 06.12.2010 року довічно.

Із довідки Апеляційного суду
харківської області від 02.08.2013 року № 253
вбачається, що розмір заробітної плати
ОСОБА_1, згідно Закону "Про судоустрій і
статус суддів" № 2453-УІ від 07.07.2010 року,
для перерахунку пенсії з 01.01.2013 року
складає: оклад - 12617 грн.; надбавка за
вислугу років (70%) - 8831,9 грн., а всього -
21448,9 грн.

06.08.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова із
заявою, в якій просила здійснити
перерахунок пенсійних виплат без
встановлених обмежень.

Управління пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова 16.08.2013
року та відповідним листом відмовило
позивачу у проведенні перерахунку
пенсії, посилаючись на факт, що позивач
не звільнена з посади судді та
продовжує працювати.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у даному випадку
підлягає застосуванню положення ч. 3 ст.
138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" в редакції від 07.07.2010
року, та перерахунок пенсії слід
проводити з 01.01.2013 року.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Колегія суддів зазначає, що ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" передбачає призначення та
виплату пенсій суддям на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

Частиною 2 ст. 37 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають 20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
держаним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Зазначена норма не ставить право
працюючого судді на одержання пенсії
державного службовця у залежність від
виходу його на пенсію. Працюючі судді,
які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності відповідного страхового
стажу, мають право на призначення
пенсії за Законом України "Про державну
службу".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на час звернення до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку має страховий стаж 42 рік 03
місяці 20 днів, стаж державного
службовця 33 років 10 місяців 18 днів.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу" у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У відповідності до п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії" від 31.05.2000 р. № 865 у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України (для службовців
Національного банку України
відповідно до рішень його Правління)
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 р. № 432-IV "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу" заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому: посадовий оклад, надбавки за
ранг та вислугу років враховуються в
розмірах, установлених Кабінетом
Міністрів України (для службовців
Національного банку України у
розмірах, установлених його
Правлінням) на момент виникнення права
на перерахунок за відповідною посадою
та рангом на момент призначення
(перерахунку) пенсії.

Внаслідок прийняття Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям. Таким
чином, фактично звуження змісту та
обсягу статусу суддів не відбулося.

Слід вказати, що відповідно до п. 2.2
Рішення Конституційного Суду України
№ З-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці),
визначені Конституцією та законами
України гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.
Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо) та надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці.

Право судді у відставці на пенсійне або
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією належного здійснення
правосуддя і незалежності працюючих
суддів та дає підстави висувати до
суддів високі вимоги, зберігати довіру
до їх компетентності і
неупередженості. Щомісячне довічне
грошове утримання судді спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, зокрема обіймати
будь-які інші оплачувані посади,
виконувати іншу оплачувану роботу.
Конституційний принцип незалежності
суддів означає, в тому числі,
конституційно обумовлений імператив
охорони матеріального забезпечення
суддів від його скасування чи зниження
досягнутого рівня без відповідної
компенсації як гарантію недопущення
впливу або втручання у здійснення
правосуддя.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо необхідності
здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1

Однак зазначає, що судом першої
інстанції помилково зобов'язано
Управління пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова
здійснити такий перерахунок із 01.01.2013
року, оскільки, як зазначено вище,
Рішення Конституційного Суду України
№ З-рп/2013 прийнято 03.06.2013 року.

Згідно зі ст. 61 Закону України "Про
Конституційний Суд України"
Конституційний Суд України за
результатами розгляду справ щодо
конституційності законів та інших
правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, правових
актів Верховної Ради Автономної
Республіки Крим щодо офіційного
тлумачення Конституції України та
законів України приймає рішення.

У відповідності до ст. 73 Закону України
"Про Конституційний Суд України" у разі
якщо ці акти або їх окремі положення
визнаються такими, що не відповідають
Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються
нечинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, положення зазначеного рішення
Конституційного Суду України № З-рп/2013
підлягають застосуванню саме з 03.06.2013
року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1 за період до 03.06.2013 року, у
зв'язку з чим оскаржувана постанова
суду першої інстанції від 18.11.2013 року
підлягає скасуванню в частині
задоволення позовних вимог по 02.06.2013
року з прийняттям в цій частині нової
постанови про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
що постанова першої інстанції через
часткове порушення ним норм права, які
призвели до ухвалення неправильного
рішення, підлягає частковому
скасуванню, з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 205, 207, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова -
задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18.11.2013 року у справі
№ 638/18095/13-а скасувати в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Дзержинському районі м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату пенсії без обмеження
граничного розміру відповідно до ст.
ст. 47, 129 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів», ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» у відповідності
з рішенням Конституційного Суду
України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 та з
урахуванням розмірів заробітної плати,
зазначеної у довідці Апеляційного Суду
Харківської області від 02.08.2013 року №
253, провести відповідні виплати з
урахуванням раніше виплачених сум, за
період з 01.01.2013 року по 02.06.2013 року.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою у задоволенні позову - відмовити.

В іншій частині постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 18.11.2013 року у справі №
638/18095/13-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С.