Справа № 1622/2а-3903/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/41150/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Октябрського районного
суду м. Полтава від 09 липня 2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня
2013року

у справі №1622/2а-3903/12

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві

про визнання дії
протиправними та стягнення
недоплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві (далі по тексту
Пенсійний фонд), яким просив визнати
протиправними дії Пенсійного фонду
щодо відмови позивачу у нарахуванні
пенсії в розмірі 6 187 грн. 09 коп.
щомісячно за період з листопада 2011 року
по березень 2012 року, стягнути з
відповідача на користь позивача кошти
на відшкодування шкоди за період з
листопада 2011 року по березень 2012 року в
сумі 20 791 грн. 29 коп., завданої
незаконними діями Пенсійного фонду
щодо недоплати пенсії..

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 09 липня 2012 року у
справі №1622/2а-3903/12, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня
2013року року у зазначеній справі,
позовні вимоги задоволено частково,
визнано дії Пенсійного фонду
протиправними, зобов'язано Пенсійний
фонд поновити з 01 листопада 2011 року по 31
березня 2012 року нарахування та виплату
пенсії ОСОБА_4 відповідно до постанови
Октябрського районного суду м. Полтави
від 04 лютого 2010 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію
місцевий та апеляційний
адміністративні суди виходили з
часткової доведеності позивачем своїх
вимог, оскільки зобов'язання
відповідача здійснювати перерахунок
пенсії на майбутнє не узгоджується з
приписами статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо можливості захисту не порушених
прав.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
вищезазначені судові рішення змінити в
частині виключення кінцевого терміну
перерахунку та виплати пенсії.

Пенсійний фонд подав до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошував на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, судові рішення
- без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 04 лютого
2010 року у справі №2а-2469/10, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської області
від 11 березня 2011 року, визнано відмову
Пенсійного фонду за вих.№1608/Б-04 від 04
листопада 2009 року в здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_4
неправомірною; зобов'язано Пенсійний
фонд з 01 жовтня 2009 року здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 та
нарахувати її у відповідності до ст.50
та ч.4 ст.54 Закону України "Про
соціальний статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", провівши
обчислення пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
положень частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати
недоплачених пенсій за результатами
перерахунку за минулий період.

Вказане вище судове рішення
виконувалось відповідачем до 01
листопада 2011року. В подальшому
Пенсійний фонд розпорядження стосовно
перерахунку пенсії позивачу не
приймав.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частини 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Судами встановлено, що звертаючись до
суду за захистом своїх порушених прав
ОСОБА_4 просив визнати дії відповідача
щодо відмови у нарахуванні пенсії в
розмірі 6 187 грн. 09 коп. щомісячно за
період з листопада 2011 року по березень
2012 року протиправними.; стягнути з
відповідача на користь позивача кошти
на відшкодування шкоди за період з
листопада 2011 року по березень 2012 року в
сумі 20 791 грн. 29 коп., завданої
незаконними діями Пенсійного фонду.

Колегія суддів апеляційної інстанції
правомірно звернула увагу в своєму
рішенні на розгляд позову в межах
заявлених ОСОБА_4 вимог.

Підстави для виходу судом за межі
позовних вимог відсутні.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про часткове
задоволення позовних вимог із
дотриманням норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим і об'єктивним
з'ясуванням всіх обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Отже, доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
рішеннях судів попередніх інстанцій,
зазначені судові рішення ґрунтуються
на вимогах норм матеріального та
процесуального законодавства, а тому
підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 09 липня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі №1622/2а-3903/12 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: