Справа № 212/2536/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/66128/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Чумаченко Т.А. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради на постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 08 серпня 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року у справі № 212/2536/12 за позовом ПАТ
"Вінницяобленерго" в особі структурної
одиниці "Вінницькі електричні мережі"
до Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради про визнання протиправною
бездіяльності, -

в с т а н о в и л а:

ПАТ "Вінницяобленерго" в особі
структурної одиниці "Вінницькі
електричні мережі" звернулось в суд з
позовом до Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача щодо не здійснення
відшкодування вартості наданих пільг
громадянам, які мають право на пільги
згідно Закону України "Про міліцію" та
зобов'язання вчинити дії з
відшкодування шкоди позивачу, завданої
неправомірними діями в розмірі 111897,31
грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем протиправно відмовлено
позивачу у у відшкодуванні витрат при
постачанні електроенергії по
пільговому тарифу споживачам які мають
право на пільги згідно Закону України
"Про міліцію".

Постановою Ленінського районного суду
м. Вінниці від 08 серпня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року, позовні вимоги
задоволено: визнана протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
здійснення відшкодування вартості
наданих пільг громадянам, які мають
право на пільги згідно Закону України
"Про міліцію" за період з 01 січня 2009 року
по травень місяць 2009 року (включно), з 01
листопада 2009 року по грудень місяць 2009
року (включно), з 01 січня 2010 року по
жовтень місяць 2010 року (включно);
зобов'язано відповідача вчинити дії з
відшкодування шкоди позивачу, завданої
неправомірними діями в розмірі 111897,31
грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Департамент праці
і соціального захисту населення
Вінницької міської ради звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, з 22 травня 2008
року позивач, як енергопостачальна
організація, зобов'язана надавати і
надає громадянам, які мають право на
пільги, згідно Закону України "Про
міліцію", електроенергію по пільговому
тарифу, зокрема 50 % знижку по оплаті
спожитої електроенергії на весь її
обсяг.

Внаслідок відмови відповідача у
відшкодуванні витрат позивача при
постачанні електроенергії по
пільговому тарифу, залишилась
невідшкодованою вартість
електроенергії, яку позивач поставив
громадянам, які мають право на пільги
згідно Закону України "Про міліцію" за
2009 рік в розмірі 50 160,31 грн., за період з
січня місяця по жовтень місяць
(включно) 2010 року - 61 736, 75 грн. Загальний
розмір збитків позивача складає 111 897,31
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач
відповідно до положень законодавства
зобов'язаний здійснювати
відшкодування витрат позивача на
постачання електроенергії по
пільговим тарифам.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії" пільги
щодо оплати житлово-комунальних послуг
та критерії їх надання визначаються
виключно законами України.

Згідно із змінами, внесеними Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" у 2008 році 50
% знижка з оплати комунальних послуг та
палива працівникам міліції та членам
їх сімей надавалась в межах норм,
встановлених законодавством.

Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом "а" підпункту 1
пункту 68 розділу II Закону України від
28.12.2007 N 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Як вбачається з тексту вказаного
рішення Конституційного суду України,
неконституційним визнано положення
щодо обмеження пільг "в межах норм,
встановлених законодавством",
працівникам міліції та членам їх сімей
у вигляді 50% знижки з оплати
комунальних послуг та палива,
передбаченої частиною четвертою
статті 22 Закону України "Про міліцію".

Таким чином, після 22 травня 2008 року
обсяг пільгового споживання
електроенергії для працівників
міліції та пенсіонерів МВС не
обмежується нормами, встановленими
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1996 року №879.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про державний бюджет України на 2009 рік"
та статті 38 Закону України "Про
державний бюджет України на 2010 рік"
надання пільг вказаним категоріям
споживачів здійснюється за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетом.

Згідно з пунктом 3 Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
Державного бюджету, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 2002 року № 256, головними
розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про те, що
відповідачем, як головним
розпорядником коштів у відшкодуванні
позивачеві понесених витрат,
пов'язаних із наданням пільг з оплати
електроенергії, протиправно не
проводиться відшкодування сум, що
виникли внаслідок виконання позивачем
положень Закону України "Про міліцію".

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 22-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Вінниці від 08 серпня 2012 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша