Справа № 9101/55545/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2013 рокусправа № 2а-0870/7532/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ясенової
Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

секретар судового засідання:
Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Запорізькій області, яка є
правонаступником Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року у справі №2а-0870/7532/11 за позовом
приватного підприємства „Азов-Хліб 2005"
до Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Привате підприємство „Азов-Хліб 2005"
(далі за текстом - ПП „Азов-Хліб 2005")
звернулось до суду з позовом до
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі за текстом -
Мелітопольська ОДПІ), в якому просило
визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 26.04.2011 року та № від 26.04.2011
року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення №
від 26 квітня 2011 року та №
від 26 квітня 2011 року.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач, посилаючись на її
безпідставність, просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Мелітопольської
ОДПІ проведено планову виїзну
перевірку ПП „Азов-Хліб 2005" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2010 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт №511/23/33142898
від 11 квітня 2011 року.

14 квітня 2011 року позивачем направлено
до податкового органу заперечення до
акта перевірки.

21 квітня 2011 року відповідачем надано
відповідь на заперечення, відповідно
до якої висновки в акті планової
документальної перевірки від 11 квітня
2011 року щодо встановлених порушень є
правомірними та такими, що
відповідають нормам чинного
законодавства.

На підставі акта перевірки
відповідачем 26 квітня 2011 року
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
підприємству визначено суму
податкового зобов'язання за платежем -
податок на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 3118 976,25
грн., у т.ч. за основним платежем 2495181,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 623795,25 грн. та податкове
повідомлення-рішення №, яким
підприємству визначено суму
податкового зобов'язання за платежем -
податок на додану вартість на загальну
суму 2495280,00 грн., у т.ч. за основним
платежем1996224,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 499056,00 грн.

Щодо порушення вимог Закону України
„Про оподаткування прибутку
підприємств".

Згідно з розділом 3.1.1 „Валовий дохід"
акта первірики встановлено, що на
порушення підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 Закону України від 28.12.1994 №
334/94-ВР „Про оподаткування прибутку
підприємств" (зі змінами та
доповненнями, в редакції Закону від
22.07.1997 № 283/97-ВР) пзивачем у періоді з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року
завищено валові доходи на загальну
суму 24437665,00 грн. у тому числі за І
квартал 2010 року в сумі 369417,00 грн., за II
квартал 2010 року у сумі 1296455,00 грн., за III
квартал 2010 року у сумі 7178714,00 грн., за IV
квартал 2010 року у сумі 15593079,00 грн., а
саме: по приватному підприємству з
іноземними інвестиціями „СЄРНА", по
ТОВ „ВІОЙЛ-АГРО", по ЗАТ АТ „Каргілл"
внаслідок включення валових доходів
вартість операцій з реалізації
товарів, придбаних у ПП „Агротехнічна
компанія 2000", ПП „Фірма Нікфінпром", ПП
„Астраком", ТОВ „СК „Спарта", ПП
„Житниця-09", правочини по яким визнано
нечинними.

Податковим органом в розділі 3.1.2
„Валові витрати" акта перевірки
встановлено, що ПП „Азов-Хліб 2005" в
порушення підпункту 5.2.1. пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України „Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 року №334/94-ВР (у
редакції Закону України від 22.05.1997 р. №
283/97-ВР зі змінами та доповненнями) ПП
„Азов-Хліб 2005" завищено валові витрати
всього на суму 34418787,00 грн., в тому числі
за І квартал 2010 року у сумі 369417,00 грн., II
квартал 2010 року у сумі 1296456,00 грн., III
квартал 2010 року у сумі 8705269,00 грн., за IV
квартал 2010р. у сумі 24047646,00 грн.
внаслідок включення до складу валових
витрат вартості операцій з придбання
товарів у ПП „Агротехнічна компанія
2000", ПП „Фірма Нікфінпром", ПП
„Астраком", ТОВ „СК „Спарта", ПП
„Житниця-09", правочини по яким визнано
нечинними.

До висновків щодо визнання правочинів
недійсними працівники Мелітопольської
ОДПІ Запорізької області дійшли з
наступних підстав.

В періоді за який проводиться
перевірки підприємство мало
взаємовідносини з ПП „Агротехнічна
компанія 2000" до складу валових витрат
включено 8485139,00 грн., до складу
податкового кредиту 1697028 грн. в т.ч.: за
листопад 2010 року на сум 5810999,00 грн., ПДВ
1162200,00 грн.; за грудень 2010 року на суму
2674140,00 грн., ПДВ 534828,00 грн., IV квартал 2010
року на суму 8485139,00 грн.

Мелітопольською ОДПІ складено акти від
15.12.2010р. № 1474/23/336219954, від 14.03.2011р. №
327/23/36319954 про результати невиїзних
документальної перевірки приватного
підприємства „Алюр - 2009" щодо
взаємовідносин з TOB „Е-Восток-Україна",
яким визнано взаємовідносини ПП
„Агротехнічна компанія 2000" з
контрагентами - покупцями „нікчемними"
у звязку з тим, що: складено акт №
1033/23/36319954 від 19.11.2010р. про відсутність ПП
„Агротехнічна компанія 2000" за
місцезнаходженням; ПП „Агротехнічна
компанія 2000" не надано інших
підтверджуючих документів щодо
фактичного здійснення отримання
товару вказаного у накладних, а саме: не
надано договору з TOB „Е-Восток-Україна",
не надано інформацію про умови
транспортування (товарно-транспортні
накладні, подорожні листи, акти
приймання передачі транспортних
послуг тощо не надані), не надано
інформацію про використані у
господарській діяльності власні або
орендовані офісні, виробничі
(торгівельні, складські приміщення);
перевіркою встановлено: TOB „Е-Восток
України" має ознаки „податкової ями";
покупцем товару, що отриманий ПП
„Азов-Хліб 2005" від ПП „Агротехнічна
компанія 2000" (наступної ланки руху сум
ПДВ): є TOB „ВІОЙЛ-АГРО".

Мелітопольською ОДПІ отримано акт від
27.01.2011 № 285/23-100/35512946 ДПІ у Заводському
районі м. Миколаєва з питань формування
податкового кредиту ПП „Астраком" за
рахунок TOB „Кінкайд Груп" та TOB
„Торгсельпром" .

1. Перевіркою встановлено відсутність
поставок товарів, надання послуг
(виконання робіт) TOB „Кінкайд Груп" та TOB
„Торгсельпром" платнику податків ПП
„Астраком", що свідчить про укладення
угод без мети настання реальних
наслідків.

2. Перевіркою встановлено, що ПП
„Астраком" здійснювалися безтоварні
операції з TOB „Кінкайд Груп" та TOB
„Торгсельпром" без мети настання
реальних наслідків.

Покупцем товару, що отриманий ПП
„Азов-Хліб 2005" від ПП „Астраком"
(наступної ланки руху сум ПДВ): є
підприємство з іноземними
інвестиціями „СЄРНА".

Мелітопольською ОДПІ складено акт від
24.12.2010р. № 1525/23/36132608 про результати
невиїзної документальної перевірки
ТОВ СК„Спарта", яким визнано
взаємовідносини ТОВ СК „Спарта" з
контрагентами - покупцями
„нікчемними". Відповідальною особою за
подання звітності був ОСОБА_1

Позивачем по взаємовідносинам з TOB „CK
СПАРТА" включено до складу валових
витрат 210892,00 грн., до складу податкового
кредиту 42178,00 грн. в т.ч.: -за вересень 2010
року на суму 210892,00 грн., ПДВ 42178,00 грн. III
квартал 2010 року 210892,00 грн. Розрахунки за
отриманий товар здійснювався у
безготівковій формі. Покупцем товару,
що отриманий ПП „Азов-Хліб 2005" від TOB „CK
СПАРТА" (наступної ланки руху сум ПДВ): є
підприємство з іноземними
інвестиціями „СЄРНА".

Враховуючи наведене податковим
органом зроблено висновки, що операції
купівлі-продажу між позивачем, ТОВ „CK
СПАРТА" та підприємством з іноземними
інвестиціями „СЄРНА" не спричиняють
реального настання правових наслідків,
а отже - є нікчемними по ланцюгу до
„вигодо набувача".

ПП „Аллюр-2009" на підставі складеного
акта від 14 грудня 2010 року №1472/23/36448510 про
результати невиїзної документальної
перевірки ПП „Аллюр-2009" щодо
взаємовідносин з ТОВ
„Е-Восток-Україна", яким визнано
взаємовідносини ПП „Аллюр-2009" з
контрагентами-покупцями „нікчемними".
Дані висновки здійснені на підставі
того, що ТОВ „Е-Восток-Україна" має
ознаки „податкової ями"; ДПІ у
Печерському районі м. Києва складено
акт нікчемності правочину ТОВ
„Сорсум", яке перебувало у податкових
відносинах з ТОВ „Е-Восток-Україна"; 08
квітня 2011 року слідчим відділом
податкової міліції ДПА області
порушено кримінальну справу №221110-2
відносно ОСОБА_1 за вчинення фіктивного
підприємства ПП „Аллюр-2009" за ч. 2 ст. 205
КК України.

ПП „Фірма Нікфінпром" на підставі
аперевірки від 15 жовтня 2010 року
№3573/231-00/36271001 щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платниками
податків ПП „Атлантік-Стар". Дані
висновки здійснені на підставі того, що
за результатами перевірки (акт 07.09.2010р.
№3060/7/231-00/35638919) встановлено, що операції
з придбання товару не мали реального
товарного характеру, товар не
перевозився і не зберігався,
перевіркою не виявлено наявність
розумних економічних або інших причин
систематичного придбання та продажу
товарів; за результатами перевірки (акт
07.09.2010р. №3060/7/231-00/35638919) ПП
„Атлантік-Стар" не має основних
засобів (складських приміщень,
автотранспорту, обладнання, власні або
орендовані земельні ділянки, інше) для
здійснення господарських операцій з
купівлі-продажу будь-якого товару у
обсягах, що задекларовані, не має
достатньої кількості персоналу для
здійснення відповідної діяльності, а
також використовують у своїй
діяльності підприємства, що є
вірогідними „податковими ямами" та не
виконує податкових зобов'язань перед
бюджетом; перевіркою встановлено (акт
07.09.2010р. №3060/7/231-00/35638919), що операції з
оприбуткування, приймання-передачі
товарів не проводились, та як наслідок
у ході перевірки не виявлено факту
передачі товарів від продавця до
покупця, в зв'язку з його відсутністю.

Покупцем товару, що отриманий ПП
„Азов-Хліб 2005" від ПП „Фірма
Нікфінпром" (наступної ланки руху сум
ПДВ): є ЗАТ АТ „Каргілл".

Враховуючи вищенаведене - операції
купівлі-продажу між ПП „Азов-Хліб 2005" з
ПП „Фірма Нікфінпром" та ЗАТ АТ
„Каргілл" не спричиняють реального
настання правових наслідків, а отже - є
нікчемними по ланцюгу до „вигодо
набувача".

Мелітопольською ОДПІ отримано акт від
№ 216/15-409/35070857 від 10.03.2011 ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова з
питань достовірності, повноти,
своєчасності нарахування податку на
додану вартість TOB „ЕВРОТУРБИНА" за
період з 01.06.2010 року по 31.01.2011 року.
Підприємство за місцем реєстрації не
знаходиться, внаслідок чого було
складено акт №403/15-408/ від 08.12.2010 року про
відсутність підприємства за місцем
реєстрації. До ВПМ ДПІ було надано
запит на встановлення
місцезнаходження TOB „ЄВРОТУРБИНА" від
20.12.2010 року №1347. Згідно відповіді ВПМ
ДНІ у Комінтернівському районі м.
Харкова місцезнаходження платника не
встановлено.

В ході перевірки встановлено, що у TOB
„Евротурбина" відсутні трудові
ресурси, транспортні ресурси, власні
або орендовані земельні ділянки,
виробничо - складські приміщення майна,
що доводить нереальність
задекларованих платником операцій.
Зазначене свідчить про те, що заявлені
TOB „Евротурбина" операції не мали
спрямованості на результат, вчинялись
без мети настання реальних наслідків.

Мелітопольською ОДПІ отримано акт від
04.02.2011р. № 12/23-5/20493453 ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про результати позапланової виїзної
перевірки ПП ВКФ „Базис", з питань
правильності визначення повноти
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП „Аллюр-2009" та ПП
„Житниця-09". Перевіркою встановлено
порушення: ч.1 ст.203, 215, 228, 662, 655, 656
Цивільного Кодексу України в частині
недодержання в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними по правочинам
здійсненим ПП ВКФ „Базис" з ПП
„АЛЛЮР-2009", ПП „Житниця-09".

Підприємством ПП „Азов-Хліб 2005" по
взаємовідносинам з ПП „Житниця-09"
включено до складу валових витрат
12061506,00 грн., до складу податкового
кредиту 2412301,00 грн. в т.ч.: за вересень 2010
року на суму 4953565,00 грн., ПДВ 990713,00 грн.;
ІІІ квартал 2010 року 4953565,00 грн.; за
жовтень 2010 року на суму 4467090,00 грн., ПДВ
893418,00 грн.; листопад 2010 року на суму
2017280,00 грн., ПДВ 403456,00 грн.; грудень 2010
року на суму 623571,00 грн., ПДВ 124714,00 грн.;
ІVквартал на суму 7107941,00 грн.

Розрахунки за отриманий товар
здійснено у безготівковій формі

Покупцем товару, що отриманий ПП
„Азов-Хліб 2005" від ПП „Житниця-09"
(наступної ланки руху сум ПДВ) : є ЗАТ АТ
„Каргілл" .

Враховуючи вишенаведене - операції
купівлі-продажу між ПП „Азов-Хліб 2005"
та ПП „Житниця-09" та ЗАТ АТ „Каргілл" не
спричиняють реального настання
правових наслідків „ а отже - є
нікчемними по ланцюгу до
„вигодонабувача".

Перевіркою встановлено, що на
порушення пункту 3.1 статті 3, підпункту
4.1.1 пункту 4.1. статті 4 Закону України
„Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР у
редакції Закону України від 22.05.1997 р. №
283/97-ВР зі змінами та доповненнями,
пункту 1.6. Порядку складання декларації
з податку на прибуток, затвердженого
наказом ДПА України від 29.03.2003р. № 143,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 08.04.2003р. за № 271/7592, ПП
„Азов-Хліб 2005" встановлено заниження
всього у сумі 2495181,00 грн., у тому числі:
за III квартал 2010 року у сумі 381639,00 грн.,
за ІV квартал 2010 року у сумі 2113542,00 грн.

Відповідальними за правильність
обчислення, своєчасність сплати
податків і зборів (обовязкових
платежів) і додержання законів про
оподаткування та іншого законодавства
у періоді вчинення порушення
(підписували відповідні документи,
ставили підпис на поданій декларації)
були директор ПП „АЗОВ-ХЛІБ 2005" ОСОБА_3

Податкова інспекція зазначає, що в ході
перевірки не підтверджено наявність
поставок товарів (послуг) від ПП
«Агротехнічна компанія 2000», ПП «Фірма
Нікфінпром», ПП «Астраком», ТОВ «СК
«Спарта», ПП «Житниця-09» підприємствам
покупцям, що свідчить про те, що
правочини між ПП «Азов-Хліб 2005»
здійсненні без мети настання реальних
наслідків. Отже зазначені правочини
відповідно до п. п.1, 2 ст.215, п.5 ст. 203
Цивільного кодексу України є
нікчемними, і в силу ст. 216 Цивільного
кодексу України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що повязані з їх
недійсністю.

При цьому, судом встановлено, що
підставою для таких висновків
послугували безпосередньо отримані
від інших податкових інспекцій листів
„Щодо встановлених нікчемних
правочинів" та акти перевірок
контрагентів позивача та контрагентів
ПП „Агротехнічна компанія 2000", ПП
„Фірма Нікфінпром", ПП „Астраком", ТОВ
„СК „Спарта", ПП „Житниця-09"
підприємствам покупцям, що свідчить
про те, що правочини між ПП „Азов-Хліб
2005".

Судом встановлено, що товариство має
право на зайняття такими видами
діяльності, зокрема: посередництво в
торгівлі с/г сировиною, живими
тваринами, текстильною сировиною та
напівфабрикатами та оптова торгівля
зерном, насінням та кормами.

ПП „Азов-Хліб 2005" у перевіряємий період
укладало угоди (у простій письмовій
формі) з ПП „Фірма „Нікфінпром", ПП
„Агротехнічна компанія 2000", ПП
„Астраком", на придбання ТМЦ, а саме
соняшник, пшеницю, ячмінь, тощо. Вказані
господарські операції фіксувалися
шляхом виписки видаткової та
податкової накладної, а також
здійсненням оплати за отриманий товар
шляхом перерахування безготівкових
коштів (на підставі рахунків). В акті
перевірки є претензії податкової
інспекції щодо відсутності
транспортних засобів, транспортних
витрат, пов'язаних з придбанням
зазначених товарів.

ПП „Азов-хліб 2005" здійснює закупівлю
зернових культур, які знаходились на
зберіганні на сертифікованому складі
ВАТ „Мелітопольський елеватор". Згідно
Закону України „Про зерно та ринок
зерна України" підтвердження
знаходження зернових (соняшника) на
зберіганні є складська квитанція.
Відповідно переоформлення (передачі)
зерна на складському зберіганні
відбувається без вивозу з місця
зберігання - шляхом погашення існуючої
квитанції і виписки нової квитанції на
нового власника за зверненням
контрагентів відповідної угоди. Тим
самим при зазначеному переоформленні
транспортні витрати відсутні.

На підтвердження даного факту
підприємством надано завірені
належним чином копії складських
квитанцій закуплено ПП „Азов-Хліб 2005"
на зерно по контрагентам: ПП
„Астраком", ПП „Аллюр-2009", ПП
„Агротехнічна компанія 2000", ПП
„Житниця-09".

Вказаний товар належним чином
оприбуткований в бухгалтерському
обліку ПП „Азов-Хліб 2005", що в свою
чергу призвело до змін майнового стану
платника податків. Крім того, вказані
товари в подальшому були передані ПП
„Азов-Хліб 2005" своїм замовникам (ЗАТ АТ
„Каргилл") за складськими квитанціями.
Наявність результату виконаних робіт
податковим органом під сумнів не
ставиться.

Крім того, виходячи із виду діяльності
підприємства позивача, можна дійти
висновки про те, що придбані ТМЦ були
використані ним у власній
господарській діяльності.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України „Про оподаткування прибутку
підприємств" (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу як суму будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього
Закону визначено, що до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених п.5.3
-п.5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
встановлено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Нормами п.5.11 вказаної статті
передбачено, що установлення
додаткових обмежень щодо віднесення
витрат до складу валових витрат
платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999р. №996- XIV (далі за текстом - Закон
№996-XIV) первинний документ - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону № 996-XIV та
п.п. 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. за №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за №168/704, підставою для
бухгалтерського обліку господарської
операції є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій і повинні мати
такі обов'язкові реквізити: назву
документа; дату і місце складання;
назву підприємства від імені якого
складений документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарських операцій,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до статті 13 Закону № 996-XIV
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, статтею 37 Закону України
„Про зерно та ринок зерна в Україні" №
37-IV від 04 липня 2002 року передбачено, що
зерновий склад на підтвердження
прийняття зерна видає один із таких
документів: подвійне складське
свідоцтво; просте складське свідоцтво;
складську квитанцію.

Згідно зі статтею 43 Закону № 37-IV, якщо
зерновий склад приймає зерно на
зберігання без видачі простого або
подвійного складського свідоцтва, то
для підтвердження прийняття зерна на
зберігання він повинен видати
складську квитанцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки, складські
квитанції тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16.07.1999 № 996-ХІV „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що придбання ПП
„Азов-Хліб 2005" зерна у контрагентів ПП
„Астраком", ПП „Аллюр-2009", ПП
„Агротехнічна компанія 2000", ПП
„Житниця-09" викликало реальні зміни
майнового стану платника податків та
призводило до збільшення (зменшення)
активів та зобов'язань підприємства.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позивач правомірно відніс до складу
валових витрат підприємства, витрати
пов'язані із придбанням товарів у
вищевказаних суб'єктів господарювання.

Той факт, що в актах перевірки деяких
контрагентів позивача значиться про
відсутність підприємства за місцем
реєстрації не є беззаперечним доказом
того, що товар взагалі був відсутній, а
послуги не надавалися. Вказане
свідчить лише про те, що податкова
інспекція не вжила всіх необхідних та
достатніх заходів для отримання
документального підтвердження
вказаним обставинам.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу
України встановлено, що недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Відповідно до статтей 207, 208
Господарського кодексу України,
правочин, який вчинено з метою завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства, водночас суперечить
моральним засадам суспільства, а тому
згідно з частиною 1 статті 203 та
частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу
України є нікчемним.

Частинами 1 та 5 статті 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він невизнаний судом
недійсним.

У відповідності до частини 2 статті 215
ЦК України недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Статтею 228 ЦК України встановлено, що
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, зниження, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Згідно зі статтею 228 ЦК України,
нікчемними правочинами, які порушують
публічний порядок є правочини,
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Провочини, які посягають на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави, зокрема є: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режими вилучення з
обігу або обмеження в обігу об'єктів
цивільного права тощо. Усі інші
правочини, спрямовані на порушення
інших об'єктів права, передбачені
іншими нормами публічного права, не є
такими, що порушують публічний порядок.
При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Згідно зі статтею 234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлені цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

У відповідності до статті 234 ЦК України,
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлені цим правочином, про що
йдеться в акті, визначається законом як
фіктивний. Фіктивні правочини не
віднесено законом до нікчемних, їх
недійсність визнається тільки судом.
При цьому, як вже вище було зазначено,
судові рішення про визнання договорів
недійсними, укладених позивачем з
контрагентами, відсутні.

Статтею 207 ГК України встановлено:
господарське зобов'язання, що
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосубєктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

При цьому, слід зазначити, що до
висновку про порушення позивачем
положень Законів України „Про
оподаткування прибутку підприємств" та
„Про податок на додану вартість",
відповідач дійшов з огляду на
обставини діяльності іншої особи, а не
позивача, що є хибним, так як позивач не
несе відповідальності за її дії.

Позивачем належним чином оформлено
господарські правовідносини з
контрагентами, а фактичне здійснення
таких операцій підтверджується
належними первинними документами та
документами податкової звітності.

Крім того, позивач в подальшому
використав у своїй господарській
діяльності придбані у контрагента
товари.

Таким чином, висновок податкового
органу про завищення ПП „Азов-Хліб 2005"
валових витрат за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2010 року в сумі 34418787,00
грн. є безпідставними.

В акті перевірки розділ 3.1.1 «Валовий
дохід» податкова інспекція встановила,
що в порушення вимог п. 3.1, п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» ПП «Азов-Хліб
2005» завищено суму валового доходу за
період 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010
року в сумі 24437665,00 грн.

Після правового аналізу господарської
діяльності кожного з контрагентів ПП
«Азов-Хліб 2005», податкова інспекція
робить висновок про те, що у звязку із
не підтвердженням валових витрат,
відсутні обєкти оподаткування
податком на прибуток по операціях з
продажу товарівпідприємствам-покупця,
а саме - ПП «Азов-Хліб 2005». Встановлено
відсутність обєктів оподаткування по
операціях з придбання товарів у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
підприємствам-покупцям у перевірених
періодах, в розумінні ст. 3 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Тобто, підстава таких висновків
податкової інспекції одна і таж сама,
що і у випадку не прийняття валових
витрат нікчемність правочинів
укладених ПП «Азов-Хліб 2005» з
контрагентами та відповідно
неможливість передати права на те, що
фактично не придбавалось за угодою.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Законуна суму
валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 вказаного
Закону, 4.1. валовий доход - загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами. Валовий доход включає: зокрема,
загальні доходи від продажу товарів
(робіт, послуг), у тому числі допоміжних
та обслуговуючих виробництв, що не
мають статусу юридичної особи, а також
доходи від продажу цінних паперів,
деривативів, іпотечних сертифікатів
участі, іпотечних сертифікатів з
фіксованою дохідністю, сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю (за
винятком операцій з їх первинного
випуску (розміщення), операцій з їх
кінцевого погашення (ліквідації) та
операцій з консолідованим іпотечним
боргом відповідно до закону).

Згідно п. 2.3.2 Порядку, за кожним
відображеним в акті фактом порушення
податкового законодавства необхідно:

- висвітлити показники, які
відображаються суб'єктом
господарювання у податковій та іншій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання у розрізі періодів у
грошових одиницях, передбачених
звітністю;

- у разі виявлення розбіжностей чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення посадових
осіб суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень;

- зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку
(навести кореспонденцію рахунків
операцій), та інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення;

- у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів. При
цьому до акта перевірки додаються
пояснення посадових осіб або інших
працівників суб'єкта господарювання (у
межах їх компетенції), що
перевіряється, щодо відсутності
первинних та інших документів;

- у разі відмови посадових осіб суб'єкта
господарювання надати перевіряючим
письмові пояснення щодо встановлених
порушень та/або причин ненадання
первинних та інших документів, що
підтверджують встановлені порушення,
факти відмови відобразити в акті.

Пунктом 2.3.3 Порядку передбачено, що
виявлені факти однотипних порушень та
порушень, які повторюються, групуються
у відомості або таблиці, що додаються
до акта. Зазначені відомості або
таблиці повинні містити повний перелік
однотипних порушень податкового,
валютного та іншого законодавства із
зазначенням звітного періоду, до якого
вони відносяться (назву, дату і номер
документа, відповідно до якого
здійснено операцію, суть операції, а
також посилання на нормативно-правові
акти, їх пункти і статті, положення яких
порушені). Зазначені додатки повинні
бути підписані перевіряючими, а також
посадовими особами субєкта
господарювання.

Суд першої інстанції обґрунтовано
звернув увагу на те, що вказані таблиці
зовсім не містять будь-яких посилань на
нормативно-правові акти, їх пункти і
статті, положення яких порушені
позивачем, а також той факт, що сам
текст акту взагалі позбавлений
узагальнених сум завищення валового
доходу по кожному з таких покупців.

Враховуючи наведене, доводи
податкового органу про порушення ПП
«Азов-Хліб 2005» вимог п. 3.1, п. 4.1, п.п. 5.2.1 п.
5.2, п. 5.1, пп. 5.3.9 ст. 5, Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не знайшли свого підтвердження, а тому
податкове повідомлення-рішення
Мелітопольської ОДПІ Запорізької
області № , яким підприємству
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем - податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 3118 976,25 грн., у т.ч. за
основним платежем2495181,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 623795,25
грн. підлягає скасуванню.

В акті перевірки вказано, що перевіркою
повноти визначення податкового
кредиту за період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року встановлено його
завищення всього у сумі 4887533,00 грн.

Позивач оскаржує податкове
повідомлення-рішення Мелітопольської
ОДПІ Запорізької області №, яким
підприємству визначено суму
податкового зобовязання за платежем -
податок на додану вартість на загальну
суму 2495280,00 грн., у т.ч. за основним
платежем 1996224,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 499056,00 грн. Як
вбачається із акту перевірки,
Мелітопольською ОДПІ Запорізької
області встановлено порушення
позивачем вимог пп. 7.2.1 п. 7.2; пп. 7.4.1, пп.
7.4.5 п. 7.4; пп. 7.2.6 п. 7.2; пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», а саме ПП «Азов-Хліб 2005»
безпідставно зайво включило до складу
податкових зобовяань податок на додану
вартість з операцій по реалізації
товарів, отриманих від ПП
«Агротехнічна компанія 2000», ПП «Фірма
Нікфінпром», ПП «Астраком», ТОВ «СК
Спарта», ПП «Житниця-09» правочини з
придбання яких Мелітопольська ОДПІ
вважає нікчемними. На підставі
зазначених правовідносин ПП «Азов-Хліб
2005»

Перевіркою повноти визначення
податкових зобов'язань за період з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року
встановлено їх завищення на загальну
суму 4887533,00 грн. у тому числі: за лютий 2010
року на суму 18600,00 грн., за березень 2010
року на суму 55283,00 грн., за квітень 2010
року на суму 32000,00 грн., за травень 2010
року на суму 17567,00 грн., за червень 2010
року на суму 209724,00 грн., за липень 2010
року на суму 209634,00 грн., за серпень 2010
року на суму 193218,00 грн., за вересень 2010
року на суму 1032891,00 грн., за жовтень 2010
року на суму 893418,00 грн., за листопад 2010
року на суму 1565656,00 грн., за грудень 2010
року на суму 659542,00 грн.

Податкова інспекція вважає, що у ПП
«Азов-Хліб 2005», ПП «Агротехнічна
компанія 2000», ПП «Фірма Нікфінпром», ПП
«Астраком», ТОВ «СК Спарта», ПП
«Житниця-09», ПП «Аллюр 2009» відсутній
обєкт оподаткування податком на додану
вартість в розумінні ст. 3 Закону.
Посилаючись на положення ч. 5 ст. 203, ч. 1,2
ст. 215, ст.. 216 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ПП «Азов-Хліб
2005», ПП «Агротехнічна компанія 2000», ПП
«Фірма Нікфінпром», ПП «Астраком», ТОВ
«СК Спарта», ПП «Житниця-09» та ПП «Аллюр
2009» при придбанні та продажу товарів.
Товар по вказаних правочинах не був
переданий в порушення ст. ст. 662, 655 та 656
ЦК України.

Такого висновку податкова інспекція
дійшла посилаючись на листи державних
податкових інспекцій «Щодо
встановлених нікчемних правочинів» та
актів перевірок контрагентів позивача.

Тобто, обставини неприйняття
Мелітопольскої ОДПІ Запорізької
області податкового кредиту ПП
«Азов-Хліб 2005», нарахованого по
взаємовідносинам з ПП «Агротехнічна
компанія 2000», ПП «Фірма Нікфінпром», ПП
«Астраком», ТОВ «СК Спарта», ПП
«Житниця-09» та ПП«Аллюр 2009» ті ж самі,
що і викладені у розділі «Валові
витрати».

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (надалі за текстом - Закон
України № 168/97-ВР), податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у звязку з:

-придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

-придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 7.5 ст. 7 Закону України №
168/97-ВР, датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається: дата здійснення першої з
подій:

-або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

-або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Підпунктом 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України
№ 168/97-ВР визначено, що податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.
Як виняток з цього правила, підставою
для нарахування податкового кредиту
при поставці товарів (послуг) за
готівку чи з розрахунками картками
платіжних систем, банківськими або
персональними чеками у межах граничної
суми, встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Отже, Законом України № 168/97-ВР
встановлено вичерпний перелік
документів (податкова накладна, митна
декларація, товарний чек, інший
платіжний чи розрахунковий документ),
на підставі яких у платника податків
виникає право на включення відповідних
сум до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи наявність у
позивача податкових накладних, на
підставі яких відповідні суми ПДВ у
складі вартості придбаних послуг були
включені до податкового кредиту,
приймаючи до уваги, що зазначені
податкові накладні не визнані
недійсними, будь-яких посилань щодо
невідповідності порядку оформлення
цих податкових накладних вимогам
Закону України № 168/97-ВР акт перевірки
не містить, ПП «Азов-Хліб 2005» цілком
правомірно включило суми податку на
додану вартість по отриманим послугам
до складу податкового кредиту,
оскільки його право на податковий
кредит підтверджується єдиним і
належним, з точки зору діючого
законодавства, доказом.

Із перевірених, працівниками
Мелітопольської ОДПІ Запорізької
області під час проведення перевірки,
актів державних податкових інспекцій
про результати позапланових невиїзних
перевірок контрагентів ПП
«Агротехнічна компанія 2000», ПП «Фірма
Нікфінпром», ПП «Астраком», ТОВ «СК
Спарта», ПП «Житниця-09» та ПП «Аллюр 2009»
на момент вчинення правочинів з
позивачем були платниками податку на
додану вартість, що посвідчувалось
відповідним свідоцтвом.

Також, вказані правочини, як вже
зазначалось, безпосередньо повязані із
господарською діяльністю ПП «Азов-Хліб
2005».

Чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обовязку здійснювати контроль за
дотриманням усіма постачальниками
вимог податкового законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
сплати податку і в подальшому за
можливі будь-які неправомірні дії
будь-кого з постачальників зазнавати
певних негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий
кредит, яке виникло в результаті сплати
податку на додану вартість при
придбанні товарів (робіт, послуг).

Загальним висновком Мелітопольскої
ОДПІ Запорізької області по вказаному
розділу було те, що перевіркою
встановлено відсутність обєктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям, в
розумінні ст. 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».
Підставою для такого висновку стали ті
ж самі доводи податкового органу, що
викладені у розділі «Валовий дохід»
акту перевірки.

Згідно пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобовязання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При відємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду. А пп. 7.7.2. Закону
визначено, якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має відємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
відємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг).

Враховуючи те, що товар фактично
передавався замовникам, що і не оспорює
податкова інспекція, ПП «Азов-Хліб 2005»
правомірно нараховувало податкові
зобовязання з податку на додану
вартість.

Так, під поставкою товарів розуміються
за п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок
на додану вартість» будь-які операції,
що здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
поставки, а також операції з
безоплатної поставки товарів та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.

Таким чином, укладені ПП „Азов-Хліб 2005"
з контрагентами ПП „Агротехнічна
компанія 2000", ПП „Фірма Нікфінпром", ПП
„Астраком", ТОВ „СК Спарта", ПП
„Житниця-09" та ПП „Аллюр 2009" угоди
фактично виконувались, тобто були
реальними. Також судом вище вже дано
оцінку висновкам податкового органу
щодо нікчемності вказаних правочинів.

З огляду на це, підстави вважати, що у ПП
„Азов-Хліб 2005" були відсутні, як база
так і обєкт оподаткування податком на
додану вартість, відсутні.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, щодо скасування податкового
повідомлення-рішення Мелітопольської
ОДПІ Запорізької області №, яким
підприємству визначено суму
податкового зобовязання за платежем -
податок на додану вартість на загальну
суму 2495280,00 грн., у т.ч. за основним
платежем1996224,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 499056,00 грн.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, щодо визнання протиправними
та скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Запорізькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року у справі №2а-0870/7532/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання у повному
обсязі шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров