Справа № 34600/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2010 р.справа № 2а-1024/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Божко Л.А.
Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання:
Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м.
Кіровограда на постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 03
червня 2009 року у справі № 2а-1024/2009 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України м.
Кіровограда про зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області,
в якому просила:

поновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів;

визнати бездіяльність відповідача
протиправною;

стягнути з відповідача щомісячну
надбавку до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року та 20
відсотків мінімальної пенсії за віком
за 2008 рік;

зобов'язати відповідача здійснювати
нарахування та виплату надбавки до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», у розмірі 20 відсотків
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 01.01.2009 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус "дитини
війни", тому користується всіма правами
та пільгами, передбаченими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни " для цієї категорії осіб, і на
підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачки
відповідач керувався положеннями
нормативного акту, що на підставі
Рішення Конституційного Суду України
був визнаний неконституційним, а тому
застосуванню не підлягає.

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 03 червня 2009 року
адміністративний позов задоволено
частково, а саме визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу щомісячної соціальної
державної допомоги відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»з урахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок підвищення до пенсії
позивача, як особі, що має статус
«Дитина війни», починаючи з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008
року, відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»та
здійснити її виплату.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської
області звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести рішення яким позивачу в позові
відмовити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"має
статус дитини війни що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
посвідчення (а.с.7).

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни"була призупинена п.12
ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік".

Рішенням Конституційного суду України
№ 6-рп від 09 липня 2007 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік"щодо призупинення дії
положення ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"визнані
неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України "Про
Конституційний суд України"рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"про
зупинення дії ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"на 2007 рік
втратила чинність з 09.07.2007 року,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу
відповідно до чинного законодавства,
починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року включно.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської
області будь-яких дій, пов'язаних з
перерахунком та виплати позивачу
підвищення до пенсії відповідно до
положень ст. 6 Закону "Про соціальний
захист дітей війни" з 09 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року не здійснювало.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
здійснити відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивачу у
розмірі, передбаченому ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до їх пенсії як
"дитині війни"з 22 травня 2008 року,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії "дітям війни", були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Отже, Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області повинно було
провести відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивачу згідно
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
починаючи з 22 травня 2008 року, та
сплатити на його користь
заборгованість з цих виплат.

Проте, Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області будь-яких дій
з цього приводу не здійснювало.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
провести перерахунок та виплатити
позивачу недоотримані суми щомісячної
надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", з 22 травня 2008 року.

Право позивача на отримання
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст..6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, таке право надане
державою і закріплено Законом України
"Про соціальний захист дітей війни".

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа "Кечко проти України", рішення
від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни суди
обґрунтовано до уваги не взяли,
оскільки питання фінансування цих
видатків не є предметом спору, що
розглядається. Проблеми надання
бюджетних коштів Управлінню для
виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судами першої інстанції не
розглядалися.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 "Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян", якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Колегія суддів вважає обґрунтованими і
висновки суду щодо можливості
поновлення позивачу строків звернення
до суду за позовом про захист порушених
прав.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

В обґрунтування причин поважності
пропуску строку звернення до суду з
позовом про захист порушених прав
позивач посилався на те, що про факт
порушення його прав йому стало відомо
після висвітлення таких фактів у
засобах масової інформації.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
рішення, дії, бездіяльності не
спростовано доводи позивача відносно
підстав пропуску строку звернення до
суду та не доведено того, що відповідач
своєчасно повідомляв позивача про
зміни в законодавстві, яким визначено
підвищення до пенсії, право на
отримання якого має позивач.

Колегія суддів вважає, що наведені
причини пропуску процесуального
строку можливо визнати поважним і
підставою для цього є: похилий вік
позивача, неодноразовість внесення
законодавцем змін до ст.6 Закону № 2195-IV
від 18.11.2004 р., якими призупинялася дія
цієї норми та змінювався розмір
підвищення до пенсії, що у своїй
сукупності заважало позивачці
розумітися в нормах Законів, періоду їх
дії, умов та порядку застосування
строку позовної давнини, а також
початку і закінчення процесуальних
строків звернення до суду до часу поки
в засобах масової інформації не стали
масово обговорюватися питання про
порушення прав "дітей війни",
неповідомлення УПФУ пенсіонерів про
внесення змін в законодавстві, вжиті
позивачем заходи щодо досудового
врегулювання спору, а саме звернення до
відповідача з заявою про виплату
підвищення до пенсії, на яку
відповідачем надано листа від 25.03.2009р.
про фактичну відмову у здійсненні
такого перерахунку (а.с.9).

Та обставина, що в резолютивній частині
оскаржуваної постанови при
зобов'язанні відповідача здійснити
нарахування позивачу підвищення до
пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відсутня кінцева дата щодо
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії позивачу, на думку колегії
суддів не може слугувати підставою для
скасування, або зміни вірного по суті
рішення, оскільки відповідач не
позбавлений можливості звернутись за
роз'ясненням судового рішення або
встановлення порядку його виконання.

За таких обставин, колегія суддів
вважає що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції щодо наявності права у
позивача на отримання підвищення до
пенсії у вказані судом періоди.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
залишити без задоволення, а постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 03 червня 2009 року у
справі № 2а-1024/2009 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
дня її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.

Головуючий:
Я.В.Семененко

Судді:
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко