Справа № 810/1207/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 лютого 2014 року 810/1207/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Леонтович А.М.,
перевіривши виконання вимог статей 105,
106 Кодексу адміністративного
судочинства України за позовною заявою
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у м. Києві про визнання неправомірною
відмови, стягнення одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
встановленням інвалідності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у м. Києві
(далі - відповідач) про визнання
неправомірною відмови Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у м. Києві у виплаті мені
одноразової грошової допомоги (лист ГУ
МВС України в м. Києві (вих. №14-К-6435 від 26
грудня 2013 року); стягнення з Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві на користь
ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову
допомогу в зв'язку встановленням
інвалідності, яка настала в період
проходження служби в ОВС в сумі 64260,00
грн

Згідно із пунктом 6 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
немає підстав для повернення позовної
заяви, залишення її без розгляду або
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
цим Кодексом.

Відповідно до завдання
адміністративного судочинства, що
закріплено у статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Компетенція адміністративних судів
поширюється, зокрема, на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності (стаття 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Пунктом 4 частини першої статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно частини другої статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України, окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Як вбачається з матеріалів позову,
ОСОБА_1 проходив службу в органах
внутрішніх справ, звідки був
звільнений 16 червня 2010 року. З 1 грудня
2011 року йому встановлено інвалідність
ІІІ групи, причина інвалідності -
захворювання, пов'язане проходженням
служби в органах внутрішніх справ.

У червні 2011 року позивачеві виплачено
одноразову грошову допомогу у зв'язку
з інвалідністю у розмірі 27540 грн.
Зазначена обставина, виходячи із
змісту позовної заяви, позивачем не
оспорюється. При цьому, позивач
просить визнати неправомірною відмову
відповідача у виплаті одноразової
грошової допомоги та стягнути
додатково грошову допомогу у розмірі
64260,00 грн.

Разом з тим, дослідивши позовну заяву
та додані до неї матеріали суд прийшов
до висновку, що предметом даного позову
є виплата позивачеві одноразової
грошової допомоги, передбаченої
статтею 23 Закону України "Про міліцію".
Зі змісту позовної заяви вбачається, що
фактично позивач не погоджується із
розрахунком грошової допомоги, яка
призначається у випадку встановлення
інвалідності за наслідками
проходження служби в органах
внутрішніх справ та нарахована і
виплачена відповідачем ОСОБА_1 у
розмірі 27540,00 грн. Посилаючись на
відповідні норми Закону, позивач
просить стягнути належну, на його
думку, суму грошової допомоги. Таким
чином, позивач оспорює розрахунок суми
належної йому у зв'язку з призначенням
інвалідності.

За цих обставин суд звертає увагу
позивача на наступне.

Розділом п'ятим Закону України «Про
міліцію» визначено правовий і
соціальний захист працівників міліції.

Відповідно до частини шостої статті 23
Закону України "Про міліцію", У разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва),заподіяного працівнику
міліції під час виконання ним
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після

звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але
внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за

останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції
у період проходження служби в
органах внутрішніх справ у кожному
випадку ушкодження здоров'я
здійснюється в індивідуальному
порядку відповідно до
законодавства.

Водночас, за приписами Закону України
«Про реабілітацію інвалідів в
Україні», соціальною допомогою
вважається система заходів,
спрямованих на повернення особи до
активного життя та праці, відновлення
соціального статусу і формування в
особи якостей, установок щодо
пристосування до умов нормальної
життєдіяльності шляхом правового і
матеріального захисту її існування,
підготовки до самообслуговування з
формуванням здатності до пересування і
спілкування, повсякденних життєвих
потреб тощо.

Порядок та умовами виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції» від 12 травня 2007 року № 707.

Відповідно до пункту 7 вказаного
Порядку працівник міліції, податкової
міліції, у разі його загибелі (смерті)
члени його сім'ї, а в разі їх
відсутності - його батьки та утриманці
можуть пред'явити МВС та ДПС вимоги
щодо виплати грошової допомоги
протягом трьох років з дня настання
події, що дає право на отримання такої
допомоги.

З огляду на зазначені норми права, за
своєю сутністю одноразова грошова
виплата за втрату працездатності за
наслідками проходження служби в
органах внутрішніх справ є складовою
системи соціального захисту громадян,
у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що
дані правовідносини виникли у сфері
одержання та виплати соціальних
доплат.

Вказане свідчить про те, що одноразова
грошова допомога в разі інвалідності
працівника міліції, встановленої
після звільнення з органів внутрішніх
справ, виплата якої передбачена
статтею 23 Закону України «Про міліцію»
та згаданим Порядком, є гарантією
соціального захисту працівників
міліції та є соціальною виплатою
(допомогою) в розумінні пункту 4 частини
1 статті 18 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи приписи вказаних правових
норм суд дійшов висновку, що дана
справа підсудна місцевому загальному
суду як адміністративному суду,
оскільки чинне законодавство України,
на сьогодні, виключає можливість
розгляду цієї справи окружним
адміністративним судом.

Порушення судом правил предметної
підсудності є підставою для скасування
рішення з направленням справи на новий
розгляд до належного суду.

Згідно пункту 6 частини третьої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України позовна заява
повертається позивачеві, якщо справа
не підсудна цьому адміністративному
суду.

Разом з тим, повернення позовної заяви,
згідно з вимогами частини шостої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України, не позбавляє
права позивача для повторного
звернення до адміністративного суду (у
даному випадку до відповідного
місцевого загального суду, як
адміністративного суду) в порядку,
встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 18, 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у м. Києві про визнання
неправомірною відмови, стягнення
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з встановленням інвалідності -
повернути позивачу разом із усіма
доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та доданими до неї матеріалами
надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя (підпис)
Леонтович А.М.