Справа № 804/192/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 р. Справа № 804/192/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі - судді
Тулянцевої І.В., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративний позов
Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області до
Підприємства Солонянської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області №21 про
застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Підприємства Солонянської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області №21 про
застосування заходів реагування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до статті 38
Закону України «Про охорону праці» та
ч.4 ст.5 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
згідно направлення на проведення
перевірки №05-11/1093-Н від 23.12.13 року та
наказу на проведення перевірки від
23.12.2013 року № 648-П проведено позапланову
перевірку Державного підприємства
«підприємство Солонянської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області №21».

За результатами перевірки складений
Акт перевірки суб'єкта господарювання
від 24.12.2013 року № 80/10-6, згідно якого в
ході проведення перевірки виявлені
порушення п. 6.7.68 Правил безпечної
експлуатації електроустановок
споживачів, затверджених Наказом
Міністерства палива та енергетики
25.07.2006 № 258 (у редакції наказу
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості 13.02.2012 № 91),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 жовтня 2006 р. за №
1143/13017 (далі-Правил), а саме: в механічнй
майстерні проводи, які підключені до
зварювального апарату у місцях
зварювальних робіт зроблені на
скрутках, які не ізольовані. Крім того
відповідачем використавувася в роботі
саморобний зварювальний
електродотримач, чим порушено вимоги п.
6.7.75, 6.7.77 вказаних Правил.

Враховуючи те, що використання в роботі
електроприладів з порушенням
законодавства «Про охорону праці»
створює небезпеку та загрозу життю і
здоров'ю працівників, на підставі ст.. 4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», просять
застосувати заходи реагування шляхом
заборони експлуатації зварювального
трансформатора.

Позивач про відкриття скороченого
провадження за цим адміністративним
позовом був повідомлений належним
чином, що підтверджується розпискою
від 21.01.2014 р., яка міститься в матеріалах
справи.

Відповідач про відкриття скороченого
провадження повідомлений належним
чином шляхом направлення копії ухвали
від 10.01.2014 року, яка отримана
відповідачем 21 січня 2014 року.
Відповідач позов не визнав, надав до
суду заперечення, які залучені до
матеріалів справи. Згідно наданих
заперечень на виконання припису № 80/10-6
від 25.12.2013 року Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області
відповідачем в механічній дільниці
проведено в належний стан ізоляцію
проводів, що підключені до
зварюваьного апарату у місцях
зварювальних робіт, відповідно до
вимог п. 6.7.68 Правил та нанесений на
саморобний зварювальний
електродоотримувач інвентарний номер,
чим виконанані вимоги п. 6.7.75, 6.7.77
вказаниї Правил.

Згідно пункту 3 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів у разі, якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого для надання
заперечень або заяви про визнання
позову, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом не за
місцезнаходженням відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, вважає за
необхідне задовольнити позов повністю
з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.43 Конституції
України кожен має право на належні,
безпечні і здорові умови праці.

Державна політика в галузі охорони
праці спрямована на створення
належних, безпечних і здорових умов
праці, запобігання нещасним випадкам
та професійним захворюванням.

Пріоритет життя і здоров'я працівників,
повна відповідальність роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці належить до
основних принципів, на яких базується
державна політика в галузі охорони
праці, що передбачено ч.1, абз.2 ч.2 ст.4
Закону України «Про охорону праці» від
14.10.1992 № 2694-XII.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України № 2694
умови праці на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам законодавства.

При цьому, відповідно до ст.13 Закону
України № 2694 роботодавець зобов'язаний
створити на робочому місці в кожному
структурному підрозділі умови праці
відповідно до нормативно-правових
актів, а також забезпечити додержання
вимог законодавства щодо прав
працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує
належне утримання будівель і споруд,
виробничого обладнання та
устаткування, моніторинг за їх
технічним станом.

Роботодавець несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог.

Суд зазначає, що правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V
(далі - Закон України № 877).

Відповідно до ст.1 Закону України № 877
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю)
- є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду
(контролю) - процедура здійснення
державного нагляду (контролю),
визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед
іншого здійснюється за принципами
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності, що
передбачено ч.1 ст.3 Закону України № 877.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України №
877-V виключно законами встановлюються:

- органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю);

- повноваження органів державного
нагляду (контролю) щодо зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності;

- спосіб здійснення державного нагляду
(контролю);

- санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Суд зауважує, що згідно із Положенням
про Державну службу гірничого нагляду
та промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 р.
(далі - Положення № 408/2011) Державна
служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України (далі - Міністр).
Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Держгірпромнагляд України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства надзвичайних
ситуацій України (МНС України), іншими
актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра, а також цим Положенням.

Відповідно до п.п.3 п.3 вказаного
Положення до основних завдань
Держгірпромнагляду України належить
організація та здійснення державного
нагляду (контролю) за додержанням
законів та інших нормативно-правових
актів з питань промислової безпеки,
охорони праці, безпечного ведення
робіт юридичними та фізичними особами,
які відповідно до законодавства
використовують найману працю.

Держгірпромнагляд України відповідно
до покладених на неї завдань здійснює у
визначеному порядку державний нагляд
(контроль) за додержанням
законодавства з охорони праці в
частині безпечного ведення робіт,
промислової безпеки, безпеки робіт у
сфері поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, у тому
числі з питань: виготовлення, монтажу,
ремонту, реконструкції, налагодження,
випробування і безпечної експлуатації
машин, механізмів, устаткування,
транспортних та інших засобів
виробництва, що передбачено пп.6 п.4
Положення № 408/2011.

Згідно п.п.11 п.5 Положення № 408/2011
передбачено право Держгірпромнагляду
України для виконання покладених на
неї завдань зупиняти, припиняти,
обмежувати експлуатацію підприємств,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
робочих місць, будівель, споруд,
приміщень та інших виробничих об'єктів,
виготовлення та експлуатацію машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів виробництва,
виконання певних робіт, у тому числі
пов'язаних з користуванням надрами,
застосуванням нових небезпечних
речовин, реалізацію продукції шляхом
видачі розпорядчого документа про
заборону зазначеного у випадках,
передбачених законодавством, а також
анулювати видані дозволи і ліцензії до
усунення порушень, які створюють
загрозу життю працівників.

Згідно з п.6 Положення № 408/2011
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.

Виходячи із аналізу наведених норм
права, суд дійшов висновку, що позивач -
Територіальне управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Дніпропетровській області, є органом
державної влади, основною функцією
якого є забезпечення реалізацію
державної політики з промислової
безпеки, охорони праці, державного
гірничого нагляду, охорони надр та
державного регулювання у сфері
безпечного поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення,
у т.ч. і шляхом проведення відповідних
перевірок.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Пунктом 8 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

Так, згідно з чч.1, 3 ст. 4 Закону України
від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" державний
нагляд (контроль) здійснюється за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом. Планові та позапланові заходи
здійснюються в робочий час суб'єкта
господарювання, встановлений
правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Планові заходи здійснюються
відповідно до річних або квартальних
планів, які затверджуються органом
державного нагляду (контролю) до 1
грудня року, що передує плановому, або
до 25 числа останнього місяця кварталу,
що передує плановому (ч. 1 ст. 5 Закону
України від 05.04.2007 року № 877-V).

Підставами для здійснення
позапланових заходів є, зокрема,
подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю).

Для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. За
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт. На підставі
акта, який складено за результатами
здійснення планового заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, протягом п'яти робочих
днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу (ч. 1,2,6,7 ст. 7 Закону
України від 05.04.2007 року № 877-V).

Судом встановлено, що згідно
направлення на проведення перевірки
№05-11/1093-Н від 23.12.13 року наказу на
проведення перевірки від 23.12.2013 року №
648-П проведено позапланову перевірку
Державного підприємства «підприємство
Солонянської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області №21».

За результатами перевірки складений
Акт перевірки суб'єкта господарювання
від 24.12.2013 року № 80/10-6, згідно якого
виявлені порушення п. 6.7.68 Правил
безпечної експлуатації
електроустановок споживачів,
затверджених Наказом Міністерства
палива та енергетики 25.07.2006 № 258 (у
редакції наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
13.02.2012 № 91), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 жовтня
2006 р. за № 1143/13017 (далі-Правил), а саме: в
механічнй майстерні проводи, які
підключені до зварювального парату у
місцях зварювальних робіт зроблені на
скрутках, які не ізольовані. Крім того
відповідачем використавувася в робті
саморобний зварювальний
електродотримач, чим порушено вимоги п.
6.7.75, 6.7.77 вказаних Правил.

На підставі висновків перевірки було
складено припис про усунення порушень
вимог законодавства у сферах пожежної,
техногенної безпеки, цивільного
захисту № 80/10-6 від 25.12.2013 року зі
встановленням терміну виконання.

Судовим розглядом встановлено, що
допущені Відповідачем порушення були
усунені останнім в строк встановлений
у приписі, а саме: відповідачем в
механічній дільниці проведено в
належний стан ізоляцію проводів, що
підключені до зварювального апарату у
місцях зварювальних робіт, відповідно
до вимог п. 6.7.68 Правил та нанесено
інвентарний номер на саморобний
зварювальний електродоотримувач, чим
виконанані вимоги п. 6.7.75, 6.7.77 вказаних
Правил.

Враховуючи, що порушення, які зазначено
у Приписі, відповідачем усунено, суд
вважає за необхідним вказати, що немає
необхідності у примусовому порядку
застосовувати до відповідача заходи
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), а саме: заборонити
експлуатацію зварювального
трансфоматора.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
неправомірні та необґрунтовані, відтак
у позові слід відмовити в повному
обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 6-14, 71, 86, 159-163, 167, 183-2,186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області до
Підприємства Солонянської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області №21 про
застосування заходів реагування-
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копій відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
І.В.
Тулянцева