Справа № 2а-2391/11/2770
Суддя: Прохорчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2014 року Справа
№2а-2391/11/2770

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

головуючого судді - Прохорчук О.В.;

секретар судового засідання - Олійник
С.О.,

за участю:

прокурора - Шульга Антон Миколайович,
посвідчення від 25.09.2012,

представника відповідача - не з'явився,

представника 3 особи - Державного
підприємства "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство"
- не з'явився,

представника 3 особи - Комунального
підприємства "Севастопольський
комбінат благоустрою"
Севастопольської міської ради -
Філліппова Наталя Омелянівна,
довіреність б/н від 10.01.2013,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Севастополі адміністративну справу за
позовом виконуючого обов'язки
прокурора міста Севастополя до
Севастопольської міської ради, 3 особи:
Державне підприємство
"Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство",
Комунальне підприємство
"Севастопольський комбінат
благоустрою" Севастопольської міської
ради, про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов'язки прокурора міста
Севастополя звернувся до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування рішення Севастопольської
міської ради № 11032 від 15.09.2010 "Про
надання Комунальному підприємству
"Севастопольський комбінат
благоустрою" Севастопольської міської
ради у постійне користування
земельної ділянки площею 20,2025 га для
розміщення та обслуговування міського
цвинтаря в районі Мекензієвих гір".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішення Севастопольської міської ради
№ 11032 від 15.09.2010, яким Комунальному
підприємству "Севастопольський
комбінат благоустрію"
Севастопольської міської ради надано у
постійне користування земельну
ділянку площею 20,2025 га для розміщення
та обслуговування міського цвинтаря в
районі Мекензієвих гір, прийнято
всупереч статті 123 Земельного кодексу
України. Крім того, відповідно до
пункту 5 Розділу VIII Прикінцевих
положень Лісового кодексу України та
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування 2000 року, частина
вказаної земельної ділянки площею 6,0 га
перебуває у постійному користуванні
Державного підприємства
"Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство" та
відноситься до земель лісового фонду
(Мекензієвське лісництво, квартал 59,
виділи 1-2, квартал 9, виділи 53, 56).

Також, прокурор в обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що в
порушення вимог статті 149 Земельного
кодексу України, лісову земельну
ділянку надано в постійне користування
Комунальному підприємству
"Севастопольський комбінат
благоустрою" Севастопольської міської
ради без вилучення з постійного
користування Державного підприємства
"Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство" та його
згоди на це.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

Представник третьої особи - Державного
підприємства "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство",
у судове засідання також не з'явився,
повідомлений належним чином, причин
неявки суду не повідомив.

Суд ухвалив розглянути справу у
відсутність представника відповідача,
оскільки відповідно до частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представника третьої особи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 123
Земельного кодексу України надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Земельні ділянки державної та
комунальної власності, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у державній чи комунальній
власності, передаються особам,
зазначеним у пункті "а" частини другої
статті 92 цього Кодексу, лише на праві
постійного користування.

Судом встановлено, що 15.09.2010 рішенням
Севастопольської міської ради № 11032
надано Комунальному підприємству
"Севастопольський комбінат
благоустрію" Севастопольської міської
ради у постійне користування земельну
ділянку площею 20,2025 га, у тому числі 1,6071
га - охоронна зона ЛЕП 110 кв, для
розміщення та обслуговування міського
цвинтаря в районі Мекензієвих гір, в
межах, встановлених технічною
документацією, з віднесенням цих
земель до категорії земель житлової та
громадської забудови. Зобов'язано
Комунальне підприємство
"Севастопольський комбінат
благоустрію" Севастопольської міської
ради протягом двох місяців з дня
прийняття даного рішення виконати
роботи по оформленню державного акту
на право постійного користування
землею та надати державний акт до
Головного управління Держкомзему у
місті Севастополі.

Вказане рішення прийнято за
результатом розгляду клопотання
Комунального підприємства
"Севастопольський комбінат
благоустрію" Севастопольської міської
ради, на підставі технічної
документації з землеустрою по
складанню документів, підтверджуючих
право на земельну ділянку, узгодженої у
встановленому законом порядку,
висновку державної експертизи
землевпорядної документації від 28.12.2009
№ 6436/09, враховуючи рішення постійної
комісії Ради по регулюванню земельних
та водних відносин від 25.06.2010, керуючись
статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", статтями 55, 56
Закону України "Про землеустрій",
статтями 9, 83, 92, 123, пунктом 12 розділу Х
Земельного кодексу України.

Протест прокурора № 05/3-525 вих-11 від
07.04.2011 на зазначене рішення листом
Севастопольської міської ради № 0315/2413
від 06.06.2011 було відхилено, що стало
підставою для звернення прокурора до
суду за даним позовом.

Відповідно до частин 1-3, 10 статті 149
Земельного кодексу України земельні
ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування на підставі та в
порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Сільські, селищні, міські ради
вилучають земельні ділянки
комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають
у постійному користуванні, для всіх
потреб, крім особливо цінних земель,
які вилучаються (викупляються) ними з
урахуванням вимог статті 150 цього
Кодексу.

У разі незгоди землекористувача з
вилученням земельної ділянки питання
вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про
землеустрій" технічна документація із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок включає, зокрема,
згоду власника земельної ділянки, для
земель державної власності - органу,
уповноваженого здійснювати
розпорядження земельною ділянкою, на
поділ чи об'єднання земельних ділянок
користувачем (крім випадків поділу
земельної ділянки у зв'язку з набуттям
права власності на житловий будинок,
розташований на ній).

Як вбачається з матеріалів справи,
листом Державного підприємства
"Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство" за вих. №
774 від 17.08.2009 на ім'я директора
Державного підприємства "Севгеоцентр"
надано відповідь відповідно до листа
Севастопольської міської державної
адміністрації вих. № 2887/32/2-09 від 21.05.2009,
в якої зазначено, що Державне
підприємство "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство"
не заперечує проти виключення з
матеріалів інвентаризації земель
Мекензієвського лісництва ділянки
площею 6,45 га, фактично зайнятої
захороненнями на цвинтарі Мекензієви
гори.

Зазначена згода також підтверджується
актами технічного обстеження лісових
площ, що випрошуються до відведення із
складу державного фонду від листопада
2003 року, які додані до матеріалів
справи.

Отже, матеріалами справи підтверджено
наявність згоди Державного
підприємства "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство"
на вилучення спірної земельної ділянки
у встановленому Законом порядку.

Також, у судовому засіданні
представник Комунального підприємства
"Севастопольський комбінат
благоустрію" Севастопольської міської
ради пояснив, що на спірній земельній
ділянці з 2009 року здійснюються
захоронення та на теперішній час вона
практично повністю зайнята
захороненнями. Вказане також
підтверджується листом Державного
підприємства "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство"
за вих. № 774 від 17.08.2009.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Отже, розглядаючи питання щодо
правомірності прийнятого суб'єктом
владних повноважень рішення, суд
перевіряє та враховує всі обставини, що
мають значення для справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи суд
дійшов висновку, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідач діяв
у порядку, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством.
У свою чергу доводи прокурора не
знайшли свого підтвердження та
спростовані фактичними обставинами та
доказами, встановленими судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог,
у зв'язку з чим позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена у строки
і порядку, встановлені частинами
першою, другою статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
до Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Суддя підпис О.В. Прохорчук

Постанову складено та підписано в
порядку частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
17 лютого 2014 року.

Згідно з оригіналом.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
О.В.
Прохорчук