Справа № 2а/1270/5159/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/59888/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Черпіцької Л.Т., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Територіальної державної
інспекції з питань праці у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року у справі за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Луганській області про скасування
припису, -в с т а н о в и л а:Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області звернулось до суду
з позовом до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Луганській
області про скасування припису.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Луганській
області №12-21-065/0049-0041 від 19 червня 2012
року.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2012 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, Територіальна
державна інспекція з питань праці у
Луганській області звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що відповідачем 19
червня 2012 року проведено перевірку
додержання позивачем законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за результатами
якої складено акт перевірки №12-08-095/0049
та прийнято припис про усунення
виявлених порушень законодавства,
зокрема, зобов'язано позивача:

- у подальшому одноразову допомогу
сплачувати згідно з вимогами статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», пункту 6.2.1 Порядку №
24, а саме: у місячний строк з дня смерті
потерпілого в день, установлений
постановою робочого органу виконавчої
дирекції Фонду, за наявності всіх
необхідних документів, але не пізніше 30
календарних днів після прийняття
робочим органом виконавчої дирекції
Фонду постанови про призначення
страхових виплат;

- привести у відповідність до вимог
статті 33 та абзацу 2 статті 5 Закону
України

«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» призначення та
виплату щомісячних страхових виплат
непрацездатним особам ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували на
утриманні померлого внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, або мали на
день його смерті право на одержання від
нього утримання, які на момент смерті
потерпілого досягли 55 років і ніде не
працювали, з дня виникнення права на їх
отримання;

- привести у відповідність до вимог
пункту 7 статті 34 та абзацу 2 статті 5
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» призначення та
виплату одноразової допомоги у зв'язку
з втратою годувальника у розмірі
однорічного середньомісячного
заробітку непрацездатним особам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
які перебували на утриманні померлого
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, або мали на день його
смерті право на одержання від нього
утримання, які на момент смерті
потерпілого досягли 55 років і ніде не
працювали, з дня виникнення права на їх
отримання.

Вважаючи припис відповідача
протиправним, позивач звернувся до
суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що припис
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Луганській області
№12-21-065/0049-0041

від 19 червня 2012 року є протиправним.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів з
огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями статті 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон)
визначені соціальні послуги та
виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Відповідно до статті 24-1 Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків має право, зокрема, проводити
перевірки достовірності поданих
страхувальниками відомостей про види
економічної діяльності (у тому числі
основний) підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання для віднесення
страхувальника до класу професійного
ризику виробництва з урахуванням виду
його економічної діяльності.

Згідно зі статтею 28 Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, страхові
виплати у разі настання страхового
випадку.

Зазначені страхові виплати це грошові
суми які складаються із: страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; страхової
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника; страхової виплати
дитині, яка народилася інвалідом
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання її
матері під час вагітності; страхових
витрат на медичну та соціальну
допомогу.

Положеннями статті 40 Закону визначено,
що страхові виплати провадяться
щомісячно в установлені Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків дні на підставі постанови
цього Фонду або рішення суду:
потерпілому - з дня втрати
працездатності внаслідок нещасного
випадку або з дати встановлення
професійного захворювання;особам, які
мають право на виплати у зв'язку із
смертю годувальника, - з дня смерті
потерпілого, але не раніше дня
виникнення права на виплати.

Одноразова допомога виплачується
потерпілому в місячний строк з дня
визначення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності, а в разі
смерті потерпілого - у місячний строк з
дня смерті застрахованого особам, які
мають на це право.

Якщо справи про страхові виплати
розглядаються вперше по закінченні
трьох років з дня втрати потерпілим
працездатності внаслідок нещасного
випадку або з дня смерті годувальника,
страхові виплати провадяться з дня
звернення.

Виплати призначені, але не одержані
своєчасно потерпілим або особою, яка
має право на одержання виплат,
провадяться за весь минулий час, але не
більш як за три роки з дня звернення за
їх одержанням.

Страхові виплати провадяться протягом
строку, на який встановлено втрату
працездатності у зв'язку із страховим
випадком, а фінансування додаткових
витрат згідно із статтею 21 цього Закону
- протягом строку, на який визначено
потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом
строку, встановленого МСЕК або ЛКК.
Строк проведення страхових виплат
продовжується з дня їх припинення і до
часу, встановленого при наступному
огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу
звернення потерпілого або
заінтересованих осіб до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. При цьому сума страхових
виплат за минулий час виплачується за
умови підтвердження МСЕК втрати
працездатності та причинного зв'язку
між настанням непрацездатності та
ушкодженням здоров'я.

Страхові виплати за поточний місяць
провадяться протягом місяця з дня
настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 6.2.1. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України

від 27 квітня 2007 року № 24,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України

22 червня 2007 року за № 715/13982 (далі -
Порядок) одноразова допомога сім'ї та
особам, які мають на це право,
виплачується у місячний строк з дня
смерті потерпілого в день,
установлений постановою робочого
органу виконавчої дирекції Фонду (у
тому числі при призначенні страхових
виплат за рішенням суду), за наявності
всіх необхідних документів, але не
пізніше 30 календарних днів після
прийняття робочим органом виконавчої
дирекції Фонду постанови про
призначення страхових виплат.

Так, судами встановлено, що порушення
місячного строку виплати одноразової
допомоги ОСОБА_9 відбулось не з вини
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в

м. Антрациті Луганської області,
оскільки наказ управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Луганській
області «Про фінансування витрат на
забезпечення статутних напрямків
діяльності Фонду», на підставі якого
позивачу перераховані кошти на виплату
одноразової допомоги, щомісячних
страхових виплат, надійшов до позивача
після перебігу строку, встановленого
законом.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 1
статті 33 Закону у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є: жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють.

Статтею 34 Закону визначено, що у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим
за однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину,
яка народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

Відповідно до пункту 1.2. Порядку у разі
настання страхового випадку
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
відділення виконавчої дирекції Фонду в
районах та містах обласного значення
(далі - робочі органи виконавчої
дирекції Фонду) зобов'язані своєчасно
та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які мають на це право: допомогу
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності; одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
щомісячну страхову виплату в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого (далі - щомісячна
страхова виплата); страхову виплату
потерпілому у розмірі його
середньомісячного заробітку при
тимчасовому переведенні його на легшу
нижчеоплачувану роботу; страхову
виплату потерпілому під час його
професійної реабілітації; щомісячну
страхову виплату особам, які мають на
неї право в разі смерті потерпілого;
відшкодування вартості ритуальних
послуг, пов'язаних з похованням
померлого.

При цьому судами встановлено, що у
позивача не було підстав для
нарахування та виплати щомісячних
страхових виплат та одноразової
допомоги в розмірі не меншому за
однорічний заробіток ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, як особам, які
мають право на страхові виплати у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, оскільки на момент
виникнення спірних правовідносин не
було встановлено факту перебування на
утриманні у своїх померлих чоловіків
зазначених осіб.

Отже, вірним є висновок судів про
неправомірність дій відповідача при
винесенні оскаржуваного припису.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Луганській області залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року у справі за позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Луганській області про скасування
припису - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: