Справа № 2а-2140/11/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа №
46448/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Стрийському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в Стрийському
районі Львівської області до Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в Стрийському
районі Львівської області звернулося
до суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача; скасувати постанову
відповідача ВП № 24507090 від 16.02.2011 року
про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що постанова Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
відкриття провадження ВП №24507090 від
16.02.2011 року прийнята з дотриманням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», а тому підстав для її
скасування немає.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Стрийському
районі Львівської області оскаржило
її, подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року та прийняти нову постанову,
якою повністю задовольнити позовні
вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.
Питання, пов'язані з підвищенням
розміру пенсії чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни», слід вирішувати шляхом
внесення змін до цього Закону.
Законодавством не визначено, які
органи повинні виплачувати підвищення
розміру пенсії, за рахунок яких коштів
і джерел, в якому порядку і яким чином
обчислювати даний розмір.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що постановою
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області Мацюпа А.А.
ВП № 24507090 від 16.02.2011 року відкрито
виконавче провадження згідно
виконавчого листа № 2-а-77, виданого
10.02.2011 року Стрийським міськрайонним
судом Львівської області про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Стрийському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум та
надано строк для добровільного
виконання судового рішення до 23.02.2011
року. Вказану постанову позивач
отримав 22.02.2011 року.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, регулюється Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-ХІV (з наступними змінами та
доповненнями).

Положеннями статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» встановлений
обов'язок державного виконавця вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 24 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 19 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі повинні бути
зазначені: 1) назва документа, дата
видачі та найменування органу,
посадової особи, що видали документ; 2)
дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ; 3) найменування
(для юридичних осіб), або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявності
для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб), або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської
діяльності стягувача та боржника за
його наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
такі як дата і місце народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, тощо.

Встановлено, що при дослідженні в суді
першої інстанції виконавчого листа у
ньому містились всі обов'язкові
реквізити, за якими видано виконавчий
документ, зазначено строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання, як
цього вимагає п.6 ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції вважає
безпідставними твердження апелянта
щодо невизначення поняття «мінімальна
пенсія за віком» як розрахункової
величини для підвищення пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та невизначення на
законодавчому рівні за рахунок яких
коштів і джерел та яким чином
обчислювати розмір підвищення до
пенсії як дитині війни, оскільки судові
рішення в адміністративних справах, що
набрали законної сили в порядку
передбаченому ст.ст. 254, 255 КАС України, є
обов'язковими для позивача і
підлягають виконанню на всій території
України.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що дії
державною виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження є
правомірними, а постанова ВП № 24507090 від
16.02.2011 року Відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про відкриття
виконавчого провадження відповідає
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», а відтак є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Стрийському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2011 року у справі №2а-2140/11/1370 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Стрийському районі
Львівської області до Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга