Справа № 817/2908/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/800/65419/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 2 грудня 2013 року у справі № 817/2908/13-а
за позовом Державної фінансової
інспекції в Рівненській області до
Квасилівської селищної ради
Рівненського району Рівненської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року Державна фінансова
інспекція в Рівненській області
звернулася в суд з позовом до
Квасилівської селищної ради
Рівненського району Рівненської
області, в якому просила зобов'язати
відповідача виконати в повному обсязі
п.2, п.3, п.4, п.5 вимог Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області, направлених листом від 22.03.2013
р. № 17-08-13/1782 про усунення порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами ревізії Квасиілвською
селищною радою не забезпечене повне
усунення всіх фінансових порушень,
вказаних у вимогах, що призвело до
недоотримання Державним бюджетом
коштів у сумі 9675,44 грн. та місцевим
бюджетом Рівненського району коштів в
сумі 61407,64 грн., які згідно ст.5
Бюджетного кодексу України, є
складовою єдиної бюджетної системи
України. За таких обставин, завдана
шкода інтересам держави.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року позовні вимоги задоволені.
Зобов'язано Квасилівську селищну раду
виконати в повному обсязі п.2, п.3, п.4, п. 5
вимог Державної фінансової інспекції в
Рівненській області направлені листом
від 22.03.2013 №17-08-13/1782 про усунення
порушень.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 2 грудня 2013
року, рішення суду першої інстанції
скасоване в частині задоволення вимог
про зобов'язання Квасилівську селищну
раду виконати п.4, п.5 вимог Державної
фінансової інспекції в Рівненської
області, направлених листом від 22.03.2013
р. № 17-08-13/1782 та прийнята в цій частина
нова постанова про відмову в
задоволенні позовних вимог. В решті
постанова суду першої інстанції
залишена без змін.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням апеляційного суду Державна
фінансова інспекція в Рівненській
області звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
змінити рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що відсутні підстави для
скасування судового рішення, а
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною фінансовою
інспекцією у Рівненській області
проведена ревізія формування та
виконання селищного бюджету,
фінансово-господарської діяльності
Квасилівської селищної ради за 2009-2012
роки, якою встановлений ряд порушень та
недоліків, що викладені в акті ревізії
від 15.02.2013р. №17-08-06/12.

Проведеною ревізією встановлено,
зокрема, що (п.4 вимоги) протягом 2009-2012
років відповідно до договорів,
укладених між Квасилівською селищною
радою та КП "Рівнерайкомуненергія"
Рівненської районної ради проводилися
розрахунки за спожиту теплову енергію
за приміщення площею 61,2 кв.м., яке
рахується на балансі селищної ради,
знаходиться в житловому приміщення по
вул. Рівненська 1 та використовується
дільничними інспекторами, як опорний
пункт.

В ході ревізії договору оренди між
селищною радою та РВ УМВС України в
Рівненській області не представлено.
Нарахування щодо відшкодування
вартості за спожиту теплову енергію за
вказане приміщення селищною радою не
проводилися, рахунки Рівненському РВ
УМВС України у Рівненській області не
виставлялися. Відповідно до
інформації, отриманої від Рівненського
РВ УМВС України у Рівненській області
від 20.02.2013 №65/10-2223 договір оренди з
Квасилівською селищною радою не
укладався, рахунки за спожиту теплову
енергію за приміщення площею 61,2 кв.м.,
яке використовується дільничними
інспекторами, як опорний пункт не
проводилися.

З урахуванням наведеного, ревізією
встановлене, що протягом 2009-2912 років
Квасилівською селищною радою оплачені
КП "Рівнерайкомуненергія" кошти в сумі
28362,24 грн. за теплову енергію,
використану на опалення приміщення
площею 61,2 кв. м, яке використовується
дільничними інспекторами міліції, як
опорний пункт, що призвело до покриття
витрат сторонньої юридичної особи -
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області та завищення
потреби в бюджетних коштах на 2009-2012
роки по КПКВ 010116 "Органи місцевого
самоврядування" за КЕКВ 1161 "Оплата
теплопостачання", що є порушенням п.п. 20,
29 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №
228, із змінами.

Крім того, (п. 5 вимоги) ревізією
дотримання вимог законодавства при
використанні земель, встановлено, що
рішенням селищної ради від 30.12.2003 №203
"Про надання дозволу на розробку
технічної документації на передачу
земельної ділянки" наданий дозвіл на
складання технічної документації
підприємцю ОСОБА_1 по наданню земельної
ділянки площею 0,054 га в оренду строком
на 1 рік для реконструкції та
обслуговування цеху по переробці м'яса
в смт. Квасилів за рахунок забудованих
земель Рівненської обласної спілки
споживчих товариств (землі, що
використовуються в комерційних цілях).
Між Квасилівською селищною радою та ПП
ОСОБА_1 13.10.2010 укладений договір оренди
землі, предметом якого є передача в
строкове платне користування
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
- землі комерційного використання, для
обслуговування пивбару та ковбасного
цеху площею 0,054 га. Вказаний договір
укладений на 11 місяців. Відповідно до п.
9 вказаного договору орендна плата за
земельну ділянку складає 2273,29 грн., що
становить 3% від нормативної грошової
оцінки землі. А також передбачена
щомісячна сплата орендної плати в сумі
189,44 грн. та сплата орендної плати в
розмірі 3% від нормативно-грошової
оцінки земель смт. Квасилів з моменту
придбання об'єкту нерухомості у
власність, так як фактично земельна
ділянка використовувалась з 2002 року
(згідно договору купівлі-продажу
основних засобів від 07.07.2002 року).
Загальна сума заборгованості, яка на
момент укладення договору складала
13411,33 грн., повинна бути сплачена
орендарем протягом дії договору. Проте,
протягом 2010-2012 років вищевказана
заборгованість по орендній платі за
земельну ділянку ПП ОСОБА_1 протягом
2010-2012 років не сплачена.

Враховуючи вищевикладене, внаслідок
несплати орендної плати ПП ОСОБА_1 за
період фактичного її використання,
селищною радою недоотримана орендна
плата в сумі в сумі 13411,33 грн. чим
недотриманий п.9 вищевказаного
договору, щодо термінів оплати, ст.ст.
526, 530 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 №435-ІV, в частині, щодо
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
підлягає виконанню у строк,
встановлений у договорі, та ст.629
Цивільного кодексу України в частині,
що договір є обов'язковим для
виконання, чим нанесена матеріальна
шкода (збитки) селищному бюджету на
вказану суму.

У зв'язку із виявленими порушеннями на
адресу Квасилівської селищної ради,
позивачем була направлена вимога від
22.03.2013 №17-08-13/1782 "Про усунення виявлених
порушень" та зобов'язано надати
інформацію щодо усунення вказаних в
вимозі порушень до 20.06.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги п.2, п.3, п.4, п.5 Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області направлених листом від 22.03.2013
№17-08-13/1782 про усунення порушень є
такими що винесені на підставі в межах
повноважень та у спосіб передбачений
законами та конституцією України.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
вимоги пунктів 4, 5 Державної фінансової
інспекції в Рівненській області
направлені листом від 22.03.2013 №17-08-13/1782
про усунення порушень не узгоджуються
з встановленими Законом правами
Державної фінансової інспекції, і є
такими що виходять за межі її
повноважень.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно пунктів 4, 5 вимог Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області направлених листом від 22.03.2013
№17-08-13/1782 про усунення порушень
вбачається зобов'язання позивача
визначити суму збитків та вчинити
певні дії.

Пункт 4 містить вимогу про проведення
претензійно-позовної роботи з
Рівненським РВ УМВС України в
Рівненській області та відображення
дебіторської заборгованості на суму
28362,34 грн.

Пункт 5 містить вимогу про стягнення
коштів в сумі 13411,33 грн., в тому числі
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з ПП
ОСОБА_1; в іншому випадку стягнути з
осіб, винних у недоотриманні орендної
плати на суму 13411,33 грн. шкоду у порядку
та розмірі, встановленому ст.ст.130-136
КЗпП України.

Разом з тим, відповідно п. 49 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550, передбачений конкретний порядок
пред'явлення цивільних позовів, а саме:
до винних працівників об'єкту контролю.

Отже, встановивши, що державному
підприємству завдана шкода, управління
ставить вимоги перед керівником
об'єкту контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Таким чином, апеляційним судом вірно
зазначено, що з'ясовуючи питання
протиправності пунктів 4, 5 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області направлених
листом від 22.03.2013 №17-08-13/1782 про усунення
порушень №05-05-15/3445 суд першої інстанції
помилково не звернув уваги на те, що
зазначені зобов'язання не узгоджуються
з встановленими Законом правами
Державної фінансової інспекції, тобто
є такими, що виходять за межі її
повноважень.

Виходячи з головних завдань державної
фінансової інспекції визначених у
статті 2 і обсягу прав, встановлених
статтею 10 Закону №2939-ХІІ відповідач,
здійснюючи державний фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, ефективним використанням
коштів і майна реалізує такі через
механізм вилучення в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, стягнення у дохід держави
коштів, одержаних підконтрольними
установами, за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства,
звернення до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
порушення перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства, накладати у випадках,
передбачених законодавчими актами, на
керівників та інших службових осі
підконтрольних установ
адміністративні стягнення.

Приписи зазначених норм матеріального
права не наділяють суб'єкта владних
повноважень правами щодо спонукання
господарюючого суб'єкта на проведення
претензійно-позовної роботи, укладення
договорів чи здійснення коригування
фінансового обліку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене суд
апеляційної інстанції дійшов до
вірного висновку про незаконність
пунктів 4, 5 вимоги Державної фінансової
інспекції в Рівненській області
направлених листом від 22.03.2013 №17-08-13/1782
про усунення порушень №05-05-15/3445, при
цьому колегія суддів зазначає, що
справа переглядається в межах
касаційної скарги.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Рівненській області
відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року, змінену постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 2 грудня 2013
року, та постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 2 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: