Справа № 2а/1570/3590/11
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/9598/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012

у справі № 2а/1570/3590/2011

за позовом Балтської міжрайонної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012, позов задоволено: стягнуто з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь Державного бюджету України
заборгованість по податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 181,49 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В поданих запереченнях на касаційну
скаргу позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач
зареєстрований, як фізична особа -
підприємець 08.04.2003, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця та
знаходиться на обліку в Балтській
міжрайонній державній податковій
інспекції Одеської області.

Згідно із податковими
повідомленнями-рішеннями Балтської
міжрайонної державної податкової
інспекції Одеської області від 09.11.2010
та 09.02.2011, відповідачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 54,89 грн. та
82,28 грн., які отримані відповідачем та
не оскаржені ним, а тому сума
заборгованості по цим податковим
повідомленням-рішенням є узгодженою та
такою, що підлягає сплаті відповідачем.

Судами зазначено, що в 2003 році
відповідачу нараховано податкові
зобов'язання, зокрема, за податковим
повідомленням-рішенням Балтської МДПІ
№/0/10-1700/2115/ж від 03.06.2003 на суму 1657,97
грн. прибуткового податку, які
виставлені в обліковій картці.

Однак, враховуючи скасування в
судовому порядку в 2005 році зазначеного
податкового повідомлення-рішення в
частині податкового зобов'язання в
сумі 45,98 грн., сума недоїмки зменшена на
цю суму і склала 1611,99 грн.

Таким чином, з 2005 року за відповідачем
рахується заборгованість зі сплати
узгоджених податкових зобов'язань на
суму 1611,99 грн., яка з врахуванням
часткового списання заборгованості,
інших нарахувань та погашення
заборгованості станом на час
визначення податкових зобов'язань за
першим податковим
повідомленням-рішенням від 09.11.2010, за
яким стягується заборгованість цим
позовом, складала 1795,48 грн.

Враховуючи зазначене, податковими
органами всі нарахування за
податковими зобов'язаннями від 09.11.2010
та 09.02.2011 зараховувались в рахунок
погашення заборгованості минулих
періодів, а тому заборгованість по цим
податковим повідомленням-рішенням
залишалась непогашеною.

Крім того, з врахуванням несплати
податкових зобов'язань з підстав
викладених вище, відповідачу
нараховувалась пеня на загальну суму
44,32 грн., відповідно до ст. 16 «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 №2181-III до 01.01.2011 року та
відповідно до ст. 129 Податкового
кодексу України з 01.01.2011.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку, що сума
заборгованості по узгодженим
податковим зобов'язанням складає з
врахуванням пені 54,89 грн. + 82,28 грн. + 44,32
грн. = 181,49 грн.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає такі висновки судів
попередніх інстанцій передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що наявність податкового боргу у
відповідача є підставою для стягнення
суми цього боргу в доход бюджету.

Разом з тим, висновок судів щодо
розміру податкового боргу відповідача
зроблений без належного з'ясування
дійсних обставин справи, оскільки,
судами не встановлено, які податки були
нараховані відповідачу - як суб'єкту
підприємницької діяльності, а які - як
фізичній особі (прибутковий податок
громадян), та які з них були зараховані
та сплачені відповідачем.

Судами не було прийнято до уваги
посилання відповідача на зміну в кодах
бюджетної класифікації платежів.

Також, судам необхідно врахувати, що в
разі, існування не скасованого, не
визнаного недійсним рішення
податкового органу про нарахування
податку (штрафних, фінансових санкцій)
не звільняє суд, який розглядає
адміністративний позов податкового
органу про стягнення податку (санкцій),
від перевірки правомірності рішення
незалежно від дотримання строків
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль