Справа № 2а-0870/2070/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/24183/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представників позивача Білюшова В.М.,
Денисюк О.С.

представника відповідача Аксаріна Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31.05.2011

та постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013

у справі №2а/0870/2070/11

за позовом Запорізького державного
підприємства «Радіоприлад»

до 1. Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області,

2. Управління Державної
казначейської служби України у
Комунарському районі м.Запоріжжя
Запорізької області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 15.03.2011 №
про зменшення позивачеві бюджетного
відшкодування в сумі 1950687,00 грн. та
стягнення з Державного бюджету України
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість в сумі 2033546,00 грн. за
жовтень 2010 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31.05.2011
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 15.03.2011 №
. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати в сумі 1,70 грн. У задоволенні
решти позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 постанову суду першої
інстанції скасовано в частині відмови
в задоволенні позову та задоволено
позов в цій частині. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Запорізького державного підприємства
«Радіоприлад» 2033546,00 грн. бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість згідно з декларацією за
жовтень 2010 року.

Державна податкова інспекція у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову повністю. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права: п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п.
7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Відповідно до статті 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом касаційної інстанції в судовому
засіданні здійснено заміну
відповідача-1 - Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби її
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Комунарському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, а також відповідача-2 -
Головного управління Державного
казначейства України в Запорізькій
області його правонаступником -
Управлінням Державної казначейської
служби України у Комунарському районі
м.Запоріжжя Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Запорізьке державне підприємство
«Радіоприлад» 30.11.2010 подало до
податкового органу декларацію з
податку на додану вартість за жовтень
2010 року, в якій задекларувало бюджетне
відшкодування в загальній сумі 2033546,00
грн.

За наслідками проведеної податковим
органом позапланової виїзної
документальної перевірки контролюючим
органом зафіксовано порушення
позивачем вимог п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2,
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що
полягало у неправомірному віднесенні
до складу податкового кредиту за
грудень 2009 року податку на додану
вартість в сумі 1950687,00 грн., сплаченого
за операцією з придбання в ТОВ НВФ
«Енергосфера» радіостанцій Р-173М.

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя від
15.03.2011 № про зменшення позивачеві
бюджетного відшкодування в сумі 1950687,00
грн.

Податковий орган вважає, що позивач
немає права на податковий кредит за
операціями з придбання товару в ТОВ НВФ
«Енергосфера» через порушення
законодавства при створенні
підприємства ПП КФ «Парадігма», що,
своєю чергою, є контрагентом ТОВ НВФ
«Енергосфера». Так, директора та
засновника ПП КВ «Парадігма» ОСОБА_5
вироком Ленінського районного суду
м.Луганська визнано винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1, ч. 3 ст. 358, ч. 2
ст. 27 ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу
України, оскільки ця особа здійснила
підробку статуту підприємства, а
відтак, господарське зобов'язання між
ТОВ НВФ «Енергосфера» та ПП КФ
«Парадігма» вчинено з метою ухилення
від сплати податків через здійснення
фіктивного підприємництва, що завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства та є таким, що порушує
публічний порядок.

Інших правових та фактичних підстав
для позбавлення позивача права на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування податковою інспекцією
не наведено.

Порядок визначення сум податку, що
підлягають віднесенню до податкового
кредиту, відшкодуванню з Державного
бюджету України, регламентований п. 7.4,
п. 7.5, п. 7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№ 168/97-ВР (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) (далі
Закону № 168/97-ВР), якого платник
податків зобов'язаний дотримуватися і
виключно за умови порушення якого,
формування податкового кредиту та
заявлення від'ємного значення з
податку на додану вартість до
бюджетного відшкодування може бути
визнано неправомірним.

За умови реального здійснення
платником податку господарської
операції з придбання товару, яка
призвела до об'єктивної зміни складу
активів такого платника (покупця), у
межах господарської діяльності, за
відсутністю законодавчо визначених
обставин, які б позбавляли платника
податку (покупця) права на формування
податкового кредиту, зокрема за
відсутністю з боку платника податку
порушення вимог п.п. 7.4.5. п. 7.4., 7.5.1 п. 7.5
ст. 7 Закону № 168/97-ВР при формуванні
податкового кредиту, за наявності
факту дотримання платником податку
вимог п.п. 7.7.1-7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону при
обчисленні від'ємного значення та
заявленні його до бюджетного
відшкодування, платник податку на
додану вартість має право на отримання
такого відшкодування.

Судами попередніх інстанцій не
встановлено жодного фактичного
порушення вимог наведених норм
законодавства, яке б позбавляло
позивача права на заявлення до
відшкодування від'ємного значення з
податку на додану вартість та
отримання такого відшкодування.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товарів
має підтверджуватися належними,
допустимими та достатніми доказами і
не може ґрунтуватися на припущеннях,
зокрема обумовлюватись лише
порушеннями контрагентом
безпосереднього постачальника товару
вимог закону при створенні
підприємства та веденні
фінансово-господарської діяльності.

Допущені контрагентом постачальника
товару певні порушення законодавства
при створенні підприємства та веденні
фінансово-господарської діяльності
тягнуть негативні наслідки саме для
такого контрагента та не впливають на
право позивача на віднесення до складу
податкового кредиту сплаченого
податку на додану вартість та
заявлення до бюджетного відшкодування
від'ємного значення з податку на додану
вартість.

До того ж судом апеляційної інстанції
встановлено, що вироком Ленінського
районного суду м.Луганська стосовно
ОСОБА_5 не встановлено обставин щодо
протиправної діяльності посадових
осіб ПП Парадігма» при здійсненні
господарських операцій з
постачальником позивача - ТОВ НВФ
«Енергосфера».

Платник податку на додану вартість
(покупець товару) на час здійснення
господарської операцій з придбання
товару не має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальником товару, відомості щодо
якого містяться у Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України та який перебуває на обліку в
податковому органу, щодо створення
підприємства, здійснення
господарської діяльності тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на бюджетне
відшкодування за порушення таким
контрагентом вимог законодавства при
створенні підприємства. У разі коли
контрагент допустив такі порушення, то
це тягне відповідальність та негативні
наслідки щодо нього, адже законами
іншого не передбачено.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржуваних судових
рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.04.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю. І. Цвіркун