Справа № 2а-12459/11/2523
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Майборода
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Чаку Є.В., Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 02
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання провести
нарахування та виплату доплати до
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 02 грудня 2013
року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про
зміну порядку виконання судового та
поданні Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення суду було
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 02 грудня 2013
року як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову,
якою змінити спосіб та порядок
виконання судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 18
листопада 2011 року визнано
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії згідно ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України
Чернігівського району здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, встановленого
Законами України «Про державний бюджет
України на 2010 рік», Про державний
бюджет України на 2011 рік», Законом
України «Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати», згідно ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 16 березня 2011 року по 22 липня
2011 року, з урахуванням проведених
виплат за вказаний період.

13 листопада 2013 року з заявою про зміну
порядку виконання постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 18 листопада
2011 року у справі № 2а-12459/11 звернулась
ОСОБА_2, зазначивши, що на виконанні в
Деснянському відділі державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції перебуває
виконавчий лист, який виконано
частково, а саме управлінням
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі здійснено
перерахунок пенсії, але не було
здійснено виплату, у зв'язку з чим
просить змінити порядок виконання
рішення, а саме замінити «зобов'язати
здійснити відповідні виплати» на
«стягнути з відповідача перераховані
виплати».

Представник Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції звернувся до суду 20 листопада
2013 року з поданням, в якому просить
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Чернігівського районного
суду Чернігівської області №2а-12459/11
від 18 листопада 2011 року та стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі грошову суму
5548,80 грн. на користь ОСОБА_2, мотивуючи
свої вимоги тим, що управління
пенсійного фонду, видатки якого є
цілеспрямованими, не має у володінні
власних коштів для забезпечення
перерахування їх в рахунок виконання
судових рішень.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2. ч.4. ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. Згідно з
п.2. ч.2 ст. 162 КАС України, в разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання
покладенні на відповідача судом першої
інстанції, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які були задоволені
судом.

За таких обставин ОСОБА_2 просила
змінити не спосіб та порядок виконання
судового рішення, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення або розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути відсутність
коштів на рахунку, а для зміни способу
та порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення, тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а ухвалу
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 02 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя
Є.І. Мєзєнцев

суддя
Є.В. Чаку

суддя
В.В. Файдюк

.

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Чаку Є.В.

Файдюк В.В.