Справа № 395/1484/13-а
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 395/1484/13-а
провадження № 2-а/395/1/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року
м.
Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

Головуючого -
судді Орендовського В.А.,

при секретарі
- Піддубному С.В.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Снісара
В.М., Герасимук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомиргород
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Новомиргородському районі про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування позову
вказала, що працювала з 25 серпня 1980
року до 25 серпня 1981 року старшою
піонервожатою в Канізькій середній
школі Новомиргородського району
Кіровоградської області. З 26 жовтня 1981
року знову працювала старшою
піонервожатою в Канізькій середній
школі Новомиргородського району
Кіровоградської області до 15 листопада
1983 року, після чого була переведена на
посаду культорганізатора
Новомиргородського районного будинку
піонерів, та з 31 серпня 1987 року
виконувала обов'язки директора
Новомиргородського районного будинку
піонерів. 13 грудня 1989 року була
переведена з зазначеної вище посади
директора на посаду методиста
Новомиргородського районного будинку
піонерів та працювала на займаній
посаді до 31 серпня 1995 року, після чого
була звільнена з посади за ст.40 п.1 КзпП
України «Ліквідація установи». З 1
вересня 1995 року прийнята на посаду
методиста районного Дитячо-юнацького
центру. 12 серпня 1998 року переведена на
посаду культорганізатора районного
Дитячо-юнацького центру. 01 вересня 2001
року у районному Дитячо-юнацькому
центрі змінено назву на районний центр
дитячої та юнацької творчості, в якому
вона продовжила працювати на займаній
посаді культорганізатора. З 05 жовтня 2009
року до 05 жовтня 2013 року працювала на
посаді методиста в районному центрі
дитячої та юнацької творчості, після
чого звільнилася з посади за власним
бажанням. Її стаж працівника освіти
складає - 32 роки 11 місяців та 11 днів.

Вважаючи, що має право на отримання
пенсії по вислузі років, 7 жовтня 2013
року позивач звернулася до Управління
пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі
Кіровоградської області, але їй
відмовили у призначенні пенсії.
Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні
пенсії за вислугу років, відповідач
послався на те, що позивач згідно
наданих нею документів має лише 5 років
4 місяці 4 дні стажу, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_1 просить визнати незаконною
відмову Управління пенсійного фонду
України в Новомиргородському районі
Кіровоградської області в призначенні
їй пенсії за вислугу років та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Новомиргородському
районі Кіровоградської області
призначити їй пенсію за вислугу років
та виплачувати пенсію з 07.10.2013 року.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов повністю та просила
суд його задовольнити.

Представники відповідача позов
не визнали, просили суд відмовити в
задоволенні позову, оскільки Переліком
закладів та установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, не передбачена
посада культорганізатора та методиста
у позашкільних навчальних закладах.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає за наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
загальний стаж роботи позивача в
освіті складає - 32 роки 11 місяців та 11
днів. Так, ОСОБА_1 працювала з 25 серпня
1980 року до 25 серпня 1981 року старшою
піонервожатою в Канізькій середній
школі Новомиргородського району
Кіровоградської області. З 26 жовтня 1981
року знову працювала старшою
піонервожатою в Канізькій середній
школі Новомиргородського району
Кіровоградської області до 15 листопада
1983 року, після чого була переведена на
посаду культорганізатора
Новомиргородського районного будинку
піонерів, та з 31 серпня 1987 року
виконувала обов'язки директора
Новомиргородського районного будинку
піонерів. 13 грудня 1989 року була
переведена з зазначеної вище посади
директора на посаду методиста
Новомиргородського районного будинку
піонерів та працювала на займаній
посаді до 31 серпня 1995 року, після чого
була звільнена з посади за ст.40 п.1 КзпП
України «Ліквідація установи». З 1
вересня 1995 року прийнята на посаду
методиста районного Дитячо-юнацького
центру. 12 серпня 1998 року переведена на
посаду культорганізатора районного
Дитячо-юнацького центру. 01 вересня 2001
року у районному Дитячо-юнацькому
центрі змінено назву на районний центр
дитячої та юнацької творчості, в якому
вона продовжила працювати на займаній
посаді культорганізатора. З 05 жовтня 2009
року до 05 жовтня 2013 року працювала на
посаді методиста в районному центрі
дитячої та юнацької творчості, після
чого звільнилася з посади за власним
бажанням. Вважаючи, що має право на
отримання пенсії по вислузі років, 7
жовтня 2013 року позивач звернулася до
Управління пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі
Кіровоградської області, але їй
відмовили у призначенні пенсії.
Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні
пенсії за вислугу років, відповідач
послався на те, що позивач згідно
наданих нею документів має лише 5 років
4 місяці 4 дні стажу, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років
(а.с.19,20).

Відповідно до ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів та посад, робота на
яких дає право для призначення
відповідачу пенсії за вислугу років,
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року №909,
якою затверджено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, у якому не передбачена посада
культорганізатора та методиста у
позашкільних навчальних закладах.

У зв'язку з наведеним
відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1
у призначенні пенсії за вислугу років,
не зарахувавши роботу на посадах
культорганізатора та методиста у
позашкільних навчальних закладах,
зокрема: з 16 листопада 1983 року по 30
серпня 1987 року - на посаді
культорганізатора Новомиргородського
районного будинку піонерів; з 14 грудня
1989 року до 12 серпня 1998 року на посаді
методиста Новомиргородського
районного будинку піонерів та
Новомиргородського районного
дитячо-юнацького центру; з 13 серпня 1998
року по 04 жовтня 2009 року на посаді
культорганізатора; з 05 жовтня 2013 року
по 05.10.2013 року на посаді методиста
Новомиргородського районного центру
дитячої та юнацької творчості.

Доводи позивача про те, що відповідно
до ст.21 Закону України «Про позашкільну
освіту», постанови КМУ № 963 від 14.06.2000
року «Про затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» вона має право на
призначення пенсії за вислугу років,
суд вважає безпідставними.

Так, Закон України «Про позашкільну
освіту», як і Закон України «Про
пенсійне забезпечення» надають право
на пенсію за вислугу років працівникам
освіти, в тому числі і працівникам
позашкільних навчальних закладів, при
наявності педагогічного стажу роботи
не менш ніж 25 років за переліком посад
згідно вище вказаної постанови КМУ від
04.11.1993 року №909. Що стосується посилання
позивача на постанову КМУ № 963 від
14.06.2000 року, то дана постанова визначає
загальний перелік посад педагогічних
та науково-педагогічних працівників, а
не перелік відповідних посад, які дають
право для призначення пенсії за
вислугу років.

У зв'язку з наведеним суд вважає,
що рішення відповідача про відмову в
призначенні пенсії ОСОБА_1 є
правомірним, а тому адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України у Новомиргородському
районі про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Новомиргородського

районного суду
В. А. Орендовський