Справа № 816/7420/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р.Справа № 816/7420/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

представника відповідача - Воронько
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Зеленківської сільської ради
Чутівського району Полтавської
області на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
27.12.2013р. по справі № 816/7420/13-а

за позовом Зеленківської сільської
ради Чутівського району Полтавської
області

до Прокуратури Чутівського району
Полтавської області

про визнання нечинним та скасування
виклику прокуратури,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Зеленківська сільська рада
Чутівського району Полтавської
області (далі по тексту - Зеленківська
сільська рада) звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
прокуратури Чутівського району
Полтавської області, в якому просив суд
визнати нечинним та скасувати виклик
в.о. прокурора Чутівського району
Щербак А.В. від 19.12.2013 р. за № 92-1830 вих-13.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
по справі № 816/7420/13-а відмовлено у
відкритті провадження у справі за
позовом Зеленківської сільської ради
Чутівського району Полтавської
області до Прокуратури Чутівського
району Полтавської області про
визнання нечинним та скасування
виклику прокуратури.

Повернуто Зеленківській сільській
раді Чутівського району Полтавської
області з Державного бюджету України
сплачену згідно квитанції від 26.12.2013
року № 2410053 суму судового збору в
розмірі 68,82 грн.

Позивач, не погодившись із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин у
справі, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, з підстав та
мотивів, зазначених в апеляційній
скарзі, просить суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
по справі № 816/7420/13-а та направити
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на ч.ч.1, 4 ст.8, ч.2
ст.19, пп.5 ч.1 ст.20, ч.3 ст.21 Закону України
«Про прокуратуру», п.п.1, 3 ст.12, пп.14, 15, п.4
ст.42 Закону України «Про місцеве
самоврядування», стверджує, що
оскільки спірні правовідносини
склалися між двома суб'єктами владних
повноважень, при цьому Прокуратурою
Чутівського району у відношенні
позивача по справі реалізуються владні
управлінські функції, дана справа у
розумінні ст.3 є справою
адміністративної юрисдикції та
повинна розглядатись в порядку
адміністративного судочинства. З
огляду на викладене, вважає, що
підстави для відмови у відкритті
провадження, передбачені ч.1 ст.9 КАС
України, в даному випадку відсутні.

Відповідач в надісланих до суду
письмових запереченнях та його
представник у судовому засіданні
просили суд апеляційної інстанції
апеляційну скаргу Зеленківської
сільської ради залишити без
задоволення, а оскаржувану ухвалу суду
першої інстанції - без змін. Вважає, що
виклик прокурора не є актом
індивідуальної дії у розумінні ст.17 КАС
України, а тому не може бути предметом
адміністративного спору.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті
адміністративної справи за позовом
Зеленківської сільської ради до
Прокуратури Чутівського району про
визнання нечинним та скасування
виклику прокуратури, суд першої
інстанції виходив з того, що дана
справа не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки виклик прокурора не може
вважатися юридичною формою рішення
органу прокуратури, що породжує певні
правові наслідки по відношенню до
позивача, тому не є актом
індивідуальної дії та не може бути
предметом адміністративного спору.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач просить суд визнати нечинним
та скасувати виклик прокурора,
оформлений листом від 19.12.2013 року № 92-1830
вих-13, складений в порядку ст.ст.8, 20
Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Колегія суддів зазначає, що Кодекс
адміністративного судочинства України
не містить визначення термінів
нормативно-правовий акт та правовий
акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права
підходами до класифікації актів
нормативно-правовий акт - виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, який встановлює, змінює чи
припиняє дію обов'язкових правил
поведінки, обмежених в часі, просторі
та за колом осіб, та призначений для
неодноразового застосування. Правовий
акт індивідуальної дії - виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового акта
(актів) щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому
він адресований.

Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового акта загальної
дії так і правового акта
індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання яких
забезпечується правовими механізмами.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
прокуратуру» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин)
передбачено, що при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право, зокрема, витребовувати від
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, військових
частин, державних підприємств, установ
та організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів; мати доступ до
документів і матеріалів, необхідних
для проведення перевірки, у тому числі
за письмовою вимогою, і таких, що
містять комерційну таємницю або
інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність";
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право: 1)
вносити подання; 2) у встановленому
законом порядку ініціювати
притягнення особи до дисциплінарної,
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення та починати досудове
розслідування; 3) звертатися до суду в
передбачених законом випадках (ч.3 ст.20
Закону України «Про прокуратуру»).

Отже, за змістом наведеної норми,
виклик до прокуратури для надання
пояснень є лише певним засобом
реалізації повноважень прокуратури,
наданих законом, а не юридичною формою
рішення органу прокуратури.

При цьому, підставою для виникнення у
позивача певних обов'язків є рішення
або дії прокурора, прийняті або вчинені
за наслідками реалізації повноважень,
передбачених частиною 3 статті 20 Закону
України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що виклик прокурора не є актом
індивідуальної дії у розумінні статті
17 КАС України, а тому не може бути
предметом адміністративного спору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про визнання нечинним та скасування
виклику не можуть бути предметом
розгляду в адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо, зокрема, заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зеленківської
сільської ради Чутівського району
Полтавської області залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013р. по
справі № 816/7420/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 11.02.2014 р.