Справа № 307/1728/13-а 2а/307/75/13
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 876/14921/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового
засідання: Дутки І.С.

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Шовак Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 11.11.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області про стягнення та
перерахунок соціальних виплат,-

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області про стягнення та
перерахунок соціальних виплат.

Позивач вказував, що він являється
пенсіонером за віком з 2009р. В березні
2013р. ним була отримана пенсія в розмірі
1456.00грн., що на 120 грн. менше ніж за
попередній місяць.

Підставою для зменшення суми пенсії
стали висновки відповідача про
зайняття позивачем підприємницькою
діяльністю, а тому йому безпідставно
проводили перерахунок пенсії, який
здійснювали в зв'язку із ростом
прожиткового мінімуму. Загальна сума
переплати пенсії за період з 08.11.2009р. до
28.02.2013р. становить 2798,72грн.

Вважаючи, що оскільки в період з 01.10.2008р.
діяльність , повязану з отриманням
доходу він не здійснював, тому висновки
відповідача про наявність суми
переплати у розмірі 2798,72 грн. є
протиправними.

Враховуючи наведене, позивач звернувся
до суду та просив: визнати
протиправними та скасувати рішення
відповідача за №206 «Про переплату
пенсії» - протокол від 23.05.2013 року №4 в
частині встановлення ОСОБА_3, який
мешкає за адресою АДРЕСА_1 переплати
пенсії за період з 08..11.2009 року п о31.01.2013
року в сумі 2798,72 грн., визначення
заборгованості та здійснення
утримання з пенсії; зобов'язати
відповідача повернути стягнуті з
ОСОБА_3 відповідно до рішення №206 кошти;
стягнути з відповідача суму 3000,00 грн. в
порядку компенсації понесених
позивачем - ОСОБА_3, витрат на правову
допомогу, отриману по даній справі.

Постановою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 11.11.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
у встановленому законом порядку не
припинена підприємницька діяльність,
про що не повідомлено пенсійний фонд
при отриманні пенсії, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 безпідставно індексувалась
пенсія у зв'язку із збільшенням розміру
прожиткового мінімуму як для особи, що
втратила працездатність, згідно ст.. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постанову суду оскаржив позивач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга апелянта
слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду звернення ОСОБА_3 про
призначення пенсії від 20.11.2009 року,
останньому управлінням Пенсійного
фонду України у Тячівському районі
призначена пенсія за віком, яку він
отримує по даний час.

За результатами взаємозвірки баз даних
одержувачів пенсій та платників
страхових внесків пенсійним органом
встановлено, що позивач з 30.05.2008 року
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, та
відповідно, належить до кола само
зайнятих осіб.

Згідно довідки Державної податкової
інспекції у Тячівському районі
Закарпатської області державної
податкової служби від 01.04.2013р. №2058/17-02,
ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_1,
зареєстрований у Тячівській
райдержадміністрації, як суб'єкт
підприємницької діяльності з 30.05.2008
року за №2319(0)5797. На обліку в ДПІ у
Тячівському районі перебуває з 02.06.2008
року.

Протягом періоду з IV-го кварталу (з 1
жовтня) 2008 року по IV-й квартал (по 31
грудня) 2012 року позивач згідно поданої
податкової звітності діяльність не
здійснював та доходи отримані від
провадження господарської діяльності
не декларував.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії заподіяну шкоду.

Таким чином, позивач під час подання
документів для призначення пенсії не
повідомив пенсійний орган про зайняття
ним підприємницькою діяльністю.

Покликання позивача на те, що з 2008 року
він підприємницькою діяльністю не
займається, прибутки не отримує, а тому
підстав для стягнення переплати немає,
суд сприймає критично, оскільки,
порядок припинення підприємницької
діяльності визначений Законом України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців».
Позивачем у встановленому порядку
підприємницька діяльність не
припинена.

Згідно рішення Управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі №206
про переплату пенсії встановлено, що
ОСОБА_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_1
одержує пенсію по віку в розмірі 1456 грн.
67 коп. в місяць. Сума переплати 2798 грн. 72
коп. згідно з протоколом від 22.02.2013р.
управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі утворилася за
період з 08.11.2009 р. по 31.01.2013 р. у зв'язку з
неповідомленням про зайняття
підприємницькою діяльністю. У зв'язку з
чим сума переплати 2798 грн. 72 коп.
підлягає поверненню позивачем.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем доведено належними
доказами законність своїх дій.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому у задоволенні такої
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 11.11.2013 року у справі №307/1728/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 14.02.2014 р.