Справа № 233/6152/13-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2013-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 233/6152/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2013 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі

головуючого судді
Мартишева Т. О.

при секретарі
Поварніциній А.С.,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Костянтинівка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області, про визнання дій
неправомірними та зобов*язання вчинити
певні дії посилаючись на те, що 2 червня
1987 року його було призвано на військові
збори по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого
він ста інвалідом. 18 серпня 2003 року на
підставі довідки МСЕК йому було видане
посвідчення інваліда війни ІІІ групи, з
травня 2010 року - ІІ групи. Відповідно до
ст.7 Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право
на пільги встановлені цим законом для
інвалідів війни, так, згідно п.21 ст.13
вказаного закону, інвалідам першої та
другої групи надається право
пільгового проїзду один раз на рік
(туди і назад) залізничним, повітряним
та водним або міжміським автомобільним
транспортом тощо. Згідно п.2 Угоди "Про
взаємне визнання права на пільговий
проїзд для інвалідів та учасників
Великої Вітчизняної війни та осіб
прирівняних до них", право на
безоплатний проїзд територіями держав
- учасниць Угоди один раз на рік (туди і
назад) залізницею чи на судах
транзитних та місцевих мереж річкового
флоту та з 50% знижкою повітряним, водним
або міжміським транспортом. Підставою
для придбання пільгового проїзного
квитка є посвідчення та аркуш талонів
на пільговий проїзд за формою, що діяла
на 1 січня 1992 року. Однак, при зверненні
до відповідача про видачу йому такого
посвідчення та аркушів талонів на
право пільгового проїзду позивачу було
відмовлено листом від 16 серпня 2013 року
з посиланням на відсутність підстав
для такої видачі у діючому
законодавстві, що позивач вважає
неправомірним.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги,
посилаючись на викладені в пощоінй
заяві обставини.

Відповідач в наданих суду
запереченнях проти позову (а.с. 10)
зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необгрунтованими та просив відмовити в
їх задоволенні, оскільки згідно з
додатком 1 до вищезазначеної Угоди до
інвалідів війни, що мають право
пільгового проїзду по території
держав-учасниць СНД, належать, зокрема,
інваліди з числа осіб начальницького
та рядового складу органів
Міністерства внутрішніх справ та
органів Комітету державної безпеки,
які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії або каліцтва,
одержаних при виконанні службових
обов*язків. Тому, оскільки Міжурядовою
Угодою не передбачено надання права на
пільговий проїзд інвалідом внаслідок
захворювання, одержаного під час
ліквідації аварії на ЧАЕС, підстави для
видачі ОСОБА_1 посвідчення та аркушу
талонів до нього за формою станом на 1
січня 1992 року відсутні. Просив у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити,
розглянувши справу за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 2
групи безстроково і має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів
війни, що підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
Управлінням праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради 31 травня 2010 року (а.с. 4).
Інвалідність позивач отримав
внаслідок захворювання під час
виконання військових обов*язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що вбачається з
копії довідки МСЕК від 27 травня 2010
року(а.с. 4).

Як вбачається з повідомлення
УПСЗН Костянтинівської міської ради
(а.с. 3) посідчення інваліда війни ІІІ
групи на підставі довідки МСЕК про
групу та причину інвалідності було
видане ОСОБА_1 18 серпня 2003 року.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Правовий статус ветеранів війни
визначається Законом України "Про
статус ветеранів вінйни, гарантії їх
соціального захисту".

Відповідно до ст. 4 Закону України
"Про статус ветеранів вінйни, гарантії
їх соціального захисту" ветеранами
війни є особи, які брали участь у
захисті Батьківщини чи в бойових діях
на території інших держав. До ветеранів
війни належать учасники бойових дій,
інваліди війни, учасники війни.

Пунктом 6 рішення Конституційного
Суду України від 1 грудня 2004 року №
20-рп/04 встановлено, що ветеранами війни
є особи, які брали участь у захисті
Батьківщини чи в бойових діях на
території інших держав. Закон України
"Про статус ветеранів вінйни, гарантії
їх соціального захисту", розділ 11,
визначає поняття і зміст статусу
ветеранів війни ( учасники бойових дій,
інваліди війни, учасник війни) та осіб,
на яких поширюється дія його положень.
Це колишні військовослужбовці, які
безпосередньо, як у воєнний, так і в
мирний час, виконували інші обов'язки
військової служби та тилового
забезпечення, пов'язані з необхідністю
захисту Батьківщини, у тому числі з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, ядерних аварій.

Згідно ст. 2 Закону України "Про
статус ветеранів вінйни, гарантії їх
соціального захисту" законодавство
України про статус ветеранів війни та
їх соціальні гарантії складається з
цього закону та інших актів
законодавства України. Права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього
СРСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права та пільги ветеранів
війни, передбачені цим законом, є
недійсним.

Відповідно до ст. 3 Закону України
"Про статус ветеранів вінйни, гарантії
їх соціального захисту", якщо
міжнародними договорами або угодами, в
яких бере участь Україна, встановлені
більш високі вимоги щодо захисту
ветеранів війни, ніж ті, що їх містить
законодавство України, то
застосовуються норми міжнародного
договору або міжнародної угоди.

В силу ст. 9 Конституції України
діючі міжнародні договори є частиною
національного законодавства України.

З огляду на викладене, з
врахуванням принципів
адміністративного судочинства, ст. 3
Закону України "Про статус ветеранів
вінйни, гарантії їх соціального
захисту", суд дійшов висноку, що при
вирішенні даного спору слід
застосовувти положення Міжурядової
Угоди «Про взаємне визнання прав на
пільговий проїзд для інвалідів та
учасників Великої Вітчизняної війни, а
також осіб, прирівняних до них» від 12
березня 1993 року, дія якої поширюється
на інвалідів і учасників Великої
Вітчизняної війни, а також осіб,
прирівняних до них, для яких
встановлені пільги на проїзд на
відповідних видах транспорту згідно з
додатками 1,2,3.

Відповідно до ст.2 Міжурядової
Угоди «Про взаємне визнання прав на
пільговий проїзд інвалідів та
учасників Великої Вітчизняної війни, а
також осіб, прирівняних до них» від 12
березня 1993 року інвалідам Великої
Вітчизняної війни першої та другої
групи, а також особам, прирівняним до
них, надається право безкоштовного
проїзду залізницею чи на суднах
транзитних та місцевих ліній річкового
флоту територіями держав-учасниць цієї
Угоди один раз на рік (туди та назад) та
з 50% знижкою повітряним, водним чи
міжміським автомобільним транспортом
по території країн СНД - учасниць Угоди.

Додатком 1 зазначеної Угоди
визначені категорії громадян,
прирівняних за пільгами на проїзд у
міжміському транспорті до інвалідів
Великої Вітчизняної війни, до яких,
зокрема, відносяться інваліди із
числа військовослужбовців, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, отриманих під час
захисту колишнього СРСР або під час
виконання інших обов'язків військової
служби.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 у відповідності із
Законом України "Про статус ветеранів
вінйни, гарантії їх соціального
захисту" є інвалідом другої групи і має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни, в тому числі, і
право безкоштовного проїзду
залізницею чи на суднах транзитних та
місцевих ліній річкового флоту
територіями держав - учасниць цієї
Угоди один раз на рік (туди та назад) та
з 50% знижкою повітряним, водним чи
міжміським автомобільним транспортом
по території країн СНД - учасниць
вищеназваної Міжурядової Угоди.

Згідно зі ст.7 даної Міжурядової
Угоди «Про взаємне визнання прав на
пільговий проїзд інвалідів та
учасників Великої Вітчизняної війни, а
також осіб, прирівняних до них» від 12
березня 1993 року підставою для
придбання пільгового проїзного квитка
є посвідчення та аркуш талонів на
пільговий проїзд, видані відповідним
органом колишнього СРСР або Стороною
за формою, що діяла на 1 січня 1992 року, за
місцем постійного проживання особи,
яка має право на пільговий проїзд.

Тобто, відповідач - Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради, був
зобов'язаний видати позивачу ОСОБА_1
відповідне посвідчення та аркуш
талонів на пільгових проїзд по
території країн-учасниць СНД за
формою, яка діяла на 1 січня 1992 року.

У зв*язку з викладеним, суд, вважає за
необхідне визнати дії Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради щодо
відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення та
аркуша талонів на пільговий проїзд
неправомірними, та зобов*язати
Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради видати позивачу
посвідчення інваліда війни та аркуш
талонів встановленого зразка і за
формою, яка діяла на 1 січня 1992 року, що
дають право на пільговий проїзд,
відповідно до Міжурядової Угоди «Про
взаємне визнання прав на пільговий
проїзд для інвалідів та учасників
Великої Вітчизняної війни, а також
осіб, прирівняних до них».

Керуючись Конституцією України,
Законом України«Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», Міжурядовою Угодою «Про
взаємне визнання прав на пільговий
проїзд для інвалідів та учасників
Великої Вітчизняної війни, а також
осіб, прирівняних до них» від 12 березня
1993 року, ст.ст. 2, 11, 17, 18, 94, 158-163 КАС
України суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області щодо відмови у
видачі ОСОБА_1 посвідчення інваліда
війни за формою, що діяла на 1 січня 1992
року та аркуш талонів встановленого
зразка, що дають право на пільговий
проїз, - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області видати ОСОБА_1
посвідчення інваліда війни та аркуш
талонів встановленого зразка і за
формою, яка діяла на 1 січня 1992 року, що
дають право на пільговий проїзд,
відповідно до Міжурядової Угоди «Про
взаємне визнання прав на пільговий
проїзд для інвалідів та учасників
Великої Вітчизняної війни, а також
осіб, прирівняних до них».

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подаєтья протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 14
жовтня 2013 року.

Постанова в повному обсязі
складена 15 жовтня 2013 року.

Суддя