Справа № 2а-1841/10/1970
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа № 9104/30230/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Кузьмича С.М.,

суддів
Улицького В.З, Гулида Р.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Тернопільського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року по справі № 2а-1841/10/1970 за позовом
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рембуддільниця" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

в с т
а н о в и в :

В травні 2010 року Тернопільське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рембуддільниця" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за нестворені робочі місця для
забезпечення працевлаштування
інвалідів у 2009 році в сумі 11087 грн. 97
коп..

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Тернопільське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
подало апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати вищевказану
постанову суду, як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і винести нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу належить задовольнити з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Рембуддільниця"
являється юридичною особою,
середньооблікова чисельність штатних
працівників якого у 2009 році становила 98
осіб, з них: середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність - 3 осіб, норматив робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів - 4 осіб,
середньорічна заробітна плата
штатного працівника - 10950,00 грн.

У зв'язку з не виконанням відповідачем
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
Тернопільським обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
зобов'язано відповідача, за 1 робоче
місце не зайняте інвалідом, сплатити
штрафні санкції у розмірі 10950,00 грн.

За порушення терміну сплати
адміністративно-господарських санкцій
відповідачу нарахована пеня в розмірі
137,97 грн. Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача становить
11087,97 грн.

Приймаючи оскаржене судове рішення суд
першої інстанції дійшов висновку про
дотримання відповідачем вимог Законів
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» та
«Про зайнятість населення» щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів та
відсутність підстав для застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Колегія суддів не погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
усіх підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності та
господарювання встановлюється
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів в розмірі 4 % від
середньооблікової чисельності штатних
працівників, якщо кількість працюючих
від 8 до 25 чоловік - встановлюється
норматив в кількості 1 робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону (в
редакції, чинній з 01.01.2006 року)
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Тобто цією нормою визначено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування здійснюється двома
шляхами: безпосереднє звернення
інваліда до підприємства або звернення
інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії).

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду, в яких вони
зареєстровані, за формою № 10-ПІ (річна)
"Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів". Порядок
складання звіту встановлено
Інструкцією щодо заповнення форми
звітності № 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів".

Водночас, про наявність вакантних
місць роботодавці повинні повідомляти
центри зайнятості, направляючи
звітність у формі № 3-ПН згідно з
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року № 420.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач інформував центр
зайнятості про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад), шляхом
подачі звітів за формою № 10-ПІ та за
формою № 3-ПН.

Проте, відповідно до п. 4 ст. 20 Закону
України «Про зайнятість населення»
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності щомісячно
подають центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що у 2009 році відповідач
інформував центр зайнятості про
наявність вакансій для інвалідів лише
до травня місяця 2009 року, тобто
Товариством не виконано обов'язку щодо
щомісячного подання звітів за формою №
3-ПН.

А відтак, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку щодо неповного
виконання відповідачем вимоги ч. 3 ст. 18
Закону України №875, оскільки не
проінформовано центр зайнятості про
наявність вільних вакантних посад для
працевлаштування інвалідів,
відповідно центром зайнятості не
спрямовано інвалідів до роботодавця та
не встановлено випадків звернення
інвалідів до роботодавця з питань
працевлаштування.

З огляду на викладене, доводи
апеляційних скарг є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову з
вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н
о в и в :

апеляційну скаргу Тернопільського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року по справі № 2а-1841/10/1970 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Рембуддільниця" на
користь Тернопільського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 10950 гривень та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 137грн. 97 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя :
Кузьмич С.М.

Судді:
Улицький В.З.

Гулид Р.М.