Справа № 803/968/13а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р.

Справа № 876/8011/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Колективного підприємства
«Ковельбуд» на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2013 року у адміністративній
справі №803/968/13а за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області до Колективного підприємства
«Ковельбуд» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

УПФ України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області звернулось
до суду з позовом до Колективного
підприємства «Ковельбуд» про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню втрат та виплату і
доставку пенсій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в
порушення вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» КП «Ковельбуд»
не відшкодувало (не покрило) УПФУ в м.
Ковелі та Ковельському районі фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на підставі пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в сумі 56621,74 грн.
за лютий - березень 2013 року. Просить
стягнути з КП «Ковельбуд» на користь
УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі
заборгованість в сумі 56621,74 грн., яка
виникла в результаті недотримання
порядку відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року позовні вимоги задоволено,
стягнуто з Колективного підприємства
«Ковельбуд» на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, за лютий - березень 2013
року в сумі 56621 грн. 74 коп.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невірним встановленням обставинам у
справі, невідповідністю висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, про відмову в задоволені
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно даних
обліку позивача, за відповідачем
рахується заборгованість по фактичних
витратах Пенсійного фонду на виплату
та доставку пільгових пенсій: по списку
№2 за лютий-березень 2013 року в сумі 56621,74
грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що у відповідача наявна
заборгованість по фактичних витратах
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій, яка в
добровільному порядку не сплачена,
тому підлягає стягненню в судовому
порядку.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними з огляду
на наступне.

Наявність у відповідача
заборгованості по фактичних витратах
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій за
лютий-березень 2013 року в сумі 56621,74 грн.
підтверджується розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для юридичних
осіб, незалежно від форми власності,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, до об'єкту
оподаткування відносить фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлено, що після
01.01.2004 року зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, який діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 6 січня 2004 р. за №64/8663),
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень.

Згідно п. 6.8. Інструкції, підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідачем фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій відшкодовані не були,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про підставність
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача в користь позивача 56621,74
грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Що стосується посилання апелянта на
виникнення форс-мажорних обставин, суд
не приймає до уваги, оскільки
нерентабельність підприємства та його
важке фінансове становище не є
обставинами непереборної сили, тобто
такими, що виникли без волевиявлення
особи внаслідок стихійного лиха,
пожежі, аварії, військових дій.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Колективного
підприємства «Ковельбуд» - залишити
без задоволення, постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2013 року у адміністративній
справі №803/968/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс