Справа № 5074/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2010 р. справа № 2а-1237/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Руденко М.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу

на постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
листопада 2009 року по справі № 2а-1237/09 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу

про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу ,
в якому просив:

відновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів;

визнати бездіяльність відповідача
в не нарахуванні та невиплаті позивачу
щомісячної соціальної допомоги як
дитині війни протиправною;

зобов'язати відповідача
перерахувати та виплатити позивачу
недоплачену щомісячну соціальну
державну допомогу за період з 01.01.2006
року по 31.08.2009 року включно в сумі 4762,30
грн.;

зобов'язати відповідача
нарахувати соціальну державну
допомогу відповідно до Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
надалі при нарахуванні пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус "дитини
війни", тому користується всіма правами
та пільгами, передбаченими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни " для цієї категорії осіб, і на
підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
нормативних актів що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
листопада 2009 року адміністративний
позов задоволено частково, а саме
визнано бездіяльність відповідача
щодо не нарахування державної
соціальної допомоги передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»у 2007,2008-2009 роках -
протиправною; зобов'язано відповідача
зробити перерахунок та сплатити на
користь позивача, як дитині війни
недоплачену соціальну підтримку у
вигляді підвищення пенсії за 2007 рік,2008
рік, за січень - серпень 2009 року в сумі
3275,49 грн. В іншій частині позову
-відмовлено. Стягнути на користь
позивача судові витрати у сумі 76,50 грн.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та винести рішення
яким позивачу в позові відмовити
повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
судом порушено норми матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті, а саме не
вірно визначено періоди починаючи з
яких необхідно зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу підвищення до пенсії, а саме з
2007 року по 2009 рік. Таким чином
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позову.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
посвідчення (а.с.8).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду
України № 6-рп від 09 липня 2007 року
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007
рік»щодо призупинення дії положення
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» визнані
неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»про
зупинення дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на 2007
рік втратила чинність з 09.07.2007 року,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу
відповідно до чинного законодавства,
починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року включно.

Згідно ст. 99 КАС України, яка діяла в
редакції на час розгляду справи в суді
першої інстанції, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Як вбачається з матеріалів справи
адміністративний позов, в якому, в тому
числі, заявлені вимоги про перерахунок
та виплату підвищення до пенсії за 2007
рік, подано до суду 21.09.2009р., тобто з
пропуском встановлено строку
звернення до суду.

У відповідності до ст. 100 КАС
України, в редакції що діяла на час
розгляду справи в суді першої
інстанції, пропущення річного строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
позову за умови, що на цьому наполягає
одна із сторін. В запереченнях на позов
відповідач наполягав на відмову у
задоволенні позову, з підстав пропуску
річного строку звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст..17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини»є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав (
наприклад, справа «Стаббігс та інш.
Проти Великобританії»рішення від
22.10.1996р., «Девеер проти Бельгії»рішення
від 27.02.1980р.).

Представник відповідача, подав до
суду заперечення на адміністративний
позов в якій наполягав на відмові у
задоволенні позову, в тому числі, і з
підстав пропуску позивачем річного
строку звернення до суду (а.с.21).

Вказані доводи представника
відповідача залишені судом першої
інстанції поза увагою.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

В обґрунтування причин поважності
пропуску строку звернення до суду з
позовом про захист порушених прав
позивач посилався на те, що про факт
порушення його прав йому стало відомо
лише у травні 2009 року після висвітлення
таких фактів у засобах масової
інформації. Інших поважних причин
пропуску строку для звернення до суду
позивачем не наведено.

Колегія суддів вважає, що наведені
причини пропуску процесуального
строку не можливо визнати поважним,
оскільки будь-які об'єктивні чи
суб'єктивні обставини не позбавляли
позивача можливості звернутися до
суду, у визначені законом строки, з
відповідним позовом до відповідача,
якщо позивач вважав, що діями чи
бездіяльністю відповідача порушуються
його права та законні інтереси.
Виплати підвищення до пенсії є
щомісячними, а відтак позивач знав
розмір цих виплат і в разі не згоди мав
права звернутися до суду. Право на
звернення до суду не залежить від
прийняття рішення Конституційним
Судом України.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає у задоволені заявлених
позовних вимог за 2007 рік відмовити.

Щодо позовних вимог за 2008 рік,
судом першої інстанції не взято до
уваги що право на перерахунок
підвищення до їх пенсії як «дитині
війни»існує з 22 травня 2008 року,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу повинно було провести
відповідний перерахунок підвищення до
пенсії позивачу згідно вимог ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», починаючи з 22 травня 2008
року.

Проте, Управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу будь-яких дій з цього
приводу не здійснювало.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС
України, яка діяла в редакції на час
розгляду справи в суді першої
інстанції, та з урахуванням часу
звернення позивача з позовом, колегія
судів приходить до висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
провести перерахунок та виплатити
позивачу недоотримані суми щомісячної
надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з 21 вересня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

На час розгляду справи Законом України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік»не призупинено дію ст..6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а відтак відповідач був
зобов'язаний виплачувати позивачу
підвищення до пенсії у розмірах, які
визначено ст..6 названого Закону. Тому
колегія суддів вважає за необхідне
зобов'язати відповідача нараховувати
та виплатити підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»з 01
січня 2009 року по 31 серпня 2009 року
(заявлені позовні вимоги).

Право позивача на отримання
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, таке право надане
державою і закріплено Законом України
«Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків
(справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо
правомірності своїх дій з посиланням
на відсутність бюджетних коштів для
повної реалізації програми з доплат
дітям війни суди обґрунтовано до уваги
не взяли, оскільки питання
фінансування цих видатків не є
предметом спору, що розглядається.
Проблеми надання бюджетних коштів
Управлінню для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог і судами першої інстанції не
розглядалися.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, постанову суду
першої інстанції -скасувати та
прийняти нову постанову.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, п.4 ч. 1 ст. 202,
205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
задовольнити частково.

Постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
листопада 2009 року по справі №
2а-1237/09-скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу щодо нездійснення
перерахунку та невиплати ОСОБА_1 у
повному обсязі підвищення до пенсії
згідно з Законом «Про соціальний
захист дітей війни»за період з 21
вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з
01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
період з 21 вересня 2008 року по 31 грудня
2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня
2009 року в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

В іншій частині позову -відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 3,40 грн.

Постанова суду набирає законної
сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
М.А. Руденко