Справа № 2а-442/09/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року
Справа №
30583/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ДП «Аргентум» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010
року у справі № 2а-442/09/1370 за позовом
ДП «Аргентум» до Львівської обласної
СЕС, третя особа Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища у Львівській області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н
О В И В :

Державне підприємство «Аргентум»
звернулось до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Львівської обласної санітарно
епідеміологічної станції за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища у
Львівській області про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача щодо підготовки та надання
висновку ДП «Аргентум» щодо видачі
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря, зобов'язати
відповідача підготувати та видати ДП
«Аргентум» у відповідності до ч.1 п.6
Порядку проведення та оплати робіт,
пов'язаних з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян підприємців,
які отримали такі дозволи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.03.2002 року №302
зобов'язання видати висновок щодо
видачі дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, судові
витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані
наступним. Позивач листом від 05.02.2008
року №11/01, звернувсь до відповідача із
проханням видачі висновку. У відповідь
на звернення позивача, відповідач
листом від 27.02.2008 року №891/01 повідомив,
що позивачем не обґрунтовано зміни
захисної зони розміром 50 м. Позивач
вважає, що надаючи відповідь на їх
звернення, відповідач ухилився від
надання висновку, не повернув позивачу
надіслані йому документи, вказав на
необхідність проведення перевірки
дотримання санітарно
епідеміологічного законодавства, чим
порушено вимоги п.6 Порядку. Стосовно
вимог відповідача про проведення
перевірки, то така була проведена ними
28-20 травня 2008 року і жодних порушень не
було встановлено. Стосовно питання
визначення санітарно захисної зони
розміром 50 м, то позивач зазначає що
таке зумовлене змінами технологічних
процесів. Позивач перестав самостійно
вилучати дорогоцінні матеріали із
брухту та відходів, а переробку
проводить в централізованих
підприємствах в яких більш досконалі
технологічні процеси, що
підтверджується договором від 27.02.2007
року №2063/418Д. Стосовно встановлення
санітарно захисної зони 50 м зазначає в
додаткових поясненнях, що в додатку №4
до ДСП «Санітарна класифікація
підприємств, виробництв та споруд і
розміри санітарно захисних зон для
них» не встановлено жодної захисної
зони, пов'язаної з діяльністю,
пов'язаної із сріблом. Покликання
відповідача на п.5.9 ДСП як на правову
підставу, відповідно до якої зміна
розміру санітарно захисної зони ДП
«Аргентум» мала погоджуватись чи то з
Головним санітарним лікарем України чи
із Головним санітарним лікарем
Львівської області вважає
безпідставним і безпредметним.
Стосовно відібрання проб атмосферного
повітря позивач зазначає, що такі були
здійснені відповідачем під час
проведення перевірки 28-30 травня 2008
року, однак в акті це не відображено.
Позивач вказує на те, що оскільки
відповідно до довідки №271 ДП
«Аргентум» здійснює виробництво
дорогоцінних металів та їх оптову
торгівлю, ТзОВ «Ріал плюс», керуючись п.
5.6 ДСП та додатком №4 документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для ДП
«Аргентум», цілком правомірно віднесло
позивача 5 класу небезпеки з розміром
нормативної санітарно захисної зони 50
м. Віднесення позивача до 5 класу
небезпеки з розміром нормативної
санітарно захисної зони 50 м також
підтверджує довідкою статистики №271.
Санітарні норми проектування
промислових підприємств 245-71, які
відносили ДП «Аргентум» до четвертого
класу небезпеки з нормативною
санітарно захисною зоною 100м припинили
свою чинність у зв'язку із набранням
чинності ДСП у 1996 році.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010 року
у задоволені адміністративного позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції ДП «Аргентум» подало
апеляційну скаргу. З посиланням на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
просить таку скасувати, та прийняти
нову, якою позов задовольнити повністю.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню з наступних підстав.

08.02.2008 року позивачем подано Львівській
обласній санітарно епідеміологічної
станції заяву про проведення державної
санітарно епідеміологічної експертизи
та надання висновку стосовно
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами для ДП «Аргентум», розробник
документів ТзОВ «Ріал плюс»,
відповідно до переліку з проханням
щодо проведення замірів концентрацій
забруднюючих речовин на межі санітарно
захисної зони підприємства.

Позивач відносить себе до групи
підприємств зазначених в п.1.6 (2)
Інструкції про загальні вимоги до
оформлення документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів, для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 9 березня 2006 р. N 108
(Інструкція). Згідно зазначеного
наказу склад документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів,
залежить від ступеня впливу об'єкта на
забруднення атмосферного повітря. Для
другої групи, до якої відніс себе
позивач, склад документів передбачений
розділом 2, за винятком пунктів 2.11, 2.15
цієї Інструкції.

Відповідно до п.1.8. Інструкції,
документи, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, виконуються з
урахуванням вимог Державних
санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць
(від забруднення хімічними і
біологічними речовинами). П.2.5
Інструкції передбачено, що у
відомостях щодо санітарно-захисної
зони наводяться такі дані: відповідно
до ДСП-173-96 для підприємств, виробництв
та споруд визначений нормативний
розмір санітарно-захисних зон.
Нормативний розмір СЗЗ повинен
перевірятися розрахунками забруднення
атмосферного повітря відповідно до
вимог «Методики расчета концентраций в
атмосферном воздухе вредных веществ,
содержащихся в выбросах предприятий»,
затвердженої Головою Державного
комітету СРСР по гідрометеорології та
контролю природного середовища 04.08.86
(далі - ОНД-86), з урахуванням перспективи
розвитку об'єкта та фактичного
забруднення атмосферного повітря.
Надається обґрунтування розміру СЗЗ,
проводиться аналіз витрат, пов'язаних з
реалізацією заходів щодо її створення.
Збільшення або зменшення розміру СЗЗ
для конкретного об'єкта у порівнянні з
нормативним, а також розміри СЗЗ для
нових видів виробництва
затверджуються при належному
обґрунтуванні Головним державним
санітарним лікарем України відповідно
до пункту 5.9 ДСП-173-96.

Відповідно до п.5.9. Наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 19.06.1996 року
№173 «Про затвердження Державних
санітарних правил планування та
забудови населених пунктів»(далі
ДСП-173), розміри санітарно-захисних зон
для нових видів виробництв,
підприємств та інших виробничих
об'єктів з новими технологіями, а також
зміна цих зон (збільшення чи зменшення
згідно з пунктом 5.7) для підприємств і
виробництв I - III класів небезпеки
затверджуються Головним державним
санітарним лікарем України на підставі
висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
проектних матеріалів на будівництво
зазначених об'єктів. Зміна розмірів
санітарно-захисних зон для підприємств
та інших виробничих об'єктів IV - V класів
небезпеки затверджується головними
державними санітарними лікарями
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя на підставі
висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
проектних матеріалів на будівництво
зазначених об'єктів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», що у
редакції що діяла на момент надання
висновків (1994р.), проекти нормативів
гранично допустимих викидів
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
розробляються підприємствами,
установами та організаціями і
затверджуються органами Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України і Міністерства
охорони здоров'я України.

24.06.1994 року в.о. головного державного
санітарного лікаря м. Львова надано
висновок №15/01 про погодження проекту
гранично допустимих викидів для ДП
«Аргентум», відповідно до якого
підприємство відноситься до 4 класу
шкідливості з розміром санітарно
захисної зони 100м. Відтак, позивачем
санітарно-захисна зона не витримана.

19.04.1994 року Держуправлінням охорони
навколишнього природного середовища
по Львівській області надано висновок
№05-03-655 по проекту нормативів гранично
допустимих викидів для ДП «Аргентум»,
згідно якого підприємство відноситься
до 5 класу небезпеки з розміром
санітарно захисної зони 50 метрів.

У документах, в яких обґрунтовуються
викиди, для отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для ДП
«Аргентум» має попередньо
затверджуватись головними державними
санітарними лікарями Львівської
області.

Однак, як вірно встановлено судом
першої інстанції, позивачем не
доведено, та не надано доказів
затвердження державним санітарним
лікарем Львівської області зміни
санітарно захисної зони з 100 м до 50 м.
Покликання позивача на наявність
висновку Держуправлінням охорони
навколишнього природного середовища
по Львівській області від 19.04.1994 року
№05-03-655 про встановлення санітарно
захисної зони правомірно не взято
судом першої інстанції до уваги,
оскільки висновок СЕС від 24.06.1994 був
прийнятий пізніше.

Стаття 8 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» (у редакції що
діяла на момент надання висновків (1994р.)
передбачає погодження санітарної зони
і в СЕС і в Держуправлінням охорони
навколишнього природного середовища.
Крім того, у висновку Держуправлінням
охорони навколишнього природного
середовища по Львівській області від
19.04.1994 року №05-03-655 вказано про
необхідність погодження проекту також
і в СЕС.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу ДП «Аргентум»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010
року у справі № 2а-442/09/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.