Справа № 2а-3986/12/2770
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 2а-3986/12/2770

19.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Кукти М.В. ,

Яковенко С.Ю.

секретар судового засідання
Жабенко І.М.

за участю сторін:

від позивача (фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2): ОСОБА_3,
довіреність № б/н від 23.01.14

від відповідача (Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Севастополі) - Горошко Марія
Олександрівна, довіреність № 185/9/10-039
від 01.07.13

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь (суддя Дудкіна
Т.М. ) від 22.05.12 у справі № 2а-3986/12/2770

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 99011)

представник позивача:

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
Управління Міндоходів у м.
Севастополі (вул. Кулакова, 37, м.
Севастополь, 99011)

про визнання неправомірними дій,
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 22.05.2012 у задоволенні
позову фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Севастополя, - відмовлено ( том 1 арк. с.
184 - 190).

Рішення суду мотивовано тим, що
ОСОБА_5, який зареєстрований у якості
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»,
за фактом смерті та за відсутності на
підприємстві інших працівників, не міг
здійснювати господарську діяльність
від імені підприємства, у тому числі
укладати та підписувати договори,
виписувати податкові накладні тощо; з
урахуванням цього, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»
та позивачем правочин суперечить
вимогам статті 203 Цивільного кодексу
України, а саме: щодо цивільної
дієздатності особи, яка здійснює
правочин (оскільки особа, від імені
якої була виписана податкова накладна,
померла ще до того, як було
зареєстровано підприємство), а також
щодо вільного та такого, що відповідає
внутрішній волі волевиявлення
учасника правочинну (у ОСОБА_5 як
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»
взагалі не було і не могло бути
волевиявлення на здійснення
правочинів з позивачем).

Не погодившись з рішенням суду, позивач
- фізична особа-підприємець ОСОБА_2,
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення по справі, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі (том 1
арк. с. 194 - 200).

Доводи апеляції мотивовані тим, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
основні з яких полягають в тому, що
Окружним адміністративним судом м.
Севастополя встановлено, що за фактом
фіктивного підприємництва, тобто
створення та придбання суб'єкта
підприємницької діяльності (юридичної
особи) - ТОВ «Партнерторгтранс» з метою
прикриття незаконної діяльності за
ознаками складу злочину, передбаченого
ч.1 ст. 205 Кримінального кодексу України,
прокуратурою м. Севастополя була
порушена кримінальна справа №110001;
перевірка господарської діяльності
позивача була проведена на підставі
постанови слідчого ВДМ ДПА у м.
Севастополі від 11.07.2011, прийнятої в
рамках цієї кримінальної справи;
обставини, на які посилається
відповідач, як на підставу
встановлення порушення податкового
законодавства, встановлені саме в
рамках зазначеної кримінальної справи;
станом на 22.05.2012 кримінальна справа
знаходиться в провадженні судді
Ленінського районного суду м.
Севастополя Гуло Г.В. та ще не
розглянута; отже, вважаючи, що лише
встановлення у рамках кримінальної
справи факту узгодженості дій позивача
з постачальником, який є фіктивним та
його господарська діяльність не
направлена на отримання доходу, з метою
незаконного отримання податкових
вигод або його обізнаності з такими
діями чи сприяння ухиленню
постачальником товару (робіт, послуг)
від виконання податкових зобов'язань,
може слугувати підставою для
позбавлення позивача права на
включення до складу податкового
кредиту понесених витрат на сплату
податку; податкова накладна (квиток,
касовий чек та т.і.), як звітний
податковий документ, є підставою для
включення покупцем у податковому
обліку до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, сплачених
(нарахованих) у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), які підлягають
використанню в його господарській
діяльності; при цьому, платник податку
має право віднести до складу
податкового кредиту понесені витрати
виключно коли такі витрати пов'язані із
господарською діяльністю та податкова
накладна виписана особою, яка
зареєстрована як платник податку на
додану вартість у порядку,
встановленому ст.9 Закону України «Про
податок на додану вартість». Законом
України «Про податок на додану
вартість» передбачено єдиний випадок
не включення до складу податкового
кредиту витрат по сплаті податку -
відсутність податкової накладної;
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків; водночас за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів;
на підтвердження даних податкового
обліку можна приймати лише достовірні
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції; позивач вважає необхідним
звернути увагу судової колегії на ту
обставину, що вже у жовтні 2007року
відповідним правоохоронним та
контролюючим органам було відомо, що
ОСОБА_5, який є керівником ТОВ
«Партнерторгтранс», начебто помер; але
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
відповідні зміни у реєстраційних даних
проведені не були, з боку контролюючих
органів також не було зроблено
будь-яких дій щодо припинення
порушення умов Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» та станом
на 2012 рік ОСОБА_5 згідно відомостей з
Єдиного реєстру продовжує бути
керівником ТОВ «Партнерторгтранс»; не
надання цим обставинам належної
оцінки, на думку позивача, призвело до
прийняття Окружним адміністративним
судом м. Севастополя необґрунтованого
рішення; судом необгрунтовано не
прийнято до уваги, що обставини - нібито
смерть керівника юридичної особи та
порушення кримінальної справи за
фактом фіктивного підприємництва
стосовно цієї особи, не можуть фактично
свідчити про реальну не купівлю
товарів позивачем, оскільки на
складених на підтвердження виконання
господарських операцій сторонами
первинних документах, підпис від імені
ТОВ «Партнерторгтранс» засвідчений
печаткою підприємства; доказів
передачі печатки іншій особі, яка не
має права представляти інтереси
підприємства, або її викрадення чи
незаконного використання з боку
відповідача не представлено; отже,
скріплення підпису на документах
печаткою юридичної особи свідчить, що
керівництво ТОВ «Партнерторгтранс», як
орган, на який покладена
відповідальність і контроль за
дотриманням порядку зберігання
печаток і штампів, а також законністю
користування ними, було обізнано з
існуванням між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ
«Партнерторгтранс» відносин з
придбання будівельних матеріалів.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.12.2012 провадження по справі №
2а-3986/12/2770 зупинялось до розгляду
(набрання законної сили судовим
рішенням) місцевим судом Ленінського
району м. Севастополя кримінальної
справи, порушеної за фактом фіктивного
підприємництва, скоєного
невстановленими особами, тобто
створення та придбання суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) - ПП "Вітмар-М", ПП "Финанс Энерджи
Групп", ПП "Сангри", ПП "Граскон", ПП
"Таури", ПП "Авил", ТОВ "Партнерторгтранс"
з метою прикриття незаконної
діяльності за ознаками складу злочину,
передбаченого частиною першою статті
205 Кримінального кодексу України (том 1
арк. с. 266-267).

24.01.2014 вх. № 1196 на виконання вимог
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов лист
разом з листом Ленінського районного
суду м. Севастополя від 17.12.2013 року №81059,
згідно з яким постановою Ленінського
районного суду м. Севастополя від 11
листопада 2013 року кримінальна справа з
обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні
злочинів, передбачених ст.205 ч.2, ст.192 ч.2
КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів,
передбачених ст.366 ч.2, ст.367 ч.2 КК
України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів,
передбачених ст.191 ч.5, ст.366 КК України
повернена прокурору міста Севастополя
для організації додаткового
розслідування та долучена постанова
Вищого адміністративного суду України
від 19.11.2013 у справі № К/800/12251/13 для
підтвердження практики в цій
категорії справ.

В судовому засіданні 19.02.2014
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу, просить її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати по мотивам,
викладеним в ній, заявив клопотання про
долучення до матеріалів справи Виписки
з Єдиного державного Реєстру, згідно
якого до сьогоднішнього дня ТОВ
"Партнерторгтранс" міститься в ньому і
директором значиться ОСОБА_5 (том 2 арк.
с. 27-29).

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, просив
в її задоволенні відмовити, вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, просить залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
196 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 у
декларації з податку на додану
вартість за 1 квартал 2010 року
відобразила суми по податкових
накладних, одержаних від ТОВ
«Партнерторгтранс»: №2333 від 29.01.2010 на
суму 59 321,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість - 9 886,83 грн.; №245 від
26.02.2010 на суму 4 548,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість - 758,00 грн.;
№256 від 31.03.2010 на суму 6 407,00 грн., у тому
числі податок на додану вартість - 1 067,97
грн. Суми податку на додану вартість за
вказаними податковими накладними
включено позивачем до складу
податкового кредиту.

Працівниками Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Севастополя на виконання постанови
старшого слідчого з особливо важливих
справ відділу податкової міліції
Державної податкової адміністрації у
м. Севастополі від 11.06.2011 проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з
питань взаємовідносин з платником
податків ТОВ «Партнерторгтранс» (код
за ) за період з 01.07.2009 по
31.01.2011.

За результатами перевірки складений
акт №63/17-227/2//6690/М від 29.08.2011 (далі
за текстом - Акт перевірки) (том 1
арк.с.13-16).

В Акті перевірки, зокрема, зазначено, що
встановлено порушення Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_2 п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1,
7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість за 1 квартал 2010 року на суму 11
712,80 грн.

Такий висновок мотивований
відповідачем наступним: 05.01.2011
прокуратурою міста Севастополя була
порушена кримінальна справа №110001 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.
205 Кримінального кодексу України
(фіктивне підприємництво), -створення,
придбання суб'єкта підприємницької
діяльності (юридичної особи) - ТОВ
«Партнерторгтранс» з метою прикриття
незаконної діяльності, скоєного
невстановленими особами; у ході
досудового слідства встановлено, що в
період з липня 2009 року по дійсний час на
території м. Севастополя і м. Києва
невстановлені особи, з метою прикриття
незаконної діяльності - ухилення від
сплати податків в особливо великих
розмірах, без відповідних на те
повноважень, організували створення
підприємства - юридичної особи (ТОВ
«Партнерторгтранс») і зареєстрували її
на ім'я ОСОБА_5; при реєстрації
підприємства використовувався паспорт
на ім'я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
НОМЕР_2, виданий 23.06.2005 Поліським РВ ГУ
МВС України в Київській області, а
відповідно до зібраної у ході
перевірки інформації вказана фізична
особа померла у ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України в м. Києві та інформацією
Управління карного розшуку ГУ МВС
України в м. Києві.

За вказаних обставин відповідач вважає
всі операції з придбання Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_2 товарів у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»
такими, що не спричиняють реального
настання правових наслідків, а отже, -
нікчемними по ланцюгу до
вигодонабувача.

Внаслідок нікчемності операції з
придбання Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 товарів у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»,
відповідач дійшов висновку про
завищення першим податкового кредиту з
податку на додану вартість по
відповідним операціям та заниження
суми податку, яка підлягає сплаті за 1
квартал 2011 року на суму 11 712,80 грн.

На підставі акта перевірки
№63/17-227/2//6690/М від 29.08.2011 відносно
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 08.09.2011
про збільшення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 14 641,25 грн., у тому числі
11 713,00 грн. - основний платіж, 2 928,25 грн. -
штрафні санкції (том 1 арк. с. 16).

Позивач оскаржив вказане податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку.

07.11.2011 Рішенням про залишення
скарги без розгляду Державної
податкової адміністрації у м.
Севастополі за вих. №2827/10/25-064
керуючись пунктом 56.7 статті 56
Податкового кодексу України і пунктом
12 Положення про порядок подання та
розгляду скарг платників податків
органами державної податкової служби
(затверджено наказом ДПА України від
23.12.2010 № 1001 і зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 06.01 2011 за
№ 10/18748, державна податкова
адміністрація у м. Севастополі
залишили без розгляду скаргу суб'єкта
господарювання ОСОБА_10 на податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Севастополя від 20.10.11 №
та повернуло
її ( том 1 арк. с. 17).

У акті перевірки №63/17-227/2//6690/М від
29.08.2011 міститься посилання на підставу
її проведення - постанову старшого
слідчого з особливо важливих справ
відділу податкової міліції Державної
податкової адміністрації у м.
Севастополі від 11.06.2011, посилання на
направлення на перевірку від 16.08.2011
№766//01-057, наказ від 10.08.2011 №1195, а також
зазначено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
ОСОБА_2, поінформована письмовим
повідомленням від 10.08.2011 №6069/М/17-2, яке
вручено їй 10.08.2011.

З урахуванням матеріалів
кримінальної справи №110001 (том 1
арк.с.44-57) порушеної прокуратурою міста
Севастополя 05.01.2011 за ознаками злочину,
передбаченого частиною першою статті
205 Кримінального кодексу України,
перевіркою державної податкової
інспекції у Гагарінському районі міста
Севастополя встановлено, що у період з
липня 2009 року на території міста
Севастополя та міста Києва
невстановлені особи з метою прикриття
незаконної діяльності - ухилення від
сплати податків в особливо великих
розмірах, без відповідних на те
повноважень, організували створення
підприємства -юридичної особи і
зареєстрували на ім'я ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ТОВ «Партнерторгтранс»
(ідентифікаційний код 36678030), місто
Севастополь.

При реєстрації Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнерторгтранс» використовувався
цивільний паспорт на ім'я ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2, виданий
23.06.2005 Поліським РВ ГУ МВС України в
Київській області. Однак, відповідно до
зібраної у ході перевірки інформації,
громадянин ОСОБА_5 помер у ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується довідкою від 31
жовтня 2007 року №834/Д Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України у місті Києві та
інформацією Управління карного
розшуку ГУ МВС України у місті Києві
від 31.12.2010 № 4/7354.

Крім того, факт смерті ОСОБА_5
підтверджується постановою
Подільського районного суду міста
Києва від 28.10.2008 року у справі № 1-П-319/08,
якою кримінальну справу № 77-00133
стосовно ОСОБА_5 за ознаками злочину,
передбаченого частиною першою статті
204 Кримінального кодексу України,
закрито у порядку пункту 8 статті 6
Кримінально-процесуального кодексу
України у зв'язку зі смертю
обвинуваченого (том 1 арк.с.57).

У ході подальшого слідства у
справі №110001 було порушено кримінальну
справу щодо встановлених осіб за
частиною третьою статті 28, статті 205,
статті 358, частиною другою статті 364
Кримінального кодексу України ( том 1
арк.с.46-49).

Слідством встановлено, що після
реєстрації ряду фіктивних підприємств,
у тому числі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерторгтранс»,
членами злочинного угрупування
зазначені підприємства
використовувались для здійснення
своєї злочинної діяльності - надання
послуг по "конвертації" коштів, тобто
перетворення безготівкових коштів у
готівку, мінімізації податкових
зобов'язань контрагентів і ухилення
ними від сплати податків в особливо
великих розмірах. З цією метою
обвинувачені особи надали в банківські
установи міста Севастополя копії
реєстраційних документів приватного
підприємства ТОВ "Партнерторгтранс",
картки зі зразками підробленого
підпису громадянина ОСОБА_5, копії
паспорту громадянина ОСОБА_5 і довідки
про присвоєння ідентифікаційного
номеру, подали заяву про відкриття
банківських рахунків від імені
громадянина ОСОБА_5 Продовжуючи свій
злочинний намір, спрямований на
сприяння підприємствам-контрагентам у
мінімізації податкових зобов'язань, що
підлягають сплаті до бюджету, надання
вказаним фіктивним підприємствам
легального статусу, обвинувачені особи
незаконно підписувати та надавали до
податкових органів по місцю реєстрації
фіктивних підприємств документи
податкової звітності.

ОСОБА_2 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Севастополя
про визнання неправомірними дій щодо
проведення позапланової
документальної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_2 з питань взаємовідносин з
ТОВ "Партнерторгтранс" за
період з 01.07.2009 по 31.01.2011; визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.09.2011 № про збільшення фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у загальному розмірі
14641,25 грн., з яких 11 713,00грн. податок на
додану вартість та 2 928,25 грн., штрафна
(фінансова) санкція.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:
перевірку проведено з порушенням вимог
законодавства; у позивача є в
наявності первинні документи, які
необхідні для відображення
господарських операцій з ТОВ
"Партнерторгтранс" у податковому
обліку; в акті перевірки відсутні
будь-які відомості із посиланням на
відповідні рішення судів чи органів
державної влади про скасування
державної реєстрації ТОВ
"Партнерторгтранс" як суб'єкта
господарювання, платника податків;
позивачу не було та не могло бути
відомо про "особливості" реєстрації
ТОВ "Партнерторгтранс" як суб'єкта
господарювання, про які йдеться в акті
органу державної податкової служби.

Підставою для встановлення порушення
позивачем норм податкового
законодавства, на думку податкового
органу, є нікчемність взаємовідносин
між позивачем та ТОВ
«Партнерторгтранс», тобто таких, що не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а спрямованих лише
на здійснення операції по переводу
безготівкових коштів у готівку,
отримання податкової вигоди; такого
висновку відповідач дійшов з тих
підстав, що податкові накладні від
імені ТОВ «Партнерторгтранс» виписані
та підписані особою, яку неможливо
ідентифікувати, у зв'язку з тим, що
відповідно до зібраної в ході
перевірки інформації ОСОБА_5 помер у
ІНФОРМАЦІЯ_2, так само як й іншою особою,
що могла б виконувати обов'язки
директора за його дорученням, тому
надані первинні документи, в тому числі
податкові накладні, не можуть
підтверджувати право позивача на
включення до валових витрат та
податкового кредиту сум сплачених
податків.

Підтвердженням інформації щодо смерті
директора ТОВ "Партнёрторгтранс" та
неможливості ним підпису податкових
накладних, а також нікчемності
здійснених операцій, на думку
відповідача, є встановлення обставин у
рамках розслідування кримінальної
справи №110001, порушеної прокуратурою
м.Севастополя 05.01.2011, за фактом
фіктивного підприємництва, скоєного
невстановленими особами, тобто
створення та придбання суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) - ПП "Вітмар-М", ПП "Финанс Энерджи
Групп", ПП "Сангри", ПП "Граскон", ПП
"Таури", ПП "Авил", ТОВ "Партнерторгтранс"
з метою прикриття незаконної
діяльності за ознаками складу злочину,
передбаченого частиною першою статті
205 Кримінального кодексу України.

Встановленню підлягають обставини
щодо фактичного (можливості)
здійснення господарських операцій, а
не лише оформлення первинних
документів з метою зменшення сум
податкових зобов'язань за рахунок
податкового кредиту та валових витрат,
ухилення від сплати податків та
отримання податкової вигоди. При цьому,
лише встановлення у рамках
кримінальної справи факту
узгодженості дій платника податків з
постачальником, який є фіктивним та
його господарська діяльність не
направлена на отримання доходу, з метою
незаконного отримання податкових
вигод або його обізнаності з такими
діями чи сприяння ухиленню
постачальником товару (робіт, послуг)
від виконання податкових зобов'язань,
може слугувати підставою для
позбавлення позивача права на
включення до складу податкового
кредиту (валових витрат) понесених
витрат на сплату податку. Більш того,
такі факти не тільки повинні бути
встановленні в рамках порушеної
кримінальної справи, але й відносно
конкретних осіб та діяння, тобто
відносно позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а постанова суду першої інстанції -
скасуванню, з наступних підстав.

В постанові Вищого адміністративного
суду від 19.11.2013 у справі № К/800/12251/13
викладено правова позиція, згідно якої
відповідно до ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють,
серед іншого, чи вчинені вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (пункт 3 частини
третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до п. 86.9 ст. 86
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на момент прийняття
спірного рішення) у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Відмовляючи в позові, суди
зазначили, що вказана кримінальна
справа, порушена не відносно посадових
осіб позивача та не за фактом ухилення
від сплати податків, а тому у
податкового органу наявні підстави для
прийняття податкового
повідомлення-рішення за наслідками
такої перевірки.

Колегія суддів з таким висновком
судів першої та апеляційної інстанції
не погоджується, оскільки чинна на
момент прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення редакція пункту
86.9 статті 89 Податкового кодексу
України не пов'язувала неможливість
прийняття податкового
повідомлення-рішення за результатами
перевірки, проведеної на підставі
постанови слідчого, з колом
обвинувачених чи складом злочину.

Враховуючи наведене, суд
касаційної інстанції вважає, що
постановою суду першої інстанції та
ухвалою апеляційного
адміністративного суду обставини
справи встановлені повно та всебічно в
обсязі, достатньому для прийняття
рішення у справі, однак з неправильним
застосуванням зазначених вище норм
матеріального права, що є підставою
відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для їх скасування та прийняття нового
рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Це випливає з конституційного
принципу законності.

За нормами матеріального права суд
кваліфікує спірні правовідносини,
тобто дає їм правову оцінку.
Застосування судом норм матеріального
права полягає у співставленні
встановлених судом обставин з ознаками
норми матеріального права, яка регулює
поведінку учасників спірних відносин,
а також у з'ясуванні відповідних
правових наслідків у разі порушення
такої норми кимось із учасників.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, обґрунтованим вважається
рішення, в якому повно відображенні
обставини, що мають значення для цієї
справи чи для вирішення певного
процесуального питання, висновки суду
про встановлені обставини є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються належними і
допустимими доказами.

Між тим, судове рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обґрунтованим.

Доводи, мотиви, обґрунтування
відповідача не спростовують
вищевикладеного, так як акт перевірки
не містить жодних, будь - яких належних
та допустимих доказів, які б
підтвердили безтоварний характер
спірних операцій або обізнаність
позивача стосовно особливостей
реєстрації і діяльності його
контрагента.

Все вищеперелічене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а постанова суду першої інстанції -
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволенння позовних
вимог частково, так як при викладених
обставинах відсутні підстави для
визнання неправомірними дій щодо
проведення позапланової
документальної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_2 з питань взаємовідносин з
ТОВ "Партнерторгтранс" за
період з 01.07.2009 по 31.01.2011, оскільки
перевірка проводилась на підставі
постанови старшого слідчого з особливо
важливих справ відділу податкової
міліції Державної податкової
адміністрації у м. Севастополі від
11.06.2011.

Відтак, на підставі викладеного,
судова колегія дійшла висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, у зв'язку з чим висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог є
помилковим.

Суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення та прийняття нового відповідно
до пункту 4 частини першої статті 202
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 196, пунктом 3 частини першої
статті 198, пунктом 4 частини першої
статті 202, статтями 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 22.05.12 у
справі № 2а-3986/12/2770 задовольнити
частково.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 22.05.12 у справі №
2а-3986/12/2770 скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. Позовні вимоги
задовольнити частково.

5. Визнати протиправним та
скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення ДПІ в Ленінському
районі м. Севастополя від 08
вересня 2011 року № про
збільшення фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 суми грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість у
загальному розмірі 14641,25грн., з яких
11713,00грн. податок на додану вартість та
2928,25грн. штрафні (фінансова) санкція.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення згідно з частиною
п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанову може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
складений 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис С.Ю. Яковенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна