Справа № 2а-7917/11
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа №
138116/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т
а н о в и в :

14 жовтня 2011 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області, в
якому просив визнати неправомірними
дії відповідача щодо відмови в
призначенні пільгової пенсії за
Списком №1 з 25 червня 2010 року,
зобов'язати відповідача здійснити
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №1 з 25
червня 2010 року.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
лютого 2012 року позов задоволено.
Визнано незаконними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області щодо відмови

ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області призначити
ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року №36, починаючи з
моменту звернення до управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області, а саме: з 25 червня 2010 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що 25 червня 2010 року позивач
звернувся із заявою довільної форми до
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
призначення пенсії на пільгових
умовах. Згідно з Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» днем звернення за пенсією
вважається день приймання органом, що
призначає пенсію, заяви (належного
зразка) про її призначення. Саме з такою
заявою та усіма необхідними
документами ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області 20 квітня 2011
року. Таким чином, починаючи саме з цієї
дати позивач має право на призначення
пенсії на пільгових умовах. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому суд,
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 червня 2010 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області із заявою
про призначення йому пенсії на
пільгових умовах за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 року
№36.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 04 березня 1982 року по 19 серпня
1982 року та з 21 квітня 1984 року по 17 червня
1986 року позивач працював у
ремонтно-механічному цеху з
виробництва двоокису кремнію
слюсарем-ремонтником та був зайнятий
на ремонті, профілактиці та
обслуговуванні технологічного
устаткування четвертого розряду.

Згідно з довідкою ВАТ «Оріана», що є
правонаступником виробничого
об'єднання «Хлорвініл» № 197 від 14
травня 2010 року ОСОБА_1 у періоди з 01
березня по 14 вересня 1987 року та з 23
серпня 1988 року по 29 жовтня 1990 року
працював повний робочий день у галузі
хімічного виробництва на посаді
слюсаря-ремонтника, що передбачена
Списком № 1 розділом VIII Підрозділом 1
Постановою Ради Міністрів СРСР 22.08.56
року № 1173 та пільговий стаж становить 2
роки 8 місяців.

Відповідно до довідки № 198 від 14 травня
2010 року, до якої додано Наказ № 150 від 11
листопада 1993 року про атестацію
робочих місць ОСОБА_1 працював з 01
червня 1992 року по 06 квітня 1993 року
повний робочий день піскострумником
по Списку № 1, розділ ХХІІІ, КП 18,
затвердженому постановою Ради
Міністрів СРСР від 26.01.91 р. № 10,
пільговий стаж становить 10 місяців 5
днів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
день подання позивачем заяви про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах були наявні всі умови,
що дають право на її призначення,
визначені п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст.24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів в ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Наявність пільгового стажу
підтверджується відповідним записом в
трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.48-56), згідно
з яким останній у період з 04 березня 1982
року по 19 серпня 1982 року та з 21 квітня 1984
року по 17 червня 1986 року працював у
виробничому об'єднанні «Хлорвініл» в
ремонтно-механічному цеху з
виробництва двоокису кремнію
слюсарем-ремонтником та був зайнятий
на ремонті, профілактиці,
обслуговуванні технологічного
устаткування четвертого розряду, який
внесений у відповідності до наказів №
173 від 03 березня 1982 року, № 11 від 21
квітня 1984 року, № 282 від 16 квітня 1984
року, № 12 від 17 червня 1986 року, № 389 від 16
червня 1986 року (а.с.39-42).

Таким чином, факт роботи позивача у
шкідливих умовах праці підтверджений
належними та допустимими доказами,
дослідженими судом першої інстанції у
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстнції про те,
що позивачем надано достатньо доказів,
які підтверджують, що він дійсно у
вказані періоди працював повний
робочий день на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників. На момент
звернення до управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області з
заявою про призначення пільгової
пенсії ОСОБА_1 до досяг 55-річного віку,
мав необхідний загальний стаж роботи
та стаж роботи, що дає право на пенсію
на пільгових умовах.

Як положеннями Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (ст.83), так і
положеннями Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (ст.45) передбачено, що
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією, відповідно право на належне
пенсійне забезпечення у позивача
виникло з дня звернення його до
відповідача із заявою про призначення
пенсії.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що на день
подання позивачем заяви про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах- 25 червня 2010 року були
наявні всі умови, що дають право на її
призначення, визначені п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
лютого 2012 року у справі № 2а-7917/11- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик