Справа № 826/943/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2014 року 09:32
№ 826/943/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом доДержавної фінансової
інспекції України Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
прозобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державна фінансова інспекція
України (далі по тексту - позивач)
звернулась з позовом до Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(далі по тексту - відповідач) про
зобов'язання відповідача надати
персональні дані, а саме: інформацію
щодо дати і місця народження, місця
проживання, паспортні дані (дата, номер,
ким та коли виданий), ідентифікаційний
код, розміру середньомісячної
заробітної плати, сімейного стану,
осіб, які перебувають на утриманні,
фактів притягнення до
адміністративної відповідальності
раніше щодо членів комітету з
конкурсних торгів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що відповідачем
відмовлено у наданні інформації щодо
персональних даних членів комітету з
конкурсних торгів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 для складання протоколу про
адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.
Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що поширення персональних
даних без згоди суб'єкта персональних
даних або уповноваженої ним особи
дозволяється у випадках, визначених
законом, і лише (якщо це необхідно) в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.
В судовому засіданні 10.02.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Державною фінансовою інспекцією
в місті Києві проведено планову
ревізію фінансово - господарської
діяльності Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» та його
відокремлених структурних підрозділів
за період з 01.07.2012р. по 30.09.2013р. за
результатами якої 27.12.2013р. складено акт
№05-21/341.
Під час ревізії встановлено,
порушення вимог Закону України «Про
здійснення державних закупівель» від
01.06.2010р. №2289-VІ.
Позивачем 25.12.2013р. направлено
запит до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» №05-14/2065 про
надання інформації про персональні
дані стосовно його працівників, а саме:
голови та членів комітету з конкурсних
торгів підприємства: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
відмовив у надані зазначених
персональних даних у зв'язку з тим, що
поширення персональних даних без згоди
суб'єкта персональних даних або
уповноваженої ним особи дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише
(якщо це необхідно) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.
Відповідач проти позову заперечив
також з тих підстав, що позивачем не
доведено на підставі чого відповідач
наділений обов'язком щодо поширення
персональних даних своїх працівників.
Суд погоджується з позицією
відповідача, виходячи з такого.
Відповідно до частини 2 статті 14 Закону
України "Про захист персональних даних"
поширення персональних даних без згоди
суб'єкта персональних даних або
уповноваженої ним особи дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише
(якщо це необхідно) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.
Аналогічною є норма, закріплена в
Конституції України, зокрема
відповідно до ст. 32 не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.
Таким чином, для надання позивачеві
персональних даних членів комітету з
конкурсних торгів ДП «НАЕК
«Енергоатом» без їх згоди необхідна
наявність двох підстав у сукупності, а
- наявність закріпленого в
законодавстві випадку, при настанні
якого роботодавцю дозволяється
поширювати персональні дані своїх
працівників без їх згоди;
- отримання таких даних викликано
виключно необхідністю збереження
національної безпеки, економічного
добробуту або прав людини.
Однак, з позовної заяви Державної
фінансової інспекції України, не
вбачається вищенаведених підстав, за
яких відповідач може поширювати
персональні дані своїх працівників, в
порядку ч. 2 ст. 14 Закону.
Пунктом 5 частини четвертої статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що юридичні та
фізичні особи, що не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами у справах за позовами
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків прямо передбачених в частині
четвертій статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України, також в інших випадках,
встановлених законом.
Відповідно до пункту п'ятого частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Таким чином, звернення суб'єкта владних
повноважень з адміністративним
позовом до фізичних чи юридичних осіб
можливе лише у випадках, коли це прямо
передбачено законом.
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Державна фінансова інспекція України є
органом державної влади і, відповідно,
її діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та аналогічним вимогам Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні". Право звернення органів
фінансової інспекції до суду
передбачено п. 10 статті 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", згідно якої органи державного
фінансового контролю мають право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.
У відповідності до ст. 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.
Статтею 10 цього ж Закону визначено
права, якими наділено позивача для
здійснення своїх повноважень, в тому
числі і право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.
З аналізу наведених норм
вбачається, що фактично позивач вправі
звертатись до адміністративного суду
із позовом в інтересах держави до
підконтрольної установи з вимогою
виконання щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
Натомість, позивачем подано позов про
зобов'язання надати інформацію про
фізичних осіб, чого вищезазначеним
законодавством не передбачено.
Крім того, суд вважає, що позивачем
подано позов про зобов'язання надати
інформацію про фізичних осіб, яка
могла бути наявна у відповідача у
зв'язку з наявністю трудових відносин з
фізичними особами, а не у зв'язку з
виконанням відповідачем певних
функцій чи повноважень.
Такі функції та повноваження, зокрема,
щодо доходів громадян, їх сімейного
стану, місця реєстрації та проживання
мають, відповідно до Законів України,
органи Державної податкової служби
України, органи реєстрації актів
цивільного стану та Державної
міграційної служби, які є
розпорядниками інформації та мають
право надання персональних даних у
випадку наявності передбачених
законодавством підстав.
Відповідно до статті 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Отже, вищезазначена норма не
передбачає зазначення в протоколі про
адміністративне правопорушення даних,
витребовуваних позивачем у
При цьому з'ясування даних про особу
правопорушника, згідно зі статтею 280
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, здійснюється на стадії
розгляду справи про адміністративне
Норми вищезазначеного кодексу не
передбачають, ні права позивача на
витребовування інформації у
відповідача, ні обов'язку відповідача
цю інформацію надавати.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що у Державній фінансовій інспекції
України відсутні повноваження щодо
звернення до суду з вимогами про
зобов'язання надати інформацію про
Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідач, заперечуючи позов в силу
положень статті 71 КАС України
спростував покликання позивача і довів
безпідставність позовних вимог.
Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України не довів суду належними
доказами наявність обставин, що
обґрунтовують його позовні вимоги.
Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
В задоволені позову Державній
фінансовій інспекції України
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
13.02.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін