Справа № 2а-71/11/0970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.
Справа № 37007/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Старунського Д.М., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємства
"Газбудсервіс" на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23.03.2011 року
у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області до
приватного підприємства "Газбудсервіс"
про стягнення заборгованості з
відшкодування сум витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області 10.01.2011 року
звернулося до суду з адміністративним
позовом до приватного підприємства
"Газбудсервіс" про стягнення
заборгованості з відшкодування сум
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій в сумі 3 151,67 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення вимог пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України допустив
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій по списку
№2, призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виплаченої позивачем за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України у жовтні-листопаді 2010 року в
загальному розмірі 3151,67 грн.

Оскаржуваною постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23.03.2011 року
задоволено позовну заяву. Стягнуто з
приватного підприємства "Газбудсервіс"
на користь управління Пенсійного
фонду України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області
заборгованість з відшкодування сум
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій в сумі 3151 гривню 67 копійок..

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що при винесенні
рішення судом не враховано, що сума
боргу є безпідставною, так як
працівники, які претендують на пенсію
на пільгових умовах передбачених
списком № 2 не працювали 30 відсотків
робочого часу по спеціальності, або
працювали не за спеціальністю якою
передбачено призначення пенсії на
пільгових умовах. Вказала, що якщо
використовувати розрахунки актів
виконаних підрядних робіт на один
кілометр прокладення трубопроводу, що
здійснювалось підприємством за час
роботи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
буде встановлено, що останні не могли
відпрацьовувати за спеціальністю
повний робочий день.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
є юридичною особою, зареєстрованою
Тисменицькою районною державною
адміністрацією Івано-Франківської
області 03.02.1997 року, як суб'єкт
підприємницької діяльності юридична
особа, та є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Наявність заборгованості
приватного підприємства "Газбудсервіс"
перед управлінням Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
здійснених у жовтні-листопаді 2010 року.
Суд першої інстанції приходить до
висновку, що несплата приватним
підприємством "Газбудсервіс"
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", в сумі 3151,67
грн. вчинена всупереч частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, а позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 2.2 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України за № 11-2 від
27.06.2002 року, Управління відповідно до
покладених на них завдань забезпечують
додержання підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення; забезпечення збирання та
акумулювання страхових внесків, інших
коштів, що надходять до бюджету Фонду
відповідно до законодавства; стягнення
у передбаченому законодавством
порядку своєчасно не нарахованих
та/або несплачених сум страхових
внесків та інших платежів.

Змістовний аналіз положень
коментованих нормативно-правових
актів про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, дає підстави
вважати, що Пенсійний Фонд України та
його структурні підрозділи на місцях, у
випадку невиконання підприємствами
законодавства та вимог про
відшкодування понесених витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій, у
наведеному вище порядку, вправі
звертатися до суду із позовом про їх
примусове стягнення. Таке право
Пенсійного Фонду України та його
структурних підрозділів на місцях
випливає з покладених на них завдань
щодо державного контролю за
додержанням вимог законодавства про
пенсійне забезпечення і є невід'ємною
частиною передбаченого законом права
забезпечувати збирання та
акумулювання страхових внесків із
підприємств, на яких законом
покладений обов'язок їх сплачувати.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону №1058
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим же Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього ж Закону.

Згідно п. 6.4 Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Згідно п. 6.8. «Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», сплачуються
одночасно із оплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів встановила, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії в розмірі 3151,67 грн.
підлягають задоволенню і всі
нарахування правильно перевірені
судом першої інстанції, оскільки на
відповідача законодавцем покладений
обов'язок відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах. За таких обставин постанова
суду першої інстанції відповідає
матеріалам справи, наявним в ній
доказам, правильно застосованим нормам
матеріального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Газбудсервіс" - залишити
без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
23.03.2011 року у справі № 2а-71/11/0970 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
Д.М. Старунський

О.М. Гінда