Справа № 144/1909/13-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 144/1909/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Д.І.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Полотнянка Ю.П.

секретар судового засідання:
Бондаренко С.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Теплицького районного суду
Вінницької області від 27 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Метанівської сільської ради,
сільського голови Мазуренка В.П., третя
особа ОСОБА_5, про визнання дій
незаконними , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
в суд з позовом до Метанівської
сільської ради, сільського голови
Мазуренка В.П., третя особа ОСОБА_5, в
якому просить визнати незаконними дії
сільського голови с. Метанівка
Теплицького району Мазуренка В.П. щодо
надання ним висновку від 19.11.2013 про
місце проживання дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька ОСОБА_5.

27 грудня 2013 року Теплицьким районним
судом постановлено ухвалу, якою
закрито провадження у справі за
зазначеним вище позовом, на підставі
пункту 1 частини 1 статті 157 КАС
України, тобто з підстав, що дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою суду першої інстанції, позивач
подала апеляційну скаргу в якій
зазначила, що судом, при винесенні
оскарженої ухвали порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати ухвалу
Теплицького районного суду вінницької
області від 27 грудня 2013 року та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Відповідачі та третя особа не
скористались правом регламентованим
положеннями статті 191 КАС України щодо
надання письмових заперечень на
апеляційну скаргу позивача.

31 січня 2014 року на адресу суду
апеляційної інстанції надійшло
повідомлення від відповідача (вх.
№1904/14) про розгляд справи за
відсутності сільського голови
Метанівської сільської ради.

Враховуючи що судом апеляційної
інстанції не визнавалась обов'язкова
участь учасників процесу в судовому
засіданні, а в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору,
суд апеляційної інстанції вважає за
можливе проводити апеляційний розгляд
справи за відсутності представників
відповідачів та третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ
представника апелянта, яка підтримала
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, а також доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що остання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Замостянським районним судом міста
Вінниці 25 червня 2011 року ухвалено
рішення про розірвання шлюбу між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

19 листопада 2013 року Метанівська
сільська рада Теплицького району
Вінницької області в особі
опікунської ради села Метанівка
надала свій висновок №330, що за
підписаний сільським головою
Мазуренка В.П., яким вважала за доцільне
місце проживання дитини-інваліда
ОСОБА_6 2000 року народження біля батька
ОСОБА_5.

Не погоджуючись із вказаними вище
діями відповідачів та їх висновком,
ОСОБА_3 оскаржила їх до суду.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з того, що дану
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки цей спір не є
публічним і виходить з сімейних
правовідносин, так як стосується
конкретної сім'ї, тобто місця
проживання дитини.

Колегія суддів апеляційного суду,
дослідивши позовні вимоги цілком
погоджується з вказаною вище позицією
суду першої інстанції і вважає її
обґрунтованою, з огляду на наступне.

Статтею 158 СК України унормовано, що за
заявою матері або батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення і таке рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.
Особа, яка ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування,
зобов'язана відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, завдану тому з
батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Виходячи з системного аналізу вказаних
процесуальних норм, в порядку КАС
України може бути оскаржене лише те
рішення, дію чи бездіяльність, які
породжують безпосередньо права та/чи
обов'язки для позивача і є для нього чи
іншої сторони або органу обов'язковими
для виконання.

Як встановлено з матеріалів справи,
предметом спору по даній справі є дії
сільського голови щодо надання ним
висновку про місце проживання дитини.

Відповідно до частини 1 статті15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Та обставина, що відповідачем у справі
є суб'єкт владних повноважень, не
змінює правову природу спірних
відносин та не робить даний спір
публічно-правовим, оскільки спір
випливає з сімейних відносин та не
стосується захисту прав, свобод та
інтересів у сфері публічно-правових
відносин.

Судова колегія Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла аналогічного, що і суд першої
інстанції висновку про те, що заявлений
спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, на думку суду апеляційної
інстанції, у суду першої інстанції, в
даному конкретному випадку були усі
законні і правові підстави для
закриття провадження у справі на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
даного питання не допустив, вірно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належної правової оцінки.
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
199 КАС України, суд апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

Отже, за таких обставин та враховуючи,
що судом першої інстанції винесено
оскаржувану ухвалу з держанням норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції, відповідно
до статті 200 КАС України, залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити
без задоволення, а ухвалу Теплицького
районного суду Вінницької області від
27 грудня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
24 лютого 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Сапальова Т.В.

Полотнянко Ю.П.