Справа № 357/17540/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Рябченко Л.А.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 08 січня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Біла Церква про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
призначити пільгову пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 08 січня 2014 року у позові
відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить
скасувати постанову, оскільки вважає
її незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 4, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
28.11.2007 року.

12.07.2013р. позивач подала до УПФУ у м.Білій
Церкві заяву про призначення пенсії за
віком.

21.10.2013р. рішенням начальника управління
пенсійного фонду України в м.Білій
Церкві Київській області № 17/333
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії. Рішення обгрунтоване тим, що у
відповідності до ст.55 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», право на призначення
пенсії із зниженням пенсійного віку
мають особи, які постійно проживали або
постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
посиленого радіологічного контролю за
умови, що вони станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали у цій зоні не
менше 4 років (за умови, що вони постійно
проживали або постійно працювали в
такій зоні з моменту аварії до 31.07.1986р.).
Проте, на підставі наданих документів,
період роботи та проживання позивача у
зоні посиленого радіологічного
контролю станом на 1.01.1993р. складає 3
роки 7 місяців 17 днів. Загальний стаж
роботи заявниці становить 24 роки 7
місяців 11 днів. Відповідно до ст. 26 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», право на пенсію
позивач матиме після досягнення нею 60
років.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
позові, дійшов висновку, що позивач на
момент звернення до суду не має права
на призначення пенсії за віком, на
підставі ст.55 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування":
потерпілі від Чорнобильської
катастрофи особи, які постійно
проживали або постійно проживають чи
постійно працювали або постійно
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю за умови, що
вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали в цій зоні не
менше 4 років, користуються правом
зменшення пенсійного віку на 2 роки (за
умови, що особа постійно проживала або
постійно працювала в такій зоні з
моменту аварії до 31 липня 1986 року) та
додатково на 1 рік за кожні 3 роки
проживання або роботи, але не більше 5
років.

Згідно з п. 29 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за документ, що засвідчує
місце проживання особи, приймаються:
паспорт або довідка уповноважених
органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органів
місцевого самоврядування.

До матеріалів пенсійної справи
долучена: довідка ОСББ № 66 від 29.03.2013р.
про реєстрацію позивача АДРЕСА_1 з
27.07.1988р. по 8.12.1998р. та з 23.10.2007р. по
теперішній час; копія ф-А, будинкової
книги.

Актом зустрічної перевірки № 464 від
22.10.2013р. факту проживання ОСОБА_2,
проведеної управлінням пенсійного
фонду України у Білоцерківському
районі Київської області,
достовірності видачі довідки № 570 від
11.07.2013р. виконкомом Острійківської
сільської ради Білоцерківського
району встановлено, що згідно
паспортної книги ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з
22.03.1986р. по 24.04.1987р., з 19.12.1987р. по 22.07.1988р.,
з 28.04.1999р. по 9.10.2007р. З 2007 року фактично
проживає без реєстрації по даний час.
Вказані періоди реєстрації позивача у
с.Острійки Білоцерківського району
підтверджуються і довідкою сільської
ради від 23.10.2013р.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші …».

Оскільки період роботи позивача в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
станом на 1 січня 1993 року становить
менше, ніж 4 роки - 3 роки 7 місяців 17 днів,
то за цим показником позивач не має
права на зменшення пенсійного віку.

Судом встановлено, що період
проживання та роботи позивача в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
станом на 21.10.2013 року складає 9 років 6
місяців 24 дні. Тобто, позивач має право
на зниження, на момент виникнення
спірних правовідносин, пенсійного
віку лише на 3 роки. Проте, цього є
недостатньо для оформлення пенсії,
оскільки позивачу виповнилося 51 рік,
плюс знижка 3 роки, з урахуванням знижки
показник становить 54, що є меншим за 60.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач на даний момент
не має права на пільгову пенсію.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами,
дослідженими в судовому засіданні, суд
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 08 січня 2014 року -
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.