Справа № 212/12019/13-а
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Борис О.Н., при
секретарі Хазієвій Т.В., за участі
позивача ОСОБА_1, відповідача
Локтіонова В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кривому Розі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта
владних повноважень Локтіонова
Віталія В’ячеславовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, третя
особа Управління ДАІ ГУМВС в
Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, просив
скасувати постанову від 11.12.2013 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладенню штрафу в розмірі 425 грн.

На підтвердження позовних вимог
позивач вказав, що 11 грудня 2013 року об
12.23 годині він керував автомобілем
НОМЕР_1 по вул. Космонавтів в м. Кривому
Розі, доїхавши до перехрестя доріг по
вулиці Корнійчука та перехрестя вул.
Космонавтів, ввімкнув правий поворот
сигналу , переконавшись, що немає
перешкоди зліва, почав здійснювати
маневр повороту праворуч, при цьому
пішоходів на проїзній частині не було.
Проїхавши перехрестя, через триста
метрів його зупинив патрульний
автомобіль, щодо нього інспектор ДПС
Локтіонов В.В. склав протокол за
порушення п.16.2 ПДР, вказавши, що він не
надав дорогу пішоходу , який проходив
проїзну частину. Будь-які докази
правопорушення відсутні, свідки
відсутні, протокол не є доказом
порушення. Отже позивача притягнуто до
відповідальності за неіснуюче
правопорушення.

Позивач в судовому засіданні вимоги
підтримав в повному обсязі, вказав, що
дійсно при його виїзді з другорядної
дороги на головну зліва по головній
дорозі, при здійсненні маневру
повороту праворуч на проїзній частині
,пішоходів не було, вважає, що правил не
порушував.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі, надав суду СД диск з
відеозаписом правопорушення, пояснив,
що 11 грудня 2013 року о 12.23 годині ,
рухаючись на патрульному автомобілі
було зафіксовано правопорушення ПДР
ОСОБА_1 , що було продемонстровано
позивачу. Вони зупинили його та склали
протокол за порушення п.16.2 ПДР, за що
передбачена адміністративна
відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. При
несенні патрульної служби він , як
суб'єкт владних повноважень, керувався
ЗУ «Про міліцію» та ПДР України.

Вислухавши учасників процесу,
проаналізувавши письмові матеріали
справи, суд вважає, що строк звернення
до суду для оскарження постанови не
пропущено, проте позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення № 829935 ,
11.12.2013 року об 12.23 годині водій ОСОБА_1,
керував автомобілем марки Мерседес ,
НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті
вул. Корнійчука та вул. Космонавтів в м.
Кривому Розі, повертав праворуч , і не
надав дорогу пішоходу , який проходив
проїзну частину , на яку водій повертав.
ОСОБА_1 з протоколом не погодився, про
що зазначив у протоколі, при цьому
пояснив, що він не бачив пішохода.

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі була винесена
оскаржувана постанова від 11.12.2013 року
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу у сумі 425 грн.

Зазначена постанова, як правовий акт
індивідуальної дії, перевірялись судом
на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається
протиправна, винна (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Положенням про Державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 14
квітня 1997 року № 341 (зі змінами і
доповненнями) визначені основні
завдання Державтоінспекції, одними із
яких є: реалізація в межах своєї
компетенції державної політики щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;
виявлення та припинення фактів
порушення безпеки дорожнього руху, а
також виявлення причин та умов, що
сприяють їх вчиненню.

Державтоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
контроль за дотриманням власниками
(володільцями) транспортних засобів, а
також громадянами, посадовими і
службовими особами вимог Закону
України «Про дорожній рух», правил,
норм та стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Закону України "Про
дорожній рух", єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України встановлюють Правила
дорожнього руху, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року, N 1306 (із змінами та
доповненнями). Особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
дорожній рух» учасники дорожнього руху
зобов`язані знати і неухильно
дотримуватися вимог цього Закону,
Правил дорожнього руху та інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього
руху (затверджені постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001)
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил.

Відповідно до п. 16.2 Правил дорожнього
руху, на регульованих та
нерегульованих перехрестях водій,
повертаючи праворуч або ліворуч ,
повинен дати дорогу пішоходам, які
переходять проїзну частину , на яку він
повертає, а також велосипедистам, які
рухаються прямо в попутному напрямку.

Адміністративна відповідальність
відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає у
разі порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть.

В судовому засіданні за участю сторін
судом відтворено відеозапис з СД диску
наданого відповідачем на якому
зафіксовано правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні
не заперечувались обставини щодо
зафіксованих обставин, місця вчинення
правопорушення, наявності пішоходу, а
також обставин його виїзду з
другорядної дорогу на головну при
наявності на головній дорозі пішоходу.
Проте різні посилання позивача на ті
обставини, що він не бачив пішохода ,
надалі , що він не рухався та версія ,
що він одночасно з пішоходом розпочали
рух, суд не приймає до уваги, оскільки
такі покази спростовуються у судовому
засіданні дослідженими доказами.

Вивченням протоколу про
адміністративне правопорушення від
11.12.2013 року, судом встановлено, що
протокол складений з додержанням вимог
ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Твердження позивача щодо відсутності
будь-яких доказів самої події
правопорушення спростовуються наданим
відповідачем відеозаписом, при цьому
твердження позивача щодо ненадання
йому сертифікату до відеокамери "Соні"
яким здійснювався відеозапис
суперечать вимогам Наказу державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики №28
від 01.02.2005 року "Про затвердження
Переліку продукції, що підлягає
обов"язковій сертифікації в Україні",
згідно якого, відеокамери не входять в
цей перелік і не підлягають
сертифікації.

Крім того, відповідно до вимог
ст. 28 Закону України „Про метрологію та
метрологічну діяльність", повірці
підлягають тільки вимірювальні
прилади, а відеокамера таким приладом
не являється.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
прийнята відповідачем з урахуванням
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме:
прийнята обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
характеру вчиненого правопорушення та
особи правопорушника, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано та обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в
разі оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірці законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про залишення
постанови без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС
України при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Приймаючи до уваги наведене, суд не
встановлює наявність підстав для
скасування оскаржуваної постанови, а
тому доходить висновку, що в задоволені
позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст.6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 128, 159 КАС України,
ч.1 ст. 122, ст.247, 252, 268,289 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
суб`єкта владних повноважень
Локтіонова Віталія В’ячеславовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, третя
особа Управління ДАІ ГУМВС в
Дніпропетровській області - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на
користь держави 73 гривні 08 копійок.

Постанова є остаточною, набирає
законної сили негайно, оскарженню не
підлягає.

Суддя: О. Н.
Борис