Справа № 824/2266/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2266/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції
Чернівецької області Карвацької
Галини Федорівни, Реєстраційної служби
Чернівецького місько про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції Чернівецької області
Карвацької Галини Федорівни,
Реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції
Чернівецької області, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_4, в якому, з
урахуванням позовних вимог просив
визнати протиправним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень та зобов'язати
Реєстраційну службу Чернівецького
міського управління юстиції скасувати
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_4 в розмірі 7/18 частин квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про задоволення позову в повному
обсязі. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п.2 ч.1
ст.197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24
лютого 2010 року згідно договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за №522, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6
квартиру АДРЕСА_1.

11 березня 2010 року зазначений договір
купівлі-продажу квартири
зареєстрований в Чернівецькому
комунальному обласному бюро технічної
інвентаризації на праві приватної
власності за порядковим номером
об'єкту нерухомого майна 27510020.

13 березня 2013 року Державним
реєстратором прав на нерухоме майно за
ОСОБА_4 зареєстровано на праві
власності 7/18 часток зазначеної
квартири.

Отже, внаслідок таких дій державного
реєстратора право власності на вказану
квартиру зареєстровано і за ОСОБА_2
(частка власності - 1/1), і додатково за
ОСОБА_4 (частка власності - 7/18).

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, прийшов до
висновку про безпідставність позовних
вимог позивача щодо визнання
протиправним, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Спірні правовідносини даного
адміністративного позову регулюються
Конституцією України, Цивільним
кодексом України, Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року № 1952.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень. Обов'язкової
перереєстрації права власності у
новому реєстрі проводити непотрібно.

Отже, оскільки реєстрація права
власності на спірну квартиру за ОСОБА_2
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент його виникнення,
зареєстроване право власності на цілу
квартиру АДРЕСА_1 є дійсним та ніким в
судовому порядку не оскаржено.

Державний реєстратор прав зобов'язаний
використовувати дані Реєстру прав
власності на нерухоме майно та
встановити відсутність суперечностей
між заявленими та зареєстрованими
правами.

У відповідності до п.23 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.02.2001 року № 401/2011 основним
завданням Державної реєстраційної
служби України є забезпечення ведення
та функціонування Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно; Реєстру
прав власності на нерухоме майно.

Порядком використання даних Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек та Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 14.12.2012 року № 1844/5, визначено
процедуру використання та перенесення
державним реєстратором прав на
нерухоме майно записів з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек, Державного реєстру обтяжень
рухомого майна до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Частиною 2 п.3 Порядку передбачено, що
відомості з Реєстру прав власності на
нерухоме майно використовуються
державним реєстратором для
встановлення наявності (відсутності)
записів про державну реєстрацію права
власності або іншого речового права на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації прав та під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
заяв/запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав.

Також, п.12 вказаного Порядку
передбачено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника;
3)відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону;
5)наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу, припинення прав
на нерухоме майно або обтяження таких
прав.

Згідно пунктів 16 та 23 Порядку №703, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації; Державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Разом з тим, державним реєстратором
прав в порушення зазначених вимог, не
було взято до уваги відомості Реєстру
прав власності на нерухоме майно, з
якого вбачається, що за ОСОБА_2
одноособово зареєстровано право
власності на спірну квартиру і
зареєстровано заявлене право за ОСОБА_4

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що державний реєстратор прав на
нерухоме майно Карвацька Г.Ф. діяла в
межах чинного законодавства є
безпідставним і помилковим.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів справи, при
прийнятті оскаржуваного рішення
державним реєстратором, ОСОБА_4 надано
лише дублікат договору купівлі-продажу
від 27.07.1997 року, який до того ж вже був
зареєстрований 11.06.2009 р., проте жодних
інших правовстановлюючих документів,
рішень судів щодо переходу права
власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 не
надано.

Реєструючи право власності на 7/18
частки спірної квартири за ОСОБА_4
державним реєстратором прав фактично
порушені права іншого власника
зазначеної квартири, що свідчить про
суперечність між заявленим та раніше
зареєстрованим речовим правом на
нерухоме майно.

Згідно ст.19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

За приписами ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Дії відповідача вищевказаним вимогам
не відповідають, що є підставою для
визнання їх протиправними та
відповідного задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю .

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року, - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер: 860123 від 13.03.2013 року,
прийняте державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції Чернівецької області
Карвацькою Галиною Федорівною;

Зобов'язати Реєстраційну службу
Чернівецького міського управління
юстиції скасувати державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_4 в розмірі 7/18
частин квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Матохнюк Д.Б.

/підпис/ Сушко О.О.

З оригіналом згідно:

секретар