Справа № 826/10730/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Чаку Є.В.,

при секретарі - Січкаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» до державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ Інструменту
Україна» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення від 16.01.2013р.
№/0.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі. Свої вимоги
відповідач обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
державною податковою інспекцією у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
проведено камеральну перевірку ТОВ
«Світ Інструменту Україна» з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за листопад 2011
року., за результатами якої складено
акт від 21.12.2012 року №30/15-307/37311013.

В ході перевірки відповідачем зроблено
висновок про порушення позивачем вимог
п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, в наслідок чого завищено суму,
що підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в наступних
звітних періодах за листопад 2011 року на
2 203 887,00грн.

На підставі висновків, викладених у
Акті перевірки, державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 16.01.20123р.
№/0, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 2 202 887,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є безпідставним і
підлягає скасуванню як протиправне.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до даних задекларованих ТОВ
«Світ Інструменту Україна», у
податковій декларації з податку на
додану вартість за листопад 2011 року,
розмір від'ємного значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (р.19)
становить 2 203 887,00 грн. розмір залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного (податкового)
періоду (р.24) становить 3 246 751,00 грн.

За даними Уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку
з виправленням самостійно виявлених
помилок за листопад 2011 року (вх.№
від 10.05.2012 року) обсяг суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ в
наступних звітних періодах (р.23.2)
складає 3 246 751,00 грн. розмір від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду
(р.19) становить 2 203 887,00 грн. Розмір
залишку від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається д складу податкового
кредиту наступного звітного періоду
(р.24) становить 0,00 грн.

Окрім того, відповідно до поданого ТОВ
«Світ інструменту Україна» до ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку із виправленням
самостійно виправлених помилок за
листопад 2011 року (вх. № від 10.05.2012
року), ТОВ «Світ інструменту Україна»
було задекларовано суму, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в наступних звітних
(податкових) періодах (р. 23.2) у розмірі 2
203 887,00 грн., чим було збільшено суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в наступних
звітних (податкових) періодах (р. 23.2) за
листопад 2011 року до розміру 5 450 638,00 грн.

Відповідно до даних додатку 2 - Довідки
про залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (Д2) (вх.
№ від 10.05.2012 року) поданого до
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку із виправленням
самостійно виправлених помилок за
листопад 2011 року (вх. № від 10.05.2012
року), відображено частину залишку
від'ємного значення, фактично сплачену
отримувачем товарів/послуг
постачальникам таких товарів/послуг у
попередніх податкових періодах та не
погашена податковими зобов'язаннями
попередніх податкових періодів за
листопад 2011 року в розмірі 2 203 887,00 грн..
Відповідно до додатку 2 періодом
виникнення залишку від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за (
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового) періоду є 11.2011.

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов`язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) кредиту.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні
звітні (податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в
разі відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. (п. 200.3.
Податкового кодексу України).

Згідно з п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу
України якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно п.200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200 Податкового
кодексу України, платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 Податкового
кодексу України платник податку, який
має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Таким чином, даною правовою нормою
визначено порядок дій платника податку
з моменту виникнення права на
відшкодування, зокрема, право платника
при прийнятті рішення про повернення,
на подання заяви про відшкодування.

Так, виникнення такого права нормами
Податкового кодексу України,
обумовлено виникненням права на
відшкодування, тобто періодом
виникнення права на податковий кредит,
або наступним податковим періодом.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу
України, у разі, якщо контролюючий
орган самостійно визначає суму
податкового зобов'язання, зменшення
суми бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених пп. 54.3.1 , 54.3.2, 54.3.4,
54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Таким чином, пункт 123.1. ст 123 Податкового
кодексу України, передбачає
застосування фінансової санкції до
платників податків, якими було
завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ та фактично
відшкодована заявлена сума бюджетного
відшкодування ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачу фактичного бюджетного
відшкодування ПДВ, на момент
проведення перевірки, здійснено не
було.

Так, порядок заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ
визначається «Порядком заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011р. №1492.

Відповідно до пункту 10 розділу І
Порядку №1492, встановлено, до
податкової звітності з податку на
додану вартість (далі - податкова
звітність) належать: податкова
декларація з податку на додану
вартість; уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок; копії записів у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді;
розрахунок податкових зобов'язань,
нарахованих отримувачем послуг, не
зареєстрованим як платник податку на
додану вартість, які постачаються
нерезидентами, у тому числі їх
постійними представництвами, не
зареєстрованими платниками податків,
на митній території України.

Згідно п.14.2 розділу ІІІ Порядку №1492,
довідка щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (Д2) (додаток 2).

У відповідності до пунктів 1, 2, розділу
ІV Порядку №1492, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
глави 9 розділу II Кодексу) платник
податків самостійно виявляє помилки,
що містяться у раніше поданій ним
декларації, він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
декларації за формою, встановленою на
дату подання уточнюючого розрахунку.
Внесення змін до податкової звітності
за результатами самостійного
виявлення помилок здійснюється у
порядку, визначеному статтею 50 глави 2
розділу II Кодексу.

Згідно з пунктом 50.1. ст.50 Податкового
кодексу, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку. Платник податків має право
не подавати такий розрахунок, якщо
відповідні уточнені показники
зазначаються ним у складі податкової
декларації за будь-який наступний
податковий період, протягом якого такі
помилки були самостійно (у тому числі
за результатами електронної перевірки)
виявлені.

Пункт 4.6.2. розділу V Порядку №1492
передбачає, що якщо в результаті
розрахунку значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду) (пункт
4.6.3. розділу V Порядку).

Відповідно до п. 4.6.4 розділу V Порядку,
встановлено якщо в наступному звітному
податковому періоді різниця між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту з урахуванням
залишку такого від'ємного значення
минулого звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, має
від'ємне значення (рядок 22 декларації),
подається (Д2) (додаток 2).

В пункті 4.6.5. розділу V Порядку
зазначено, що платники, які відповідно
до статті 200 розділу V Кодексу мають
право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість та
заповнили рядок 22 декларації,
здійснюють розрахунок бюджетного
відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).
Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації за
поточний звітний (податковий) період.
Залежно від обраного платником напряму
повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
декларації. При цьому платники податку,
які мають право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняли
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації),
подають (Д4) (додаток 4).

Згідно пунктом 4.6.6. розділу V Порядку,
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 24 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.2
декларації наступного звітного
(податкового) періоду).

Таким чином, викладене вище вказує що,
єдиним та виключним способом
визначення платником податку напрямку
бюджетного відшкодування є внесення у
відповідний рядок податкової
декларації та заяві про відшкодування
обраного напрямку такого повернення
(ст. 200 Податкового кодексу), як
гарантоване державою право на
отримання платником бюджетного
відшкодування.

Крім того, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва,
від 30.07.2013 р. по справі №826/8285/13-а,
(набрала законної сили 17.08.2013р.), визнано
протиправним дії державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва щодо відмови в прийнятті
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань ТОВ "Світ Інструменту
Україна" з податку на додану вартість у
зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок за листопад 2011 року
та зобов'язано державну податкову
інспекцію у Святошинському районі м.
Києва прийняти уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань ТОВ "Світ
Інструменту Україна" з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за листопад 2011 року та додатки
2, 3 до нього днем його фактичного
отримання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачами не
було доведено законність та
обґрунтованість прийнятого ним
рішення та вчинених дій, а тому суд
першої інстанції дійшов правильних
висновків про обґрунтованість
позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М.
Бистрик

Є.В. Чаку

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Чаку Є.В.