Справа № К/9991/59587/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/59587/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Надвірнянської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області на постанову Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 02 червня 2009 року та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення Надвірнянської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення суми одноразової допомоги до
5 травня, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 02
червня 2009 року, частково зміненою
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Надвірнянської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_4
недоплачену разову щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2009 рік у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком,
обчислених виходячи з вимог ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з одночасним її
збільшенням на 20 % згідно із ст.6 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні». У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. В іншій
частині постанову Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 02 червня 2009 року залишено
без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій управління праці
та соціального захисту населення
Надвірнянської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області звернулось з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач є інвалідом війни,
який відповідно до вимог ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
(Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня має
право на одержання грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком з одночасним її збільшенням на 20 %
згідно із ст. 6 Закону України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні», як особі, що проживає на
території населеного пункту, якому
надано статус гірського.

Однак, відповідачем дана грошова
допомога виплачувалась в меншому
розмірі, що порушує права ОСОБА_4,
оскільки її розмір у 2008-2009 роках не
обчислювався виходячи із законодавчо
встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком.

Суди попередніх інстанцій частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
прийшли до висновку, що управління
праці та соціального захисту населення
Надвірнянської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області протиправно відмовило
позивачу у перерахунку допомоги до 5
травня.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
і Постановою Кабінету Міністрів
України № 177 від 18 лютого 2004 року було
передбачено конкретні розміри
щорічної разової допомоги, що
підлягають виплаті особам, на яких
поширюються гарантії Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи
управління праці та соціального
захисту населення Надвірнянської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області належним
чином та відповідно до вимог
вищезазначених нормативно-правових
актів виконало свій обов'язок перед
позивачем з виплати йому допомоги у 2008
році.

Поряд з цим, слід зазначити, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік» частину 5 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в новій редакції, відповідно
до якої інвалідам війни щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
частини 5 статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої розмір грошової допомоги
інвалідам війни II групи має становити
вісім мінімальних пенсій за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно
до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно із ст. 54 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
прожитковий мінімум на одну особу для
тих, хто відноситься до основних
соціальних і демографічних груп
населення діє в розмірах, що діяли у
грудні 2008 року. Такий прожитковий
мінімум у 2008 році становив 498 грн.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
до 5 травня за 2009 рік для інвалідів
війни II групи повинна становити вісім
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновками
судів щодо часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_4, оскільки
відсутність бюджетного фінансування
не може бути причиною невиконання
державою взятих на себе зобов'язань.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Надвірнянської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 02
червня 2009 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді