Справа № 686/1512/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/58571/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І,

суддів: Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому про перерахунок пенсії,
провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 березня 2013
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Хмельницькому про перерахунок
пенсії (далі також - УПФУ в місті
Хмельницькому) про визнання дій
незаконними, зобов'язання провести
перерахунок пенсії.

Вимоги обґрунтовував тим, що з 01
листопада 1979року по 23 жовтня 1981року
проходив службу у збройних силах СРСР,
з 30 серпня 1982року по 31 серпня 1985року
навчався у Вовчанському авіаційному
училищі льотчиків ДТСААФ СРСР, з 01
січня 1983року був зарахований до
льотного складу в училищі, з 30 вересня
1985року по 07 травня 1988року працював на
посаді льотчика інструктора авіаланки
парашутної підготовки Хабаровського
авіаційно-спортивного клубу, з 10 травня
1988року по 06 грудня 1991року працював на
посаді командира парашутної ланки у
Хмельницькому АСК, та був звільнений у
зв'язку з ліквідацією Хмельницького
АСК. З 07 по 31 березня 1992року знаходився
на обліку у Хмельницькій міській
службі зайнятості, з 01 квітня 1992року по
10 листопада 1993 року працював на посаді
командира авіаційної ланки парашутної
підготовки Черкаського АСК ТСО
України, з 23 листопада 1993року по 02
серпня 2001року працював на посаді
льотчика-інструктора-парашутиста,
командира авіаційної ланки парашутної
підготовки Акціонерного товариства
спортивного клубу Київського
обласного авіаційно-спортивного
центру, та 02 серпня 2001року звільнений у
зв'язку з виходом на пенсію.

10 серпня 2001 року йому була призначена
пенсія за вислугою років відповідно до
статті 53 Закону України від 5 листопада
1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення».

У лютому 2012 року позивач звернувся до
УПФУ в місті Хмельницькому із заявою
про перерахунок пенсії відповідно до
Закону України від 17 листопада 1999 року
№ 1222-ХІV «Про внесення змін до деяких
законів України» та Постанови Кабінету
Міністрів України від 21 липня 1992 року №
418 «Про затвердження нормативних актів
з питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації і
льотно-випробувального складу» проте в
перерахунку пенсії йому було
неправомірно відмовлено з тих підстав,
що він не відноситься до осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації.

Позивач вказує на те, що дії управління
Пенсійного фонду є незаконними щодо
відмови у перерахунку пенсії йому як
пенсіонеру відповідно до постанови КМУ
від 21.07.1992р. №418 «Про затвердження
нормативних актів з питань призначення
пенсій за вислугу років працівникам
авіації і льотно-випробувального
складу» починаючи з 2005 року.

З урахуванням уточнених в ході
розгляду справи позовних вимог просив
визнати дії УПФУ в місті Хмельницькому
щодо відмови в проведенні йому
перерахунку пенсії за вислугу років як
льотчику цивільної авіації
неправомірними;

зобов'язати УПФУ в місті Хмельницькому
провести перерахунок призначеної йому
пенсії за вислугу років та виплатити
пенсію відповідно до частини третьої
статті 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з урахуванням змін
внесених Законом України № 1222-ХІV від 17
листопада 1999 року та у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 21 липня 1992 року № 418 «Про
затвердження нормативних актів з
питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації і
льотно-випробувального складу» із
змінами та доповненнями від 6 березня
2012 року в сумі 217 739 гривень 82 копійки
починаючи з 2005 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 06 березня 2013року позовні
вимоги позивача в частині перерахунку
пенсії за період з 01 січня 2005року по 28
липня 2012року залишено без розгляду у
зв'язку з пропущенням строку на
звернення до суду.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 березня 2013 року позов
задоволено в повному обсязі.

Визнано дії посадових осіб управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії незаконними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Хмельницькому
провести перерахунок призначеної
ОСОБА_1 пенсії у відповідності до
частини 3 статті 57 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» в редакції даної статті,
згідно із ЗУ №1222 - ХІV від 17 листопада 1999
року з 29 липня 2012року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
Хмельницької області щодо відмови в
перерахунку пенсії, як працівнику з
числа осіб льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації - незаконними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
Хмельницької області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію
відповідно до частини 3 статті 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
29 липня 2012 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 65,95 гривень понесених
судових витрат.

У касаційній скарзі УПФУ у місті
Хмельницькому, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати їх постанови та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

В свою чергу, ОСОБА_1 у своїх
запереченнях зазначає на
необґрунтованість касаційної скарги і
просить залишити її без задоволення, а
судові рішення без змін.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Оскільки з матеріалів скарги
вбачається, що представник УПФУ у місті
Хмельницькому оскаржує судові рішення
тільки в частині задоволення позовних
вимог, колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість цих
рішень лише в межах касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Визнаючи незаконною відмову УПФУ у
місті Хмельницькому в проведенні
перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років та задовольняючи позов,
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області виходив з того, що
позивач є льотчиком цивільної авіації
та має право на перерахунок пенсії
відповідно до Закону України № 1222-XIV.

Цей висновок суду, з яким погодився
також Вінницький апеляційний
адміністративний суд, є законним і
обґрунтованим.

Судами встановлено, що позивач
працював на посадах
льотно-інструкторського та
командно-льотного складу, брав участь у
польотах повітряних суден, виконував
плани навчально-льотної підготовки,
має свідоцтво льотчика авіації ДОСААФ
СРСР від 24 серпня 1985року, пілота
цивільної авіації ТСО України від 15
січня 2001року що підтверджується
трудовою та льотними книжками,
відповідними свідоцтвами.

Частиною третьою статті 53 Закону
України від 5 листопада 1991 року №
1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (в
редакції Закону № 1222-XIV) передбачено, що
працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують
спеціальні роботи в польотах, пенсії
обчислюються з середньомісячного
заробітку за роботу, що дає право на
пенсію за вислугу років (частина перша
статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного
перед її припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених частинами
першою ? третьою, шостою статті 19 та
статтею 21 цього Закону для пенсій за
віком, і не можуть перевищувати 85
процентів заробітку для працівників
льотно-випробного складу та 75
процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах. При цьому
розмір пенсії для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує місяцю, з якого
призначається пенсія.

Дія статті 53 поширюється на
працівників із числа осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків - наглядачів) і
бортоператорів, які виконували
спеціальні роботи в польотах, котрі
вийшли на пенсію до набрання чинності
цим Законом згідно з пунктом другим
розділу другого «Прикінцеві
положення» Закону № 1222-XIV. Предметом
регулювання зазначеної статті, як
вбачається з її назви, є розміри пенсій
за вислугу років.

Перелік окремих категорій працівників
авіації та льотно-випробного складу,
які мають право на пенсію за вислугу
років, установлений статтею 54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Даною нормою, зокрема, передбачено, що
право на таку пенсію мають працівники
льотного і льотно-випробного складу
при вислузі років на цих посадах не
менше 25 років у чоловіків і не менше 20
років у жінок, незалежно від відомчої
підпорядкованості підприємств,
установ і організацій, у яких вони
зайняті, та що перелік посад
працівників льотного складу, порядок
обчислення строків вислуги років для
призначення їм пенсій, а також порядок
призначення і виплати пенсій
льотно-випробному складу
затверджуються в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

На виконання положень статті 54 Закону
«Про пенсійне забезпечення» Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 21 липня 1992 року № 418 «Про
затвердження нормативних актів з
питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації і льотно ?
випробного складу».

Згідно з підпунктом "г" пункту першого
затвердженого цією постановою Порядку
обчислення строків вислуги років для
призначення пенсій працівникам
льотного складу, один рік роботи на
посадах льотного складу в навчальних і
спортивних авіаційних організаціях
ДТСААФ рахується за півтора року
вислуги за умови виконання плану
навчально-льотної підготовки, а при
виконанні елементів складного або
вищого пілотажу - за два роки вислуги.

У пунктах першому і другому і 2
затвердженого тією ж постановою
Переліку посад працівників льотного
складу, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, названо членів
екіпажів повітряних суден та інших
літальних апаратів, а також льотно -
інструкторський склад.

Таким чином, посади, які обіймав ОСОБА_1
до виходу на пенсію за вислугою років,
підпадають під підстави для
призначення йому такої пенсії
відповідно до статті 54 Закону «Про
пенсійне забезпечення» і перерахунку
цієї пенсії у розмірі, встановленому
частиною 3 статті 53 названого Закону.

З урахуванням викладеного, зміст
статті 53 Закону слід розуміти таким
чином, що до осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, належать
і члени екіпажів повітряних суден та
інших літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад
організацій ДТСААФ, Товариства
сприяння обороні України.

Зазначена правова позиція знайшла своє
відображення також і в практиці
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України,
зокрема в постановах Верховного Суду
України від 19 вересня 2007 року у справі
№ 07/98, від 24 червня 2008 року у справі №
08/143, від 2 грудня 2008 року № 08/244.

Враховуючи те, що суд не може підміняти
державний орган, рішення якого
оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції що суд не вправі
проводити розрахунки та визначати в
грошовому виразі суми виплат, тому
вимоги в частині виплатити конкретну
суму боргу 217739,82 гривень задоволенню не
підлягають.

Також судом апеляційної інстанції
правомірно відмовлено у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
витрат на правову допомогу, оскільки
позивач, не навів належного
правового обґрунтування та не довів
факту відповідності заявленої до
стягнення суми законодавчо
встановленому граничному розміру
витрат на правову допомогу, тому
відсутні підстави для задоволення
позову в цій частині.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, не спростовують висновків
судів попередніх інстанцій та
встановлених обставин справи.

З огляду на викладене оскільки
постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
з тих підстав, що судом першої
інстанції були розглянуті позовні
вимоги не в повному обсязі і зазначені
недоліки були усунуті судом
апеляційної інстанції, оскаржувана
постанова Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
рокує законною та обґрунтованою,
підстав для її скасування чи зміни
немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Мироненко

Т.А. Чумаченко