Справа № 810/549/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/549/13-а
інстанції: Харченко С.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Золотоверх І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Еталон-Кадастр» про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача, в я кому просив: визнати
протиправними дій відповідача
стосовно відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки позивачу у
власність для ведення особистого
селянського господарства; зобов`язати
відповідача розглянути та вирішити у
встановленому чинним законодавством
порядку питання про затвердження
вказаного проекту землеустрою.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у адміністративний позов
задоволено частково, шляхом визнання
дії Обухівської районної державної
адміністрації Київської області
стосовно відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_2 у власність
для ведення особистого селянського
господарства з підстав, що викладені у
листі відповідача від 15.11.2012 № С446.2/16-04 -
протиправними.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволені
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, у грудні
2002 року між позивачем та Українською
міською радою Обухівського району
Київської області укладено договір
оренди земельної ділянки, відповідно
до умов якого органом місцевого
самоврядування передано позивачу у
довгострокове тимчасове (на 49 років)
платне користування на умовах оренди
земельну ділянку для культурно -
оздоровчих та рекреаційних цілей у СТ
«Берізка» на території Української
міської ради Обухівського району
Київської області загальною площею 0,15
га, з яких: 0,11 га - земельна ділянка, що
межує з основною приватизованою
земельною ділянкою та укосом захисної
дамби Конча-Заспа-Плюти; 0,04 га -
земельна ділянка, що розташована між
основною приватизованою земельною
ділянкою і дренажним каналом.

У 2008 році позивач звернувся до
Української міської ради Обухівського
району Київської області із заявою про
надання у власність для ведення
особистого селянського господарства
земельної ділянки площею 0,11 га у СТ
«Берізка» на території Української
міської ради Обухівського району
Київської області, що межує з основною
приватизованою земельною ділянкою та
укосом захисної дамби
Конча-Заспа-Плюти.

Рішенням Української міської ради
Обухівського району Київської області
від 13.03.2008 погоджено місце розташування
вказаної земельної ділянки, наміченої
для передачі в приватну власність
позивачу для ведення особистого
селянського господарства.

У подальшому позивач звернувся до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області із
заявою про надання дозволу на збір
матеріалів попереднього погодження
щодо вибору місця розташування
земельної ділянки, наміченої до
відведення у власність для ведення
особистого селянського господарства в
районі СТ «Берізка» в адміністративних
межах Української міської ради
Обухівського району Київської області.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 23.02.2009 № 278 позивачу надано
дозвіл на збір матеріалів попереднього
погодження щодо вибору місця
розташування земельної ділянки,
наміченої до відведення у власність
орієнтовною площею 0,1080 га для ведення
особистого селянського господарства в
районі СТ «Берізка» в адміністративних
межах Української міської ради
Обухівського району Київської області,
та зобов'язано погодити матеріали щодо
вибору місця розташування земельної
ділянки із органом земельних ресурсів,
природоохоронним органом,
санітарно-епідеміологічним органом,
органом містобудування та архітектури,
органом охорони культурної спадщини,
територіальним органом виконавчої
влади з питань водного господарства,
Дніпровським басейновим управлінням
водних ресурсів.

В подальшому, розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області від
28.09.2009 № 1185 затверджено матеріали
попереднього погодження вибору місця
розташування земельної ділянки в
адміністративних межах Української
міської ради Обухівського району
Київської області, наміченої для
відведення у власність ОСОБА_2 для
ведення особистого селянського
господарства та надано позивачу дозвіл
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення у власність земельної
ділянки.

На підставі вказаного дозволу за
замовленням позивача Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Еталон-Кадастр» розроблено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1080 га у власність
ОСОБА_2 для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель запасу в адміністративних межах
Української міської ради Обухівського
району Київської області.

З метою затвердження розробленого
проекту землеустрою та надання дозволу
на виготовлення державного акта на
право власності на земельну ділянку,
позивач звернувся до Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області із відповідною
заявою.

Однак, відповідач своїм листом від
15.11.2012 № С446.2/16-04 поінформував позивача
про відсутність підстав для
задоволення заяви.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
органу місцевого самоврядування та з
метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся
за захистом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
питання стосовно затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки позивачу у власність для
ведення особистого селянського
господарства вирішено відповідачем
неповно та без урахування усіх
законодавчих приписів, а відтак, дії
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області
стосовно відмови у затвердженні
вказаного проекту землеустрою з
підстав, що викладені у листі
відповідача від 15.11.2012 № С446.2/16-04, є
протиправними.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Так, згідно з частини другої ст. 123
Земельного кодексу України (ЗК
України) особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні (ч.3
ст.123 ЗК України).

Як зазначено вище, Розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області від
23.02.2009 № 278 позивачу надано дозвіл на
збір матеріалів попереднього
погодження щодо вибору місця
розташування земельної ділянки,
наміченої до відведення у власність, в
подальшому розпорядженням цього
органу від 28.09.2009 № 1185 затверджено
матеріали попереднього погодження
вибору місця розташування земельної
ділянки в адміністративних межах
Української міської ради Обухівського
району Київської області, наміченої
для відведення у власність.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 28.09.2009 № 1185 затверджено
матеріали попереднього погодження
вибору місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу на
виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Української
міської ради.

Згідно із п. 4 даного розпорядження
строк дії дозволу на розроблення
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки становить 1 рік
відповідно до вимог діючого на той
момент законодавства.

15 листопада 2012 року Обухівська районна
державна адміністрація листом № С
446.2/16-04 повідомила ОСОБА_2 про те, що на
його клопотання про затверження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства в адміністративних межах
Української міської ради, підготовлено
проект розпоряження та, згідно п. 11.6
Регламенту Обухівської районної
райдержамдіністрації, направлено до
відділу Держкомзему в м. Українка.

Як свідчить інформація, надана
відділом Держкомзему в м. Українка,
земельна ділянка, яка проектується до
відведення ОСОБА_2, та програмного
забезпечення ведення чергового
кадастрового плану, земельна ділянка
«накладається» на земельну ділянку
площею 0,15 га, яка перебуває у
користуванні гр. ОСОБА_2 на підставі
договору оренди земельної ділянки для
культурно-оздоровчих та рекреаційних
цілей, зареєстрованому в Книзі записів
договорів на право тимчасового
користування землею на умовах оренди
Українською міською радою за № 105 від
18.12.2002.

Враховуючи наведене з наданням
відповідної юридичної оцінки, судова
колегія вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу
України землі рекреаційного
призначення є окремою категорією
земель за основним цільовим
призначенням.

Статтею 51 ЗК України встановлено, що до
земель рекреаційного призначення
належать земельні ділянки зелених зон
і зелених насаджень міст та інших
населених пунктів,
навчально-туристських та екологічних
стежок, маркованих трас, земельні
ділянки, зайняті територіями будинків
відпочинку, пансіонатів, об'єктів
фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Частиною першою ст. 22 ЗК України
землями сільськогосподарського
призначення визнаються землі, надані
для виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Згідно з п. а частини третьої ст. 22 ЗК
України, громадянам, землі
сільськогосподарського призначення
передаються у власність та надаються у
користування для ведення особистого
селянського господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Частиною другою ст. 20 цього Кодексу
встановлено, що зміна цільового
призначення земельних ділянок
державної або комунальної власності
провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок, а саме: щодо
земельних ділянок, розташованих у
межах населеного пункту, - сільською,
селищною, міською радою; щодо земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів, - районною державною
адміністрацією, а щодо земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів, що не входять до
території району, або в разі якщо
районна державна адміністрація не
утворена, - Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, обласною державною
адміністрацією (ч. 3 ст. 20 ЗК України).

За таких обставин слід зазначити і те,
що згідно договору оренди земельної
ділянки від 13.12.2002, земельна ділянка, що
проектується до відведення ОСОБА_2,
перебуває у користуванні позивача на
умовах договору оренди для культурно -
оздоровчих та рекреаційних цілей, який
у свою чергу укладений на 49 років та є
чинним на даний момент.

Так, відповідно до п. 3.1 вищезазначеного
договору оренди сторони зобов'язуються
виконувати всі вимоги, викладені
ст.ст.22, 23, 24 Закону України «Про оренду
землі» та використовувати земельну
ділянку за цільовим призначенням у
відповідності з п.1.1. даного договору,
не порушуючи вимог чинного
законодавства.

Згідно із п. 6.7 зміна, припинення,
поновлення, розірвання цього договору
проводиться у відповідності з вимогами
розділу V Закону України «Про оренду
землі».

Відповідно до частини першої ст. 30
Закону України «Про оренду землі» ( в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін.

Судова колегія також, не погоджується з
посиланням суду першої інстанції на
приписи ст. 31 Закону України «Про
оренду землі», згідно якої договір
оренди землі припиняється в разі
поєднання в одній особі власника
земельної ділянки та орендаря.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті. Отже, за умов відсутності
державної реєстрації прав на земельну
ділянку, право власності у позивача на
дану земельну ділянку не виникло.

Відтак, наведені обставини та норми
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, дають
можливість суду апеляційної інстанції
зробити висновок, що відмова
відповідача у затверджені проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки позивачу у власність для
ведення особистого селянського
господарства є правомірною.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції рішення прийнято з порушення
норм матеріального та процесуального
права, а тому вважає за необхідне
апеляційну скаргу відповідача
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати, а у задоволені
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_2 до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Еталон-Кадастр» про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.