Справа № 755/29974/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Винниченко Л.М.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі міста
Києва на постанову Дніпровського
районного суду м.Києва від 24 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року, позивач звернувся
до Дніпровського районного суду
м.Києва з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що відповідач
безпідставно відмовив йому у
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання у відповідності з
довідкою Верховного Суду України у
якій зазначено про те, що розмір
суддівської винагороди судді
Верховного Суду України, який працює на
відповідній посаді станом на 03.06.2013
року становить 29 076 грн. 45 коп. Просив
суд визнати протиправними дій
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва щодо
відмови у проведенні йому перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, як судді Верховного Суду
України у відставці та зобов»язати
відповідача провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 03 червня
2013 року з урахуванням довідки, виданої
Верховним Судом України щодо розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, та сплачувати
щомісячне довічне грошове утримання у
розмірі 90 % від суми 29 076 грн. 45 коп. і
надалі здійснювати перерахунок цього
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання суддів, що
працюють на відповідній посаді.

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 24 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва щодо
відмови ОСОБА_2 у проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання.

Зобов»язано Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
міста Києва здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання з 03
червня 2013 року у розмірі 90 % від суми 29 076
(двадцять дев»ять тисяч сімдесят шість)
грн. 45 коп. на підставі довідки, виданої
Верховним Судом України від 16.07.2013 року
№ 489/0/21-13 про розмір суддівської
винагороди для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді
Верховного Суду України у відставці.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва, як
суддя у відставці, ;отримує щомісячне
довічне грошове утримання, відповідно
до Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», у розмірі 90 % із
заробітку судді, його стаж на посаді
судді становить більше 25 років.

Верховним Судом України позивачу
видана довідка від 16.07.2013 року №489/0/21-13
про розмір суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
станом на 03 червня 2013 року, а саме
зазначений розмір 29 076 грн. 45 коп.

Позивач, 28 жовтня 2013 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва із
заявою про перерахування розміру
довічного грошового утримання згідно з
рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп2013 у частині
щодо відповідності Конституції
України окремим положенням ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», виходячи з оплати праці
працюючого судді на відповідній
посаді.

Управління Пенсійного Фонду України у
Дніпровському районі міста Києва
листом від 05.11.2013 року за вих. №1893706
відмовило позивачу у проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання, посилаючись на те, що
підстави для перерахунку відсутні.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Статус суддів у відставці визначається
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів».

За змістом п. 8 ч. 4 ст.47, ст. ст. 136-138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", належне матеріальне та
соціальне забезпечення судді, в тому
числі і щомісячне довічне грошове
утримання, є елементами статусу судді
та однією з основоположних гарантій
незалежності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» в ред.
від 07.07.2010 р., щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

В подальшому з 01.10.2011 року частину 3 ст.
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» викладено у новій
редакції, відповідно до якої, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Пунктом 8 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України у
справі №1-22013 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) від 03.06.2013
р. №3-рп2013 визначено про те, що частина
третя статті 138 Закону №2453 у редакції
Закону №3668, яка суперечить Конституції
України‚ не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону №2453 в редакції до змін,
внесених Законом №3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

У частині першій статті 126 Конституції
України закріплено положення, згідно
з яким незалежність і недоторканність
суддів гарантуються Конституцією і
законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України є надання їм за рахунок держави
матеріального та соціального захисту,
до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності суддів, їх незалежності
та правової захищеності.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

При цьому Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
р. не пов'язує визначення розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді із розміром заробітної
плати, яку суддя отримував до виходу у
відставку, а визначає у відсотковому
розмірі до грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Отже при збільшенні розміру
суддівської винагороди судді, який
працює на відповідній посаді
перерахунку підлягає розмір
щомісячного довічного утримання судді,
для приведення його у відповідність з
вимогами ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання. Так,
згідно з пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011р.
№384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №
8-2 (у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №
5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Додатком №2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. №
3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Посилання відповідача при відмові
позивачу в перерахунку виплат на ч.4
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», якою передбачено
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддів
Конституційного Суду України, є
безпідставним, так як до даних
правовідносин застосовується
вищенаведена норма ч.3 ст.138 вказаного
закону.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2
має право на перерахунок його
суддівського довічного грошового
утримання у розмірі 90 % від грошового
утримання судді, що працює на
відповідній посаді на підставі наданої
йому Верховним Судом України довідки
від 16.07.2013 року за №489021-13, тому відмова
відповідача здійснити позивачу
перерахунок щомісячного довічного
утримання судді у відповідності до
вимог ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» є
неправомірною.

За викладених обставин вимоги позивача
щодо визнання протиправними дій
відповідача з приводу відмови у
здійсненні перерахунку та
зобов»язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання з 03 червня 2013 року
на підставі довідки, виданої Верховним
Судом України від 16.07.2013 року №489/0/21-13,
підлягають задоволенню.

В частині заявлених вимог про
зобов»язання відповідача у разі зміни
розміру грошового утримання суддів, що
працюють на відповідній посаді, й
надалі здійснювати позивачу
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання слід відмовити,
оскільки рішення суду на майбутнє
перераховувати та виплачувати спірні
кошти не відповідає змісту
законодавства, оскільки судове рішення
має бути наслідком чинного правового
регулювання та не може обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м.Києва
від 24 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 04
березня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 27
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.