Справа № 812/10625/13-а
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10625/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді Широкої К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання
Житній Ю.С.

представника позивача: Ноур Н.А.

представника відповідача: Головіна О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства "Агро"
до Ленінської об'єднаної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень № від 09.12.2013
та № від 09.12.2013,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
підприємства "Агро" до Ленінської
об'єднаної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 09.12.2013
та № від 09.12.2013.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 09 грудня 2013 року
Ленінською об'єднаною податковою
інспекцією у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області прийняті податкові
повідомлення - рішення № від
09.12.2013, яким Приватному підприємству
"Агро" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 113 367, 50грн., з яких за
основним платежем у розмірі 90694,00 грн.
та штрафні санкції у розмірі 22 673,50 грн.,
та № від 09.12.2013, яким Приватному
підприємству "Агро" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 28 192,50 грн., з яких за
основним платежем у розмірі 22554,00 грн.
та штрафні санкції у розмірі 5638, 50 грн.

Дані податкові повідомлення - рішення
винесено податковою інспекцією на
підставі акту перевірки № 326/22-06/31260388/05
від 27.11.2013 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП «Агро» з питань
дотримання чинного податкового
законодавства в частині нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток за період 01.10.2010 по
30.09.2013 року.

За висновками акту перевірки
відповідачем встановлені наступні
порушення:

- п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138
Податкового кодексу України;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем нібито
занижено податок на прибуток
підприємства на суму 22 554 грн. та
податок на додану вартість на суму 90
694,00 грн.

03 грудня 2013 року позивачем на акт
перевірки до Ленінської об'єднаної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області надані заперечення
за № 86, які відповіддю податкової
інспекції від 04.12.2013 року №5/22-06
залишені без задоволення.

Позивач вважає, що податкові
повідомлення - рішення № від
09.12.2013 та № від 09.12.2013 прийнято
відповідачем незаконно з наступних
підстав.

Підставою для висновки вказаного акту
перевірки є посилання податкового
органу на постанову СУ фінансових
розслідувань Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
згідно якої ТОВ «Вектра 3000» має
відношення до мінімізації податкових
зобов'язань. Крім того, підставами для
висновків про порушення ПП «Агро»
податкового законодавства стали
матеріали перевірки ТОВ «Вектра 3000»,
якими встановлено придбання ТОВ
«Вектра 3000» товару, який було
реалізовано на адресу позивача, а також
відсутні у ТОВ «Вектра 3000» власних
виробничих, складських приміщень,
відсутність власного транспорту. Крім
того, відповідач вказує на відсутність
у ПП «Агро» водія за штатним розкладом,
наявність заборгованості перед ТОВ
«Вектра 3000».

Зазначені обставини на думку
відповідача є доказами відсутності
фактичного здійснення господарських
операцій ПП «Агро» з ТОВ «Вектра 3000», а
відтак позивачем задеклароване право
на податковий кредит у розмірі 90 694,00
грн. та валові витрати у розмірі 107 402, 00
грн. - є недоведеними.

Позивач не згоден із доводами
відповідача, оскільки відсутність у
штатному розкладі позивача посади
водія ні як не спростовує факт
здійснення транспортного товару.
Транспортування товару, придбаного у
ТОВ «Вектра 3000» здійснював ОСОБА_3, що
працює на посаді начальника цеху ПП
«Агро». Відносно до його посадової
інструкції, він організовує поставку
сировини та матеріалів для
виробництва, а у разі необхідності, за
усною або письмовою вказівкою
керівника, начальник цеху здійснює
транспортування сировини з
використанням службового автомобіля.

Що стосується кредиторської
заборгованості у ПП «Агро» перед ТОВ
«Вектра 3000», то це не суперечить умовам
договору поставки від 04.01.2013 №2 згідно
цього договору покупець зобов'язаний
провести оплату за отриману продукцію
шляхом банківського переводу грошових
коштів або на умовах передплати.
Позивач часткового розрахувався за
отриманий товар шляхом банківського
переводу грошових коштів на рахунок
ТОВ «Вектра 3000» у розмірі 364 780, 00 грн.
Кредиторська заборгованість у розмірі
179 651, 40 грн. існує в межах строку дії
Договору, а відтак її наявність не є
доказом відсутності реального
здійснення господарський операцій між
позивачем та його контрагентів.

Щодо відсутності у контрагента
позивача власних складських приміщень
не спростовує можливість наявності у
нього орендованих складських
приміщень. В акті перевірки не
міститься доказів відсутності у ТОВ
«Вектра 3000» орендованих складських
приміщень, чи транспортних засобів.

Також висновки акту перевірки зроблені
з ігноруванням первинних документів,
наданих для перевірки. Кожна угода
закупівлі товару ПП «Агро»
підтверджена первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
розрахунковими документами.

У зв'язку з чим позивач просив
скасувати податкові повідомлення -
рішення № від 09.12.2013 та №
від 09.12.2013, прийняті Ленінської
об'єднаної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області, №
від 09.12.2013, якими Приватному
підприємству "Агро" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 113 367, 50грн., з
яких за основним платежем у розмірі
90694,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 22
673,50 грн. та № від 09.12.2013, яким
Приватному підприємству "Агро"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 28 192,50 грн.,
з яких за основним платежем у розмірі
22554,00 грн. та штрафні санкції у розмірі
5638, 50 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позові, просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, надав
письмові заперечення проти позовної
заяви ПП «Арго» (а.с.130-132).

Дослідивши всі документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «Агро» зареєстроване як
суб'єкт підприємницької діяльності
виконавчим комітетом Луганської
міської ради 27.12.2000 за № 1 006184
(а.с.11).

Приватне підприємство «Агро» є
платником податків і зборів та
перебуває на обліку в Ленінської МДПІ у
м. Луганську з 16.01.2001, реєстраційний
номер 5580, що підтверджується довідкою
про взяття на облік за формою № 4-ОПП
(а.с.13).

На підставі направлення на перевірку
від 19.11.2013 №481, виданого Ленінською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, ОСОБА_4, головний
державний ревізор-інспектор відділу
контролю за валютними операціями у
сфері ЗЕД області, згідно до пп. 20.1.4 п.
20.1 ст.20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового
кодексу України, відповідно до наказу
Ленінської ОДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області від
19.11.2013 № 600 та постанови слідчого від
15.11.2013 проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
приватного підприємства «Агро» () з питань дотримання вимог
чинного податкового законодавства в
частині нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток за період 01.10.2010 по 30.09.2013 року
по взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вектра
3000» () та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вістол»
(). Термін проведення
перевірки з 20.11.2013 тривалістю 5 робочих
днів згідно наказу від 19.11.2013 №600 (т.1
а.с.29, т.2 а.с.113-114)

Ленінською об'єднаною податковою
інспекцією у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
приватного підприємства «Агро» () з питань дотримання вимог
чинного податкового законодавства в
частині нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток за період 01.10.2010 по 30.09.2013 року
по взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вектра
3000» () та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вістол»
(), за результатами якої
складено акт № 326/22-06/31260388/05 від 27.11.2013
(а.с.30-73).

Зазначеним актом встановлені
порушення:

- пп.138.1.1. П. 138.1, П. 138.2, П.138.8 ст.138
Податкового кодексу України (від 02.12.2010
№2755-VІ зі змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 22 554,00 грн. у
томи числі за 4 квартал 2012 року у сумі 22
554,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст 198
Податкового кодексу України (від 02.12.2010
№2755-VІ зі змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету всього у сумі 90 694, 00 грн.

03 грудня 2013 року позивачем на акт
перевірки до Ленінської ОДПІ у м.
Луганську ГУ Міндохоів у Луганській
області надані заперечення за № 86
(т.1а.с.47-75), які відповіддю на
заперечення податкової інспекції від
04.12.2013 №5/22-06 залишені без задоволення
(а.с.76-79).

На підставі акту перевірки №
326/22-06/31260388/05 від 27.11.2013 відповідачем 09
грудня 2013 року прийняті податкові
повідомлення-рішення № (а.с.82),
яким підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 113 367, 50грн., з
яких за основним платежем у розмірі
90694,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 22
673,50 грн. та повідомлення-рішення №
(а.с.83) від 09.12.2013, яким Приватному
підприємству "Агро" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 28 192,50 грн., з яких за
основним платежем у розмірі 22554,00 грн.
та штрафні санкції у розмірі 5638, 50 грн.

Як було встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи,
перевірка проводилась на підставі
постанови слідчого від 15 листопада 2013
року (т.2 а.с.113).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи, серед іншого, мають
право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка,
серед іншого, здійснюється якщо
отримано судове рішення суду (слідчого
судді) про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Наказом Державної податкової служби
України від 31 жовтня 2012 року № 948
затверджено Методичні рекомендації
щодо порядку взаємодії між
підрозділами органів державної
податкової служби при організації,
проведенні та реалізації матеріалів
перевірок платників податків.

Згідно п. 1.6.1 Методичних рекомендацій
за результатами документальної
планової або позапланової та фактичної
перевірки складається акт (довідка),
який підписується, реєструється та
вручається (надсилається) платнику
податків (посадовим особам
(уповноваженим представникам) платника
податків) з дотриманням вимог щодо
порядку оформлення і реалізації
матеріалів перевірок, встановлених
статтею 86 розділу ІІ Кодексу та
відповідними нормативно - правовими
актами центрального органу виконавчої
влади, що формує державну фінансову
політику, та/або відповідного
розпорядчого документа ДПС України.

Пунктом 1.6.3 Методичних рекомендацій
передбачено, що у разі встановлення за
результатами перевірки порушень вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, за розглядом матеріалів
перевірки керівником (заступником
керівника) органу ДПС, на обліку в якому
перебуває платник податків,
приймаються та надсилаються платнику
податків податкові
повідомлення-рішення за формами,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Якщо порушення було встановлено в ході
документальної перевірки, яку
здійснювали (очолювали) працівники
органу ДПС іншого, ніж орган ДПС, де на
обліку перебуває платник податків (є
платником відповідних податків або
зборів), орган ДПС, працівники якого
здійснювали (очолювали) таку перевірку,
забезпечує складання та надання
(направлення) не пізніше наступного
робочого дня такому органу ДПС
матеріалів перевірки, а також висновку
у довільній формі щодо сум податків,
які підлягають донарахуванню за
результатами перевірки (зменшення
(збільшення) сум заявленого бюджетного
відшкодування або від'ємної різниці
між сумою податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ, або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток). Зазначений
висновок є обов'язковим для врахування
при прийнятті відповідних податкових
повідомлень-рішень, а у разі наявності
заперечень до акта перевірки з
урахуванням висновку органу ДПС, що
проводив перевірку, передбаченого
пунктом 1.6.2 цього розділу Методичних
рекомендацій.

Згідно п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Так відповідно до п.44.6 ст. 44 Податкового
кодексу України, у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам контролюючого органу,
які проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі закон №996),
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно п.п. 11.1-1.6 п.11 «Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
України», основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні. Перший
екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Після прийняття вантажу, перший
екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у
вантажовідправника, другий -
передається вантажоодержувачу, третій
і четвертий екземпляри, засвідчені
підписом вантажоодержувача,
передаються перевізнику.

Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Таким чином, первинна транспортна
документація відноситься до первинних
документів, на основі яких ведеться
бухгалтерський облік. Відповідно до п.2
ст. 3 Закону України №996, бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, грунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Здійснення поставки товару на
будь-яких умовах поставки не звільняє
учасників господарської операції від
складання первинних документів, які
передбачені законодавством про
бухгалтерський облік.

Відповідно ст.4 Закону України №996,
бухгалтерський облік та фінансова
звітність ґрунтується, зокрема, на
таких основних принципах:

- нарахування та відповідність доходів
і витрат - для визначення фінансового
результату звітного періоду необхідно
порівняти доходи звітного періоду з
витратами, що були здійснені для
отримання цих доходів. При цьому доходи
і витрати відображаються в
бухгалтерському обліку та фінансовій
звітності в момент їх виникнення,
незалежно від дати надходження або
сплати грошових коштів;

- превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Керівник підприємства зобов'язаний
створити необхідні умови для
правильного ведення бухгалтерського
обліку, забезпечити неухильне
виконання всіма підрозділами, службами
та працівниками, причетними до
бухгалтерського обліку, правомірних
вимог бухгалтера щодо дотримання
порядку оформлення та подання до
обліку первинних документів.

Як встановлено у судовому засіданні,
основним видом діяльності згідно
статуту ПП «Агро» є торгівля деревиною,
лісопильне та столярне виробництво
(а.с.14-22).

Згідно договору оренди №3 від 02 лютого
2011 року Приватне підприємство «Агро»
орендує приміщення у Закритого
акціонерного товариства
«Лугастройсервіс» за адресою: м.
Луганськ, вул. Лутугинська, будинок 40. (т
1 а.с.23-26).

Між Приватним підприємством «Агро» -
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вектра 3000» -
(Продавець) було укладено договір
поставки №2 від 04.01.2013. Згідно п.1.1. цього
договору Продавець поставляє, а
Покупець має прийняти та сплатити на
умовах дійсного договору продукцію на
підставі підписаних накладних (т.1 а.с.
84-85, 86).

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору №2 від 04.01.2013
від ТОВ «Вектра 3000» на адресу ПП «Агро»
було здійснено поставку товару, що
підтверджується товарно -
транстпортними накладними,
видатковими накладними, (т.1 а.с.
87-93,94-100,101-114). На підставі п.3.2 договору
поставки №3 від 04.01.2013, товар
навантажувався за адресою: м.
Северодонецьк, вул. Заводська, 12
(а.с.101-114).

Транспортування відбувалось власними
силами та за рахунок позивача, про що
свідчить товарно-транспортна накладна,
згідно технічного паспорту автомобіль
Камаз 43101, державний номер ВВ 1398АО
знаходиться у власності ПП «Агро» (т.1
а.с. 27).

Транспортування товару, придбаного у
ТОВ «Вектра 3000» здійснював начальник
цеху ПП «Агро» - ОСОБА_3 Згідно
посадової інструкції начальника цеху
п.4 посадових обов'язків передбачено,
що: «Начальник цеху організує поставку
сировини та матеріалів для
виробництва. У разі необхідності за
усною або письмовою вказівкою
керівника, начальник цеху
безпосередньо здійснює
транспортування сировини з виконання
службового автомобіля» (т.1 а.с.131).

Згідно Актів приймання продукції
(товару) по кількості та якості
здійснювались на складі Продавця - ТОВ
«Вектра 3000», відповідно до Інструкції
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів масового споживання по
кількості та якості №№П-6, П-7, що
підтвердженні Постановою
Держарбітража при Раді міністрів СРСР
відповідно 15.05.1965 та 25.04.1966 ( т.1а.с.132-161).

Оплата товару здійснено позивачем у
безготівковій формі на суму у розмірі
364 780 грн., згідно п.4.2 договору №2 від
04.01.2013, про що свідчать копії виписок з
банківського рахунку ПП «Агро» (т.1
а.с.123-130)

При придбанні у ТОВ «Вектор 3000»
позивачем надано в судовому засіданні
паспорт та інструкцію по експлуатації
обладнання з відповідними
гарантійними зобов'язаннями виробника
та копії акту приймання-передачі, щодо
підтвердження господарських операції
ТОВ «Вектор 3000» (т.2 а.с. 89, 90-102).

На підставі видаткових накладних та
актів приймання товару по кількості та
якості, тому оприбуткування товару
відображено у рахунках
бухгалтерського обліку та у картках
складського обліку матеріалів (т2
а.с.54-56,103-109).

Зі складу ПП «Агро» на виробництво
товар пересувався на підставі
накладних вимог (т.2 а.с.57-71).

Вищенаведене свідчить про те, що між
позивачем ПП «Агро» та ТОВ «Вектра 3000»
відбулися фактичні господарські
відносини по купівлі-продажу товарів.

В судовому засіданні також
встановлено, що чисельність працюючих
ПП «Агро» на момент перевірки складала
4 особи: 1 особу - керівник ПП «Агро»,
комерційний директор - 1 особа,
бухгалтер - 1 особа, начальник цеху - 1
особа, на підприємстві лічиться 4 особи.
На ПП «Агро» є власні транспортні
засоби, тобто підприємство мало
можливість здійснювати
транспортування придбаного товару
власними силами.

Крім того, відповідно до п. 86.9 ст. 86
Податкового кодексу України, у разі
якщо грошове зобов'язання
розраховується органом державної
податкової служби за результатами
перевірки, призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає,
що за результатами перевірок платників
податків, призначених в рамках
порушеної кримінальної справи
контролюючий орган визначає суми
грошових зобов'язань, але податкове
повідомлення-рішення не приймає.

Позивачем в ході судового розгляду
справи було надано суду всю первинну
документацію, а також документи які
підтверджують факт оплати за поставку
продукції, на підставі якої
здійснювалася господарська діяльність
за перевіряємий період.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт здійснення позивачем
реальних господарських операцій.
Представник відповідача не заперечує
факт, що податкові накладні, договори
за своєю формою та змістом
відповідають вимогам закону.

Відповідно до приписів статті 8 КАС
України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, який застосовує права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини. Суд
враховує практику Європейського суду з
прав людини, а саме у справі «Булвес» АД
проти Болгарії (заява № 3991/03)
Європейській Суд з прав людини в своєму
рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що у
разі якщо національні органи за
відсутністі будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи зловживанні повязанні
зі сплатою ПДВ, який нараховується у
ланцюгу поставок, або будь-яких
вказівок на обізнаність про таке
порушення, все ж таки застосовують
негативні наслідки для утримувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії або бездіяльність постачальника,
який перебував поза межами контролю
отримувача і відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності. У
справі «Інтерсплав» проти України
(заява №803/02) Європейський Суд з прав
людини однозначно визначив, що платник
податків може бути притягнуто до
відповідальності за зловживання у
сфері оподаткування тільки в тому
випадку, якщо доведена його
безпосередня замученість у ці
зловживання.

Оскільки будь-які відомості про
обізнаність позивача з можливим
порушенням закону як зі сторони
безпосереднього контрагента, так і
постачальників по ланцюгу, - відсутні,
суд вважає, що такі висновки
відповідача є безпідставними.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частина 1 статті 71 КАС України
встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки в судовому засіданні
встановлений факт порушення прав
позивача у спірних правовідносинах,
суд, оцінивши надані позивачем докази,
дійшов висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Суд вважає скасувати податкові
повідомлення - рішення, прийняті
Ленінської об'єднаної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області 09 грудня 2013 року, повідомлення -
рішення № від 09.12.2013 та №
від 09.12.2013, прийняті Ленінської
об'єднаної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській, та
повідомлення-рішення № від 09.12.2013,
якими Приватному підприємству "Агро"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 113
367, 50грн., з яких за основним платежем у
розмірі 90694,00 грн. та штрафні санкції у
розмірі 22 673,50 грн., та № від 09.12.2013,
яким Приватному підприємству "Агро"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 28 192,50 грн.,
з яких за основним платежем у розмірі
22554,00 грн. та штрафні санкції у розмірі
5638, 50 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 94 КАС України суд
вважає за необхідне стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача судові витрати у розмірі 283, 12
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства «Агро» до Ленінської
об'єднаної податкової інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 09.12.2013
та № від 09.12.2013 - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Ленінської об'єднаної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області від 09.12.2013 № .

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Ленінської об'єднаної
податкової інспекції у м. Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області від 09.12.2013 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ПП "Агро" () 283
грн.12 коп. (двісті вісімдесят три грн.12
коп.)

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови складено та
підписано 24 лютого 2014 року.

Суддя
К.Ю. Широка