Справа № 1304/6213/12; 2а/1304/447/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 р.
м.Львів
№ 876/234/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
на постанову Галицького районного суду
м.Львова від 21 листопада 2012 року в
адміністративній справі № 1304/6213/12,
провадження № 2а/1304/447/12, за позовом
громадської організації
«Інформаційно-правовий центр «Наше
право» до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

13.07.2012 р. громадська організація
«Інформаційно-правовий центр «Наше
право» (далі - ГО «ІПЦ «Наше право»)
звернулася до Галицького районного
суду м.Львова із вказаним позовом, у
якому просила визнати неправомірною
бездіяльність Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
(далі - Галицька РА ЛМР) щодо надання
неповної відповіді на повторний запит
на інформацію ГО «ІПЦ «Наше право» за
вих.№ 109/12 від 08.05.2012 року. Також просила
зобов'язати Галицьку РА ЛМР надати
повну відповідь на вказаний запит у
п'ятиденний термін з моменту набрання
постановою суду законної сили.

Постановою Галицького районного суду
м.Львова від 21 листопада 2012 року позов
задоволено.

Не погодившись із зазначеною
постановою, її оскаржила Галицька РА
ЛМР, яка вважає, що судом першої
інстанції при винесенні рішення
допущено неправильне застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, а висновки
суду не відповідають обставинам
справи, що призвело до неправильного
вирішення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що на повторний запит позивача від
14.05.2012 року останньому було скеровано
повну інформацію, яка є в районній
адміністрації щодо піднятих питань у
інформаційному запиті, а задоволена
вимога позивача про зобов'язання
надати повну відповідь на запит є
незрозумілою. Тому просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нову, якою в задоволення позову
відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що дана
апеляційна скарга є безпідставна і не
належить до задоволення з наступних
міркувань.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 08.05.2012 року ГО «ІПЦ
«Наше право» звернулася до Галицької
РА ЛМР з запитом на інформацію, у якому
просила надати наступну інформацію:

« 1. Яка кількість органів
самоорганізації населення у
Галицькому районі м.Львова станом на
сьогоднішній день?

2. Яка кількість органів
самоорганізації населення,
зареєстрованих як юридичні особи,
діють у Галицькому районі станом на
сьогоднішній день?

3. Чи проводяться якісь заходи стосовно
органів самоорганізації населення
щодо підтримки створення та/або
розвитку органів самоорганізації
населення у Галицькому районі м.Львова,
зокрема, передбачені Законами України
«Про органи самоорганізації
населення» та «Про місцеве
самоврядування в Україні»?

4. Які механізми, умови участі
громадськості у формуванні та
реалізації політики в сфері
забезпечення населення Галицького
району м.Львова якісними
житлово-комунальними послугами
реалізуються на сьогоднішній день? В
чому вони полягають?

5. До компетенції якого структурного
підрозділу, посадової особи Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради відносяться вищевказані
питання? Просимо вказати контактні
дані, реквізити цих суб'єктів.

6. В чому, в яких заходах, діях, витратах
полягає взаємодія Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
з органами самоорганізації населення у
Галицькому районі м.Львова?»

Вказаний запит був отриманий посадовою
особою Галицької РА ЛМР 14.05.2012 року.

23.05.2012 року за № 31 вих.2504 на цей запит
Галицькою РА ЛМР було надано відповідь,
де зазначено, що «на сьогоднішній день
у Галицькому районі немає створених
органів самоорганізації населення.

На виконання доручення першого
заступника міського голови в
комунальних підприємствах району були
розроблені графіки проведення
зустрічей (з 01.02.2012 р. по 06.04.2012 р.)
керівників комунальних підприємств з
мешканцями будинків, де обиралися
відповідальні по будинках.

В квітні місяці за участю голови
районної адміністрації, представників
відділу житлового господарства, ЛМКП
«Львівводоканал», дільничних
інспекторів Галицького РВ ЛМУ УМВСУ у
Львівській області були організовані
зустрічі в кожному ЛКП з
відповідальними по будинках, де
обговорювалися питання забезпечення
населення якісними
житлово-комунальними послугами,
подальшої співпраці між владою та
відповідальними по будинках, їх участь
у формуванні титульних списків на
проведення ремонтів та дольова участь
мешканців у ремонті будинків.

Відповідальною по району за роботу з
відповідальними по будинках є
завідувач сектору експлуатації
житлового фонду Галицької районної
адміністрації О.Волошенюк, т.261-10-53».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції зазначив, що Галицька РА ЛМР
порушила вимоги статті 5 Закону
України «Про інформацію», статтей 14 та
20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», оскільки її
відповідь не містить відповідей на всі
поставлені запитання в запиті на
інформацію та, крім того, дана
відповідь була надана з порушенням
п'ятиденного терміну, передбаченого
законом, для надання відповіді на запит
на інформацію.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи і
є правильними.

Згідно із приписами статті 5 Закону
України «Про інформацію» кожен має
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон
№ 2939-VI) розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Згідно із пунктом 2 статті 5 Закону №
2939-VI доступ до публічної інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію, а
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 12 цього ж Закону запитувачами
інформації є фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень.

Пунктом 6 статті 14 Закону № 2939-VI
передбачено, що розпорядники
інформації зобов'язані надавати
достовірну, точну та повну інформацію,
а також у разі потреби перевіряти
правильність та об'єктивність наданої
інформації.

Як зазначено в частині першій статті 20
Закону № 2939-VI розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту, а
відповідно до ч.4 статті 20 цього ж
Закону - розпорядник інформації
повідомляє запитувача в письмовій
формі про продовження строку розгляду
запиту не пізніше п'яти робочих днів з
дня отримання запиту.

Аналізуючи встановлені у справі
обставини та зазначені вище норми
права, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив,
що відповідь на запит було надано з
порушенням встановлених
законодавством строків, а надана
відповідь була неповною (не було надано
відповіді на запитання 4 та 6 запиту), у
зв'язку з чим правомірно задовольнив
позов.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

У відповідності до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Галицького районного суду м.Львова від
21 листопада 2012 року в адміністративній
справі № 1304/6213/12, провадження №
2а/1304/447/12, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й. Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк