Справа № 818/358/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р.Справа № 818/358/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача - Дмитренко В.В.,
третьої особи - Демченка Д.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 06.09.2013р. по справі №
818/358/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумбуд"

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області третя особа
Прокуратура Сумської області

про визнання протиправними та
скасування постанов про накладення
штрафу,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Сумбуд" (далі по тексту - позивач, ПАТ
"Сумбуд") звернулося до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області (далі по
тексту - відповідач, Інспекція ДАБК у
Сумській області), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
постанови №38 від 06.11.2012 року та №39 від
06.11.2012 року про накладення штрафів у
сумі 99 180 грн. та 11 020 грн. відповідно за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013 р. по
справі № 818/358/13-а зупинено провадження
у справі № 818/358/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумбуд" до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, третя особа:
Прокуратура Сумської області, про
скасування постанов про накладення
штрафу до набрання законної сили
судовим рішенням у справі №2а-1870/8430/12.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.07.2013 р.
провадження по справі № 818/358/13-а
поновлено.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013 р.
провадження по справі № 818/358/13-а
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумбуд" до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, третя особа:
Прокуратура Сумської області, про
визнання протиправними та скасування
постанов про накладення штрафу -
задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
постанову №38 від 06.11.2012 року про
накладення штрафу у сумі 99 180 грн. за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Визнано протиправною та скасовано
постанову №39 від 06.11.2012 року про
накладення штрафу в сумі 11 020грн. за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумбуд" (40000, м. Суми, вул.
Петропавлівська, 86, )
судові витрати в сумі 1 102 грн. 00 коп.
(одна тисяча сто дві грн. 00коп.).

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 06.09.2013 р. провадження по справі
№ 818/358/13-а скасувати, прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на норми
Земельного кодексу України зазначив,
що право на земельну ділянку
посвідчується державним актом на право
власності, актом на право постійного
користування, договором оренди або
суборенди (Закон України "Про оренду
землі"), або договором суперфіцію. Тому
договір інвестування будівництва від
11.04.2007 року, на який посилається
позивач, не належить до
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, внаслідок чого ПАТ
"Сумбуд" не мало права вказувати у п.14
декларації про початок виконання
будівельних робіт відомості про
земельну ділянку в м. Суми, вул.
Гагаріна - пров. Перекопський, яка не
належить позивачу ані на праві
власності, ані на праві постійного чи
тимчасового користування. Більше того,
всупереч ст.25 Земельного кодексу
України не була проведена державна
реєстрація прав позивача на дану
земельну ділянку, у зв'язку з чим
договір інвестування є недійсним.
Пунктом 13 декларації про початок
виконання будівельних робіт від 25.05.2011
року передбачено внесення інформації
про містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки. Проте, така
інформація в декларації була відсутня,
оскільки містобудівне обґрунтування
ПАТ "Сумбуд" не погоджено Управлінням
Держкомзему м. Суми та Відділом
містобудування та архітектури
Сумської обласної державної
адміністрації. Також, стверджує, що
позивачем не виконано вимоги п.2 ч.4 ст.31
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" щодо
обов'язкового подання на експертизу
проекту будівництва об'єкту в частині
міцності, надійності та довговічності
будинку, його експлуатаційної безпеки
та інженерного забезпечення,
незважаючи на те, що згідно
науково-технічного звіту, виконаного
Сумською філією "УкрНДІІНТВ", в 2007 році,
шифр 174-07, інженерно-геологічні умови
земельної ділянки є складними.
Враховуючи допущені позивачем
порушення норм чинного законодавства,
вважає оскаржувані постанови про
накладення штрафу правомірними та
такими, що не підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що відповідач по справі належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представника відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні просив суд апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Представник третьої особи в судовому
засіданні при вирішенні спору
покладався на розсуд суду. У надісланих
до суду письмових запереченнях
зазначив, що судове рішення, прийняте
за результатами розгляду даної справи,
не впливає на права і обов'язки
прокуратури Сумської області. Пояснив,
що дійсно 11.04.2007 року між Прокуратурою
Сумської області та ПАТ "Сумбуд"
укладено договір №07-3Б про
інвестування будівництва житлового
будинку за адресою: м. Суми, вул.
Гагаріна - пров. Перекопський, за
умовами якого сторони своїми спільними
діями беруть участь у будівництві
об'єкту, при цьому ПАТ «Сумбуд»
здійснює інвестування будівництва
об'єкту, укладає договори на підготовку
проектної документації та з
генеральним підрядником, проводить
держану експертизу будівельного
об'єкту та після здачі об'єкту в
експлуатацію передає прокуратурі
Сумської області 10% загальної площі
збудованого житла, а прокуратура
Сумської області зобов'язується надати
ПАТ «Сумбуд» земельну ділянку під
будівництво та нотаріально засвідчену
згоду власника та користувача ділянки
на її забудову. 17.07.2007 року прокуратурою
надана письмова згода на забудову
земельної ділянки, площею 0,1560 га, що
належить їй на праві постійного
користування згідно державного акту
від 10.02.2007 року. На даний час житловий
будинок є повністю збудованим та
введений в експлуатацію.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників позивача та третьої
особи, перевіривши в межах апеляційної
скарги рішення суду першої інстанції,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
21.06.2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №36 (т.1,
а.с.110-111).

Вказаним актом зафіксовано, що у
декларації про початок виконання
будівельних робіт №СМ 2 від 25.05.2011
року зазначені недостовірні дані, а
саме: у п.14 декларації зазначено
інформацію про земельну ділянку площею
0,1560га, розташованої за адресою: вул.
Гагаріна - пров. Перекопський, у м. Суми,
при цьому остання не знаходиться у
користуванні ПАТ "Сумбуд", а
користувачем земельної ділянки є
Прокуратура Сумської області на
підставі державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою, чим порушено ч.4 ст.26 та ч.8 ст.
36 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"; крім того, у
п.13 декларації позивачем не наведена
інформація про містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки,
що суперечить вимогам ст.29 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" (т.1, а.с.110, зворотній бік).

Крім даного порушення, перевіркою
встановлено, що проектна документація,
розроблена ТОВ Інститут
"Міськбудпроект" в 2009 році та проектним
інститутом "Укоопроект" (Сумська філія)
в 2010 році була надана на державну
експертизу 21.04.2010 року і отримала
негативний експертний висновок від
29.04.2010 року №19-45-10. Так, проектною
документацією було передбачено
влаштування ростверку на забивних
палях, але у квітні 2010 році на
замовлення ВАТ "Сумбуд"
творчо-виробнича майстерня "БББ"
(директор Бурячков Б.Б.) виготовила
проектну документацію розділу
"Конструкції залізобетонні" альбоми 1
та 2, в яких забивні палі замінені на
грунто-цементні елементи ГЦС -0,5-8, що
мають ознаки експериментального
будівництва та змінена конструкція
ростверку, яка не надавалась на
державну експертизу (висновки
відсутні), чим порушено п.2 ч.4 ст.31
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (т.1, а.с.111).

На підставі наведених висновків акту
перевірки начальником інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області прийнято
постанову №38 від 06.11.2012 року, якою
визнано ПАТ "Сумбуд" винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.4 п.4
ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 99 180грн. (т.1,
а.с.11).

Також, судом першої інстанції
встановлено, що 21.06.2012 року відповідно
до ст. 41 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" та Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011
року №553, за результатами перевірки,
проведеної на будівництві
40-квартирного житлового будинку по вул.
Гагаріна - пров.Перекопський, м.Суми,
категорія складності ІІІ, винесений
припис №36 про усунення порушень у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил (т.1, а.с.112), в якому вимагалося
усунути порушення норм містобудівного
законодавства, вказані в акті
перевірки №36 від 21.06.2012 року, з терміном
виконання до 21.07.2012 року.

У зв'язку з винесенням даного припису
позивачем на адресу Інспекції ДАБК в
Сумській області направлено лист,
одержаний відповідачем 19.07.2012 року
(а.с.19-21), в якому ПАТ "Сумбуд" зазначило
про відсутність в його діяльності
порушень норм містобудівного
законодавства.

23.07.2012 року відповідачем складено акт
№36/1 (т.1, а.с.113), в якому зроблено
висновок про невиконання позивачем
припису №36 від 21.06.2012 року.

На підставі акту №36/1 від 23.07.2012 року
Інспекцією ДАБК у Сумській області
прийнято постанову №39 про накладення
на ПАТ "Сумбуд" фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 11020грн. за
порушення абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (т.1, а.с.12).

Не погодившись із постановами №38 від
06.11.2012 року та №39 від 06.11.2012 року про
накладення на ПАТ "Сумбуд" фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі
99180грн. та 11020грн. відповідно, позивач
оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги про
скасування вищевказаних постанов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не здійснено належного
дослідження всіх обставин, необхідних
для визнання ПАТ "Сумбуд" винним у
вчиненні правопорушень, передбачених
абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", п.2 ч.4
ст.31 Закону України № 3038-VI, внаслідок
чого притягнення позивача до
відповідальності є протиправним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
"Про регулювання містобудівної
діяльності" № 3038-VІ від 17.02.2011 року (далі
по тексту - Закон № 3038) державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Частинами 2, 3 статті 41 Закону № 3038
визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
регламентовано, що справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що постановою Інспекції
ДАБК у Сумській області № 38 від 06.11.2012
року позивача визнано винним у
порушенні абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону № 3038.

Нормами абз. 4 пункту 4 частини 2
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
передбачено відповідальність за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації: на об'єктах I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що фактичною підставою
для прийняття відповідачем
оскаржуваної постанови № 38 від 06.11.2012
року слугували висновки відповідача
про порушення ПАТ «Сумбуд» ч.4 ст.26, ч.8
ст.36 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Колегія суддів вважає такі висновки
хибними та такими, що не є підставою для
накладення на позивача штрафу в
розмірі 90 мінімальних заробітних плат
у розумінні абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
діяльності», з огляду на таке.

Як встановлено частиною 4 статті 26
Закону №3038 право на забудову земельної
ділянки реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки відповідно до вимог
містобудівної документації.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону № 3038 право на
виконання підготовчих робіт (якщо вони
не були виконані раніше згідно з
повідомленням або зареєстрованою
декларацією про початок виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
на об'єктах, що належать до I-III
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи
підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.36 Закону №3038-VІ
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про початок
виконання будівельних робіт
замовникові, якщо декларація подана
чи оформлена з порушенням
установлених вимог, з обґрунтуванням
причини у строк, передбачений для її
реєстрації.

Порядком виконання будівельних робіт,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№ 466, встановлено, що будівельні роботи
можуть виконуватися замовником після
реєстрації відповідною Інспекцією
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, які належать до І-ІІІ
категорії складності.

Замовник (його уповноважена особа)
заповнює і подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 2.

У разі подання декларації до
дозвільного центру він передає її до
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник після
проведення реєстрації повертається
замовнику, другий - залишається в
Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом
відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів
з дня надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у
декларації та реєструє її.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її
замовнику з обґрунтуванням причин
повернення у строк, передбачений для
її реєстрації.

При цьому, замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та за виконання будівельних
робіт без зареєстрованої декларації
(ч.8 ст.36 Закону №3038).

Зокрема, нормами абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" передбачена
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі 90 мінімальних заробітних плат
за правопорушення, вчинені суб'єктами
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або тими, що виконують функції
замовника і підрядника одночасно, у
разі виконання ними будівельних робіт
на об'єктах III категорії складності без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також за
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації.

Колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що системний аналіз норм
Законів України "Про регулювання
містобудівної діяльності" та "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
свідчить, що необхідними і достатніми
складовими підстав притягнення до
відповідальності суб'єктів
містобудування за наведення
недостовірних даних в декларації про
початок виконання будівельних робіт, є
безпосередньо наведення завідомо
недостовірних даних щодо об'єкту
містобудування, та виконання
підготовчих або будівельних робіт на
об'єкті, опис якого наведено в
декларації, як складова відповідного
правопорушення, наслідком чого є
порушення інтересів Держави, що
захищаються відповідними
нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, у пункті 14 декларації про
початок виконання будівельних робіт
№СМ 2 від 25.05.2011 року, копія якої
наявна в матеріалах справи (а.с.35-38),
позивач надав наступну інформацію про
земельну ділянку: "місце розташування -
вул. Гагаріна - пров. Перекопський, у м.
Суми; площа - 0,1560га; кадастровий номер -
:007:0012; цільове призначення -
житлової забудови та громадського
призначення; форма користування -
постійне; документ, що засвідчує право
замовника на земельну ділянку -
державний акт з додатком №5 від 10.02.2007
року".

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 11.04.2007 року ВАТ "Сумбуд"
уклало договір №07-2Б із Прокуратурою
Сумської області про інвестування
будівництва, предметом якого є спільне
проектування та будівництво житлового
будинку за адресою: вул. Гагаріна - пров.
Перекопський, у м. Суми. За умовами
договору, сторони своїми спільними
діями беруть участь у будівництві
вищезазначеного об'єкта, при цьому ВАТ
«Сумбуд» здійснює інвестування
будівництва об'єкту, укладає договори
на підготовку проектної документації
та з генеральним підрядником,
проводить державну експертизу
будівельного проекту та після здачі
об'єкту в експлуатацію Державній
приймальній комісії передає
Прокуратурі Сумської області 10%
загальної площі збудованого житла, а
Прокуратура Сумської області передає
ВПАТ «Сумбуд» земельну ділянку під
будівництво та нотаріально засвідчену
згоду власника та користувача
земельної ділянки на її забудову
(відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
планування і забудову територій») (т.1,
а.с.55-57).

На виконання умов договору,
Прокуратурою Сумської області 17.05.2007
року було надано нотаріально
засвідчену згоду на забудову ВАТ
«Сумбуд» земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: м. Суми, вул.
Гагаріна - пров. Перекопський і
належить Прокуратурі на праві
постійного користування земельною
ділянкою на підставі Державного акту,
виданого відповідно до Рішення
Сумської міської ради від 27.12.2006 року №
345-МР (т.1, а.с.53-54, 58).

З матеріалів справи вбачається, що
наведені у декларації відомості щодо
земельної ділянки, а також усі
реквізити документа, що посвідчує
право постійного користування
земельною ділянкою, повністю
співпадають з інформацією та
реквізитами, зазначеними в державному
акті на право постійного користування
земельною ділянкою від 10.02.2007 року,
виданого Прокуратурі Сумської області.

Отже, позивач не міг зазначити у графі 14
декларації про початок будівельних
робіт інші дані щодо земельної ділянки,
ніж ті, що вказані у договорі № 07-2Б від
11.04.2007 року.

Крім того, зі змісту акту №36 від 21.06.2012
року (а.с.110) вбачається, що для
проведення перевірки позивачем
надавалися державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою від 10.02.2007 року, а також
договір інвестування будівництва від
11.04.2007 року.

Однак, такі документи не були взяті до
уваги відповідачем по справі при
проведенні перевірки, винесенні
припису № 36 від 21.06.2012 року та прийнятті
спірної постанови № 38 від 06.11.2012 року
про накладення штрафу.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
щодо недотримання позивачем ст.25
Земельного кодексу України в частині
не здійснення позивачем державної
реєстрації прав на земельну ділянку, а
також на недійсність договору
інвестування будівництва №07-2Б від
11.04.2007 року, з огляду на наступне.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідачем не було надано
належних доказів стосовно розірвання
вказаного договору інвестування
будівництва, або визнання цього
договору недійсним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Інспекція ДАБК не наділена
повноваженнями перевіряти стан
дотримання вимог земельного
законодавства чи визнавати будь-які
правочини недійсними.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивач не мав
наміру навести завідомо недостовірні
дані щодо об'єкту містобудування,
оскільки зі змісту декларації про
початок будівництва, вказаного
договору інвестування від 11.04.2007 року,
вбачається, що ПАТ "Сумбуд" достовірно
зазначено інформацію щодо наявності
акту на право постійного користування
земельною ділянкою, розташованої вул.
Гагаріна - пров. Перекопський, у м. Суми,
та здійснення ним будівельних робіт на
цій земельній ділянці.

Щодо тверджень відповідача про
порушення ПАТ "Сумбуд" ч.8 ст. 36 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" внаслідок не заповнення
пункту 13 декларації про початок
виконання будівельних робіт №СМ 2
від 25.05.2011 року, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та не спростовано відповідачем по
справі, декларація про початок
виконання будівельних робіт №СМ 2
від 25.05.2011 року була зареєстрована
Інспекцією ДАБК у Сумській області
25.05.2011 року без будь-яких зауважень щодо
її змісту та форми (а.с.35).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та підтверджено в ході
апеляційного розгляду, під час подання
декларації на реєстрацію посадовими
особами відповідача не було виявлено
жодних недоліків щодо її оформлення та
не вказано на неповноту чи на
недостовірність зазначених в ній
даних.

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
Прокуратурою Сумської області було
оскаржено в судовому порядку дії
Інспекції ДАБК в Сумській області щодо
реєстрації декларації ПАТ «Сумбуд» про
початок виконання будівельних робіт №
СМ 2 від 25.05.2011 року.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 року
по справі № 2а-1870/8430/12 позовні вимоги
прокурора м. Суми до Інспекції ДАБК про
скасування реєстрації про початок
виконання будівельних робіт
задоволено. Визнано протиправною і
скасовано реєстрацію 25.05.2011 року за №
СМ 2 поданої Відкритим
акціонерним товариством «Сумбуд»
декларації про початок будівельних
робіт 120 квартирного 10-типоверхового
житлового будинку в м. Суми, вул.
Гагаріна, пров. Перекопський (т.1,
а.с.121-122).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 року
по справі № 2а-1870/8430/12 скасовано.
Прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову Прокурора м. Суми до
Інспекції ДАБК в Сумській області,
третя особа: ПАТ "Сумбуд", у скасуванні
цієї ж декларації відмовлено, оскільки
120-квартиний 10-поверховий житловий
будинок в м. Суми за адресою: вул.
Гагаріна - пров. Перекопський є
повністю збудованим та введений в
експлуатацію, що підтверджується
зареєстрованими Деклараціями про
готовність об'єкта до експлуатації від
30.05.2011 року №СМ9 та від 24.12.2012 року
№СМ, а також частину квартир було
відчужено фізичним особам (а.с.194-196).

Отже, на даний час реєстрація
декларації № СМ 2 від 25.05.2011 року
не скасована та є чинною.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає помилковим висновок
відповідача про порушення ПАТ «Сумбуд»
ч.8 ст. 36 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо проведення перевірки
про дотримання ПАТ "Сумбуд" вимог
містобудівного законодавства, без
повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин, необхідних для визнання
позивача винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.4 п.4
ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Щодо висновків Інспекції ДАБК України
про недотримання ПАТ "Сумбуд" положень
п.2 ч.4 ст.31 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
в частині обов'язкового надання на
експертизу проекту будівництва об'єкту
- " 120-квартиного 10-ти поверхового
житлового будинку, розташованого в м.
Суми, вул. Гагаріна - пров.
Перекопський", що, зокрема, слугувало
підставою для прийняття оскаржуваної
постанови від 06.11.2012 року № 39, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону № 3038,
проектна документація на будівництво
об'єктів розробляється у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації
на будівництво об'єктів, що
споруджуються із залученням державних
коштів, здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 32 Закону № 3038
визначено, що усі об'єкти будівництва
за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва (ч.2 ст.32 Закону України "Про
регулювання містобудівної
діяльності").

Листом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 04.04.2011 року № 24-10/2759/0/6-11
роз'яснено законодавство в частині
визначення категорії складності
об'єкта, яким зазначено, що статтею 32
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
визначається віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Для усіх об'єктів, що проектуються,
будуються чи приймаються в
експлуатацію, визначена у проектній
документації категорія складності
може бути уточнена проектною
організацією разом із замовником
будівництва.

Отже, віднесення об'єктів будівництва
до І-ІІІ категорії складності
визначається проектними організаціями
і замовниками будівництва.

Згідно з ч.ч.3, 4, 5, 6 ст.31 Закону № 3038 (в
редакції, чинній на час проведення
перевірки) не підлягають обов'язковій
експертизі проекти будівництва
об'єктів I - III категорій складності.

Обов'язковій експертизі підлягають
проекти будівництва об'єктів, які: 1)
належать до IV і V категорій складності, -
щодо додержання нормативів з питань
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
охорони праці, енергозбереження,
пожежної, техногенної, ядерної та
радіаційної безпеки, міцності,
надійності, довговічності будинків і
споруд, їх експлуатаційної безпеки та
інженерного забезпечення; 2)
споруджуються на територіях із
складними інженерно-геологічними та
техногенними умовами, - в частині
міцності, надійності та довговічності
будинків і споруд, їх експлуатаційної
безпеки та інженерного забезпечення; 3)
споруджуються із залученням бюджетних
коштів, коштів державних і комунальних
підприємств, установ та організацій, а
також кредитів, наданих під державні
гарантії, - щодо кошторисної частини
проектної документації.

За рішенням замовника може проводитися
також експертиза проектів будівництва
інших об'єктів, ніж передбачені у цій
частині.

Встановлення випадків та порядку
проведення експертизи проектів
будівництва іншими законами не
допускається.

Проектна документація на будівництво
об'єктів не потребує погодження
державними органами, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, юридичними
особами, утвореними такими органами.

Як вбачається з матеріалів справи, у
науково-технічному звіті, виконаного
Сумською філією "УкрНДІІНТВ", в 2007 році,
шифр 174-07, інженерно-геологічні умови
земельної ділянки є складними (а.с.107),
об'єкт належить до ІІІ категорії, однак,
зі змісту акту №36 від 21.06.2012 року (а.с.110)
не вбачається, що саме цей документ
став підставою для таких висновків
відповідача.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
відповідач при здійсненні перевірки
об'єктів будівництва позивача та
віднесенні вказаного об'єкту
будівництва до ІІІ категорії
складності керувався порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року,
який визначає процедуру здійснення
Інспекцією ДАБК заходів контролю
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури ІV-V категорії
складності.

У листі №203 від 01.07.2013 року (а.с.207),
зазначено, що враховуючи інженерну
підготовку території, здійснену
позивачем перед початком будівництва,
категорію складності
інженерно-геологічних вишукувань
відповідно до додатку Ж ДБН А.2.1-1-2008
можна визначити як другу.

Згідно з п.1.13, п.1.14 "Інженерних
вишукувань для будівництва" ДБН А.2.1-1
-2008, матеріали вишукувань, оформлені у
вигляді науково-технічних звітів (далі
- звітів) чи висновків, становлять
науково-технічну продукцію, правом
власності на яку згідно з чинним
законодавством України про охорону
інтелектуальної власності, володіють
сторони, котрі уклали договір на її
створення.

Польові матеріали не входять до складу
звіту і не передаються замовнику, а
зберігаються з основним примірником
звіту в архіві організації-виконавця.

Строки використання матеріалів
усіх видів вишукувань (крім
інженерно-геодезичних) без проведення
додаткових або контрольних робіт
становлять до п'яти років за збереження
цільового призначення вишукувань, а
також за відсутності змін
інженерно-геологічних умов території
(ділянки).

Після закінчення зазначеного строку
обов'язковими є контрольні
вишукування. Склад і обсяги
контрольних вишукувань залежать від
особливостей території, що вивчається,
та мети цих вишукувань.

Можливість використання матеріалів
інженерно-геодезичних вишукувань
минулих років вишукувальні
організації визначають після
обов'язкового польового обстеження
території.

Між тим, інформації про проведення
контрольних вишукувань відповідачем
не надано.

Так, як вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідачем не було
з'ясовано, чи не сплив строк
використання науково-технічного звіту,
складеного 2007 року, на момент
проведення перевірки (червень 2012 року)
та чи не змінилися
інженерно-геологічні умови території
(земельної ділянки), на якій будувався
житловий будинок.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що відповідачем не доведено
вину позивача у вчиненні
правопорушення, передбаченого п.2 ч.4
ст.31 Закону України № 3038.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
нормами абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності», у
порушенні яких визнано винним ПАТ
«Сумбуд» постановою Інспекції ДАБК у
Сумській області № 39 від 06.11.2012 року,
передбачено відповідальність у
вигляді штрафу в розмірі десяти
мінімальних заробітних плат за
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Між тим, колегія суддів зауважує, що
оскільки приписом №36 від 21.06.2012 року
(а.с.112) позивача було зобов'язано
усунути порушення норм містобудівного
законодавства, вказані в акті
перевірки №36 від 21.06.2012 року (а.с.110-111),
яких фактично позивач не вчинював,
застосування до ПАТ «Сумбуд» штрафу на
підставі абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності», є
безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази колегія суддів вважає, що
відповідач при винесенні постанов від
06.11.2012 року № 38 про накладення на ПАТ
«Сумбуд» штрафу в розмірі 99180 грн. та №
39 про накладення на ПАТ «Сумбуд» штрафу
в розмірі 11020 грн., діяв не на підставі
та не у спосіб, що передбачені Законами
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності», з
порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а
тому оскаржувані постанови підлягають
скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не спростовують

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013р. по
справі № 818/358/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 18.02.2014 р.