Справа № 4063/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р.справа № 2а-116/08

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Туркіної Л.П.
Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання:
Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної особи
підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2008 року у справі №2а-116/08 за
позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій, -

в с т а н о в и л а :

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом в якому
просив скасувати рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції №000034 від 20.02.2006
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій. В обґрунтуванні
заявлених вимог посилався на те, що
підставою для прийняття оскарженого
податкового рішення про застосування
штрафних санкцій став акт перевірки
щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності.
Згідно названого акту позивачем
порушено вимоги п.1,13 ст.3 Закону України
«Про застосування РРО у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг».
Позивач вказував не те, що перевірка
проведена відповідачем з порушеннями
вимог Закону України «Про державну
податкову службу України» без
достатніх на то підстав, а висновки, які
зроблено перевіряючими особами, не
відповідають дійсності.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2008
року у задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
позивачем пропущено строки звернення
до суду з позовом, які визначено ст..99
КАС України.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити заявлені вимоги.
Апеляційна скарга, зокрема,
обґрунтована тим, що судом першої
інстанції не правильно застосовано
вимоги ст..99 КАС України, якою
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Позивач вказував на те, що при
вирішенні спірних правовідносин між
сторонами, суд мав керуватися вимогами
пп..5.2.5 п.5.2 ст.5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими
фондами»відповідно до якого, з
урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити до суду
рішення контролюючого органу про
нарахування податкового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
відповідного податкового
повідомлення.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
повноважними особами Кіровоградської
ОДПІ 08.02.2006р. року проведено перевірку,
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу.

За результатами перевірки
складено акт від 08.02.2006р., в якому
зроблено висновки про порушення
позивачем вимог п. 1, 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування РРО у сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг».

На підставі складеного акту перевірки
Кіровоградської ОДПІ прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 20.02.2006 року №000034, яким до
позивача застосовані фінансові
санкції у розмірі 1071,85 грн. та яке
отримано позивачем 28.02.2006р.

З позовом про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій позивач звернувся до суду
25.06.2008р.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, яка
діяла в редакції до 30.07.2010р.,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України, в тій же
редакції, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з наведених норм
процесуального права строк звернення
до суду з позовом повинен визначатися
виходячи з річного строку, який
встановлено ч.2 ст.99 КАС України, або
якщо такий строк встановлений іншим
законом, то виходячи з строку, який
встановлено цим законом (ч.1 ст.99 КАС
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржене рішення відповідача про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій прийнято у відповідності до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг».

Тобто, спірні правовідносини між
сторонами регулюються нормами Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг», №265/95-ВР.

Законом №265/95-ВР не встановлено строків
для оскарження рішень контролюючих
органів щодо застосування штрафних
(фінансових) санкцій, у зв'язку з чим для
визначення строку звернення з позовом
до суду має застосовуватися частина 2
статті 99 КАС України, якою встановлено
річний строк звернення до суду з
позовом.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції, що до спірних правовідносин
мають застосовуватися строки давності
звернення до суду з позовом, які
визначено ч.2 ст.99 КАС України, є
обґрунтованими.

Колегія суддів вважає помилковими
доводи апеляційної скарги відносно
того, що для вирішення питання щодо
додержання строків оскарження рішення
відповідача, суд першої інстанції мав
керуватися вимогами пп..5.2.5 п.5.2 ст.5 та
ст..15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Відповідно до вимогами пп..5.2.5 п.5.2 ст.5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» з урахуванням строків
давності платник податків має право
оскаржити до суду рішення
контролюючого органу про нарахування
податкового зобов'язання у будь-який
момент після отримання відповідного
податкового повідомлення.

Отже, в наведеній нормі матеріального
права йдеться про оскарження платником
податків рішення контролюючого органу
про нарахування податкового
зобов'язання.

Як вказано вище, оскаржене рішення
відповідача від 20.02.2006 року №000034 не
стосується визначення податкових
зобов'язань позивачу, оскільки ним
застосовані штрафні (фінансові)
санкції за порушення вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг».

Таким чином, посилання позивача на
пп..5.2.5 п.5.2 ст.5 та ст..15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»є
необґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обгрунтоване рішення, у зв'язку з чим
підстав для його скасування не існує.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2008
року у справі №2а-116/08 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст ухвали виготовлено
05.11.2010р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.В. Юхименко