Справа № 827/2156/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Київ К/800/58612/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі (далі -
Інспекція) до виконуючого обов'язки
начальника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Севастополь
(далі - начальник ВДВС), відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Севастополь (далі - ВДВС), третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Сапфір-Траст» (далі -
ТОВ «Сапфір-Транс») про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про накладення штрафу за касаційною
скаргою Інспекції на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополь від 11 вересня 2013 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в
и л а :

У серпні 2013 року представник Інспекції
звернувся в суд з позовом відповідно до
якого просив:

визнати неправомірними дії начальника
ВДВС, допущені при винесенні постанови
від 05.08.2013 року №38454906 про накладення
штрафу за невиконання судового
рішення;

скасувати зазначену постанову.

Посилався на те, що Інспекцією виконано
рішення суду в порядку і строки,
передбачені чинним законодавством,
тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 11 вересня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача, з посиланням на порушення
норм матеріального та процесуального
права, допущені судами, просить
попередні рішення скасувати і ухвалити
нове про задоволення позову. Вказує на
те, що судове рішення виконано у межах
та спосіб, передбачений нормативними
актами.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що рішення суду Інспекцією у
визначені строки не виконано. Зокрема,
на копії декларації, надісланої до ВДВС
відсутній реєстраційний номер та дата
реєстрації, що вказує на те, що
декларація належними чином не
зареєстрована.

Висновок судів відповідає нормам
матеріального права та є
обґрунтованим.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначений Законом України від 21
квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 75
цього Закону після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Частина друга цієї статті передбачає,
що у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Розміри штрафу визначені у статті 89
вище згаданого Закону.

Висновок суду про не реалізацію
Інспекцією вимоги державного
виконавця щодо виконання судового
рішення у порядку передбаченому
законом, ґрунтується на зібраних і
досліджених у справі доказах.

Як установлено судами, ВДВС 12 червня 2013
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на виконання
виконавчого листа №827/208/13-а, виданого
10.06.2013 року Окружним адміністративним
судом м. Севастополя про зобов'язання
Інспекцію зареєструвати подану ТОВ
«Сапфір-Транс»» декларацію про
готовність об'єкту «Багатоповерхова
забудова по вулицям Руднева-Тульська в
м. Севастополі, V черга будівництва,
корпус 11». В зазначеній постанові
встановлено семиденний строк для
добровільного виконання рішення суду.

Проте, судове рішення у визначений
строк виконано не було, що змусило
державного виконавця 01.07.2013 року
направити на адресу Інспекції вимогу
про виконання рішення до 8 липня 2013 року
та роз'яснено наслідки ухилення. Однак
і в повторно визначений строк рішення
виконано не було, що змусило ВДВС 05.08.2013
року винести постанову, яка є предметом
оскарження, про накладення штрафу в
розмірі 680 грн.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
висновок судів про незаконність дій
Інспекції не спростовують та не дають
підстав вважати рішення судів такими,
що ухвалені з порушенням норм
матеріального чи процесуального права.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року №461 «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» встановлена
форма декларації. Проте, як установлено
судами, Інспекцією при виконанні
рішення вимоги зазначеного
нормативного акту не виконано

Крім того, відповідачем не доведено, що
реєстрація декларації проведена у
встановлені строки.

З урахуванням наведеного, суди першої
та апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, тому підстав до
скасування чи зміни судових рішень
немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополь від 11 вересня 2013 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський