Справа № 806/5932/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Фещук
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" лютого 2014 р.
Справа № 806/5932/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Шуляк О.Ю. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"09" січня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Біо мед скло" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про скасування податкових повідомлень
- рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Біо мед скло" звернулось до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення:
№ від 30.01.2012 р. про збільшення
позивачу суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 1036059 грн.; № від
30.01.2012 р. про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за жовтень 2011 року в
сумі 1043699 грн.. Окрім того, позивач
просив скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
24.02.2012р. про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за листопад 2011 року в
розмірі 841269 грн..

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року позов Публічного акціонерного
товариства "Біо мед скло" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень за № і №
від 30.01.2012 р. та № від 24.02.2012 р., -
задоволено

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області за
№ і № від 30.01.2012 р. та №
від 24.02.2012 р..

Відшкодовано з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства "Біо мед скло"
судові витрати зі сплати судового
збору у сумі 2294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн. 00 (нуль) коп.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Відповідачем у справі подано
до суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просили скасувати зазначену постанову
та прийняти нову - про відмову в
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, рішення від 30
січня 2012 року за №, №
прийняті на підставі акта
документальної позапланової виїзної
перевірки від 16.01.2012 р. №250/23-2/04763746 з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за жовтень 2011 року.

Перевіркою встановлено, що позивачем
порушено вимоги п.200.1, п.200.4., п.200.14а.,
п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено суму
податку на додану вартість, яку
підприємство мало заявити до
відшкодування з бюджету за жовтень 2011
року в сумі розміром 1036059 грн. та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р. 24 Декларації) в сумі
розміром 1043699 грн..

Оскаржуване рішення № від 24
лютого 2012 року прийняте на підставі
акта документальної позапланової
виїзної перевірки від 07.02.2012 р.
№791/23-2/04763746 з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок за
листопад 2011 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення з податку
на додану вартість, що декларувалось в
жовтні 2011 року.

Перевіркою встановлено, що позивачем
порушено вимоги п.200.1, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
завищено суму податку на додану
вартість, яку підприємство заявило до
бюджетного відшкодування за листопад
2011 року в сумі розміром 202430 грн. та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р.24 Декларації) в сумі розміром
841269 грн..

Скасовуючи оскаржувані рішення, суд
першої інстанції визнав їх, як такі що
не узгоджуються з правовими
положеннями законів України.

Так, вирішуючи питання про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог, судом враховано, що
порядок та умови формування
податкового кредиту регулюються
розділом V Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Кодексу
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а також придбанням
(будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних
інвестицій у необоротні капітальні
активи), у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Кодексу сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При цьому, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті,
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу з податку, що
виник за попередні звітні (податкові)
періоди (у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (п.200.3
цієї ж статті).

Відповідно до п.п."б" п.200.4 ст.200 Кодексу
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
кредиту.

Згідно з положеннями п.200.6 ст.200 Кодексу
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених п.200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Підпунктом "а" п.200.14 ст.200 Кодексу
визначено, що у разі, якщо за
результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган у разі заниження заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування щодо суми, визначеної
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з п.200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах.

Як свідчить аркуш 14 акта перевірки-1
підставою для встановлення порушень та
винесення податкових
повідомлень-рішень є неврахування
підприємством висновків попередніх
актів перевірок, а саме акта від 26.04.2011
р. №1930/23-01/04763746/0110 та акта від 11.11.2011 р.
№5753/23-2/04763746.

Відповідно до п.56.22. Податкового
кодексу України, якщо платник податків
оскаржує рішення податкового органу в
адміністративному порядку до
контролюючих органів та/або до суду,
обвинувачення особи в ухиленні від
сплати податків не може ґрунтуватися
на такому рішенні контролюючого органу
до закінчення процедури
адміністративного оскарження або до
остаточного вирішення справи судом.

Підтвердженням факту оскарження в
судовому порядку висновків
вищевказаних актів у вигляді
податкових повідомлень-рішень є ухвали
про відкриття проваджень:

податкове повідомлення рішення №
від 13.04.2011 р. (винесено на підставі акта
перевірки від 26.04.2011 р. №1930/23-01/04763746/0110) -
ухвала про відкриття провадження від
27.05.2011 р. у справі №0670/5365/11;

податкові повідомлення рішення №
та № від 29.11.2011 р. (винесені згідно
акту перевірки від 11.11.2011 р. №5753/23-2/04763746)
- ухвала про відкриття провадження від
16.12.2011 р. по справі №0670/11932/11.

Окрім того, як встановлено судом,
станом на день звернення із даним
позовом вказані податкові
повідомлення-рішення скасовані згідно
з постановами Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.01.2012 р. у
справі №0670/5365/11 та від 03.05.2012 р. по
справі №0670/11932/11, відповідно (а.с.26-27,
30-32).

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 24 лютого 2012 року № про
зменшення розміру від'ємного значення
з податку на додану вартість за
листопад 2011 року в сумі розміром 841269
грн. то суд виходив з наступного.

Як свідчить аркуш 14 акта перевірки-2
підставою для встановлення порушень та
винесення податкового
повідомлення-рішення № від 24.02.2012
р. є взяття за основу висновків акту
попередньої позапланової перевірки
№250/23-2/04763746 від 16.01.2012 р. з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за жовтень 2011 року (висновки
даного акту у вигляді податкових
повідомлень-рішень № від 30.01.2012 р.
та № від 30.01.2012 р. оскаржуються у
першій частині даного позову).

Податкове повідомлення-рішення №
від 23.02.2012 р., прийняте на підставі
висновків акта перевірки-2, скасоване
відповідно до постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від
27.09.2012 р. у справі №0670/1346/12, в якій
зазначено, що судом встановлено, що
станом на листопад 2011 року ПАТ "Біо мед
скло" мало суму від'ємного значення у
розмірі 3319262 грн. (рядок 21 декларації за
листопад 2011 року), в яку включена
від'ємного значення у розмірі 841269 грн.,
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість відповідач
зменшив згідно з податковим
повідомленням-рішенням № від
24.02.2012 р., як завищення від'ємного
значення.

Відповідно до п.п."а" п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п.200.1 цієї статті,
має від'ємне значення, то залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктом 200.6 ст.200 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених п.200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку, що
платнику податків надано право
включення від'ємного значення
попередніх періодів в складі сум
бюджетного відшкодування або ж
включення до податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції
постанову винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до її зміни чи скасування.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "09" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Публічне акціонерне
товариство "Біо мед скло"
вул.Промислова, 26,м.Житомир,10025

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014