Справа № 2а-4136/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 лютого 2014 року м. Київ
В/800/659/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Маслія В.І., Мироненка О.В.,
Черпіцької Л.Т., Чумаченко Т.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (далі -
заявник) про перегляд Верховним Судом
України (далі - ВСУ) ухвали Вищого
адміністративного суду України (далі -
ВАСУ) від 17 жовтня 2013 року, прийнятої за
результатами розгляду справи за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про визнання дій
неправомірними,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про перегляд ВСУ ухвали ВАСУ
від 17 жовтня 2013 року, прийнятої за
результатами розгляду справи за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про визнання дій
неправомірними.

До заяви заявником додано клопотання
про поновлення строку на її подання.

Відповідно до вимог статті 102 Кодексу
адміністративного судочинства України
строк, який пропущено з поважних
причин, підлягає поновленню.

Перевіривши додані до заяви документи,
колегія суддів вважає, що клопотання
заявника про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судових
рішень підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Обґрунтовуючи клопотання про
поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що
його касаційна скарга була розглянута
Вищим адміністративним судом України в
попередньому судовому засіданні без
участі сторін у справі, повний текст
ухвали на адресу ОСОБА_1 надійшов лише 6
листопада 2013 року, і лише після
ознайомлення з повним текстом ухвали
заявникові стало відомо про підстави
та мотиви прийняття рішення.

Зазначені обставини вказують на
поважність причин пропущення
заявником процесуального строку на
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17 жовтня 2013 року.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає за необхідне поновити строк на
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України вищезазначеного
судового рішення у цій справі.

Обґрунтовуючи заяву, заявник
посилається на те, що ВАСУ неоднаково
застосував норми матеріального права,
а саме: частину 3 статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», постанови Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року № 1294 та наказу Міністра оборони
України від 25 червня 2011 року № 355.

Заявником до заяви про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 17 жовтня 2013 року додана постанова
Вищого адміністративного суду України
від 2 липня 2013 року (К/9991/35995/12), в якій
по-іншому, на думку заявника,
застосовано норми матеріального права,
що потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно зі статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Установлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції дійшов висновків,
що підставою для проведення
перерахунку пенсії є збільшення
розміру премії відповідно до наказу
Міністра оборони України від 25 червня
2011 року № 355.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та постановляючи нове
рішення, про відмову у задоволенні
позовних вимог Донецький апеляційний
адміністративний суд виходив з того що
премія, яку ОСОБА_1 просив врахувати для
обчислення нового розміру пенсії, має
тимчасовий характер. Виплата такої
премії дозволена за наявності підстав
тільки в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства оборони
України для грошового забезпечення
військовослужбовців у 2010 та 2011 роках.

Колегія суддів вищого
адміністративного суду України,
погодилась з таким висновком суду
апеляційної інстанції зазначаючи, що
зміна розміру премії як в сторону
збільшення, так і в сторону зменшення
не може бути підставою для проведення
перерахунку пенсії на підставі наказу
Міністерства оборони України від 25
червня 2011 року № 355, за винятком тих
випадків, коли новий розмір або новий
вид премії встановлюється рішеннями
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень частини 3 статті 63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" та норм до наказу
Міністра Оборони України від 25 червня
2011 року № 355 Головне управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області правомірно відмовило у
перерахунку пенсії ОСОБА_1

В той же час, в постанові Вищого
адміністративного суду України від 2
липня 2013 року (К/9991/35995/12), на яку
посилається заявник як на підставу для
перегляду справи з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в подібних
правовідносинах, суд касаційної
інстанції скасував рішення судів
попередніх інстанцій та постановив
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог, виходячи з того, що
зміна розмірів посадових окладів
військовослужбовців Збройних Сил
України є обставиною, з якою частина
третя статті 63 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" пов'язує наявність підстав для
перерахунку пенсії
військовослужбовців, а тому колегія
суддів дійшла висновку про
протиправність відмови Головного
управління Пенсійного фонду України у
здійсненні такого перерахунку
позивачеві.

Виявивши неоднакове застосування
судом касаційної інстанції норм
частини 3 статті 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», постанови Кабінету Міністрів
України від 7 листопада 2007 року № 1294 та
наказу Міністра оборони України від 25
червня 2011 року № 355, в судових рішеннях,
на які посилається ОСОБА_1, що потягло
різні висновки суду щодо прав і
обов'язків сторін у подібних
правовідносинах, судова колегія Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку про наявність
підстав для допуску справи до
провадження для перегляду Верховним
Судом України.

На підставі викладеного, колегія
суддів допускає справу до провадження
Верховного Суду України для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 17 жовтня 2013 року.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку задовольнити та поновити йому
строк на подання заяви про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 17
жовтня 2013 року.

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області про
визнання дій неправомірними, для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 17
жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
В.І. Маслій

О.В. Мироненко

Л.Т. Черпіцька

Т.А. Чумаченко