Справа № 826/41/14
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Федорчука А.Б., розглянувши
адміністративну справу в письмовому
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ГЛОБАЛ
СТРОЙ-3"доРеєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києвіпроскасування рішення, визнання
протиправними дій та зобов'язання
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд
розглядає справу у письмовому
Позивач, в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЛОБАЛ СТРОЙ-3",
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
(надалі по тексту Відповідач) про
визнання протиправними дії
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обмежень № 8644020 від 04 грудня
2013 року; визнати протиправними дії
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обмежень № 8546845 від 02 грудня 2013 року;
скасувати рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обмежень № 8644020 від 04 грудня 2013 року;
скасувати рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві про відмову у державній
реєстрації прав та їх обмежень № 8546845
від 02 грудня 2013 року; зобов'язати
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за ТОВ «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»
об'єкт нерухомого майна (незавершене
будівництво, школа) яке знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора,
Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що
бездіяльність відповідачів порушує
права позивача та охоронювані законом
інтереси, суперечить чинному
законодавству України, а саме, Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про судовий розгляд
справи, відповідно до вимог статей 35, 37
Кодексу адміністративного судочинства
На адресу Окружного адміністративного
суду міста Києва надійшли заперечення
на позовну заяву та матеріали
реєстраційної справи.
У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, зазначає
Судом встановлено, що 07 жовтня 2010 року,
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельна компанія «Укрсоцбуд»
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБАЛ СТРОИ-3»
(Покупець) був укладений договір
Відповідно до п. 1.1. Договору
купівлі-продажу, Продавець передав
Покупцю, а Покупець прийняв у власність
та зобов'язувався оплатити на умовах та
в порядку визначених договором об'єкт
незавершеного будівництва, школа, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Драйзера Теодора, буд. 40.
Позивач 04 листопада 2010 року,
зареєстрував своє право власності на
вищевказаний об'єкт незавершеного
В січні 2013 р. перший заступник
прокурора Деснянського району м. Києва
в інтересах держави в особі Київської
міської ради, Департаменту комунальної
власності міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельна компанія «Укрсоцбуд»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБАЛ СТРОИ-3» та, з
врахуванням заяви про уточнення
предмету позову, просив суд: визнати
недійсним з моменту укладення Договір
купівлі-продажу об'єкту незавершеного
будівництва, школи, вартістю 1450000
гривень 00 копійок, що знаходиться за
адресою м. Київ, вулиця Драйзера
Теодора, 40, та розташована на земельній
ділянці № 28 площею 2,464 га у 26-му
мікрорайоні житлового масиву
Вигурівщина-Троєщина у Деснянському
районі м. Києва; витребувати у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»
об'єкт незавершеного будівництва,
школа, вартістю 1450000 гривень 00 копійок,
що знаходиться за адресою м. Київ,
вулиця Драйзера Теодора, 40, та
розташована на земельній ділянці № 28
площею 2,464 га у 26-му мікрорайоні
житлового масиву Вигурівщина-Троєщина
у Деснянському районі м. Києва та
повернути об'єкт незавершеного
будівництва, школи, вартістю 1450000 грн. 00
копійок, що знаходиться за адресою м.
Київ, вулиця Драйзера Теодора, 40, та
розташований на земельній ділянці № 28
площею 2,464 га у 26-му мікрорайоні
житлового масиву Вигурівщина-Троєщина
у Деснянському районі м. Києва у
комунальну власність територіальної
громади міста Києва в особі Київської
Рішенням Господарського суду м. Києва
від 11.04.2013 р. по справі за №910/1765/13 було
задоволено позовні вимоги першого
заступника прокурора Деснянського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Київської міської ради та
Департаменту комунальної власності
міста Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельна компанія «Укрсоцбуд»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.07.2013 р
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції та рішенням
місцевого господарського суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельна компанія «Укрсоцбуд»
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просив їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволені позову
відмовити.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.11.2013 року, касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
будівельна компанія «Укрсоцбуд» було
задоволено. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.07.2013 р. та рішення господарського суду
міста Києва від 11.04.2013 р. у справі №
910/1765/13 скасовано.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»
30.11.2013 року, через свого представника
Багірова Бахтіяра Каміл Огли, який діяв
на підставі доручення виданого
Позивачем, звернувся до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Представником Позивача для проведення
державної реєстрації права приватної
власності, було подано до
Реєстраційної служби заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності), копія
Паспорта громадянина України;
Ідентифікаційний номер; Довіреність
від 10.11.2013 року, видана ТОВ «ГЛОБАЛ
СТРОЙ-3», копію Рішення Господарського
суду міста Києва від 26.11.2007 р. по справі
№46/420, платіжні доручення.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяження від
02.12.2013 р. №8546845 Державний реєстратор
прав на нерухоме майно Соколянський
Д.В. повідомив Позивача, що подані
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, зокрема,
право власності зареєстровано за іншою
особою, і Постановою Вищого
господарського суду України не
скасований запис про реєстрацію права
власності іншої особи.

Крім того, Державним реєстратором прав
на нерухоме майно Соколянський Д.В.
04.12.2013 р. було Рішенням про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень з підстав того, що
відсутні у повному обсязі документи,
необхідні для проведення державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяження (рішення місцевого
господарського суду та апеляційного
господарського суду).

Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку
про необґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Умови та порядок здійснення реєстрації
прав на нерухоме майно встановлені
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на майно та їх
обмежень" від 01.07.2004 р. №IV та Порядком КМ
України, від 22.06.2011р., № 703 "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" (надалі по тексту
Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить: державну реєстрацію права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно за місцем розташування
такого майна; державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно незалежно від місця розташування
такого майна; облік безхазяйного
нерухомого майна.

Якщо нерухоме майно розміщене в межах
території, на якій діє два і більше
органів державної реєстрації прав,
державна реєстрація права власності та
інших речових прав, облік безхазяйного
нерухомого майна проводяться одним з
таких органів, обраним заінтересованою
особою або уповноваженою нею особою
(далі - заявник).

Нотаріус проводить державну
реєстрацію прав: реєстрація яких
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, під
час вчинення нотаріальної дії з
нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва (нотаріус,
яким вчиняється така дія); у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва (нотаріус, яким вчинено
таку дію).

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження. Речові права
на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2
і 3 частини першої цієї статті, є
похідними і реєструються після
державної реєстрації права власності
на таке майно, крім випадків,
передбачених статтею 4 1 цього Закону.
Право власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини) може бути зареєстровано
незалежно від того, чи зареєстровано
право власності на земельну ділянку, на
якій вони розташовані. Право власності
на квартиру, житлове та нежитлове
приміщення може бути зареєстровано
незалежно від того, чи зареєстровано
право власності на житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), в
яких вони розташовані.

Підставою для проведення державної
реєстрації прав, згідно із ст. 19 Закону
№ 1952-IV, є Державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою. Державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі: 1)
встановленої законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень судів, що
набрали законної сили; 3) постанови
органів досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до вимог пункту 7 Порядку,
для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.
Заява про державну реєстрацію
подається щодо кожного об'єкта
нерухомого майна окремо. У разі коли
виникнення, перехід або припинення
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду відбувається
одночасно з виникненням, переходом або
припиненням у відповідної
заінтересованої особи речових прав на
земельну ділянку, на якій вони
розташовані, подається одна заява про
державну реєстрацію щодо таких
об'єктів.

Згідно п. 10 Порядку, Заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита. У
разі коли заінтересована особа
відповідно до закону звільнена від
сплати державного мита, плати за
надання витягу з Державного реєстру
прав, документ про сплату державного
мита та документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, не подаються.
Документи, необхідні для проведення
державної реєстрації, що подані з
порушенням вимог, установлених
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами, є
підставою для зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію або відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а не для відмови в прийнятті
заяви про державну реєстрацію. Орган
державної реєстрації прав, нотаріус не
приймає заяву про державну реєстрацію
у разі відсутності документа, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документа про сплату державного мита,
крім випадку, передбаченого абзацом
другим цього пункту.

У відповідності до п. 26, п. 27 Порядку, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Законом та Порядком державної
реєстрації прав передбачено
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, інших
речових прав за заявочним принципом
шляхом подання уповноваженому суб'єкту
відповідної заяви про державну
реєстрацію, форму і вимоги до якої
встановлює Міністерство юстиції
України (частина четверта статті 15
Закону, пункт 7 Порядку державної
реєстрації).

Згідно з частиною першою статті 26
Закону записи до Державного реєстру
прав на нерухоме майно вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. При цьому частиною четвертою
статті 9 Закону визначено, що державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

До передбачених статтею 19 Закону
підстав для державної реєстрації прав
та їх обтяжень віднесено в тому числі
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно. Підстави для
відмови у державній реєстрації
визначені статтею 24 Закону.

З матеріалів реєстраційної справи
вбачається, що копії Інформації
Державного реєстратора у результаті
проведення пошуків наявної інформації
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єкті з нерухомого майна
від 02.12.2013 р. 12:41:34, в розділі «Актуальна
інформація про державну реєстрацію
прав власності» міститься наступна
інформація: Номер запису про право
власності: 2454669; Дата час державної
реєстрації: 15.08.2013 15:27:21; Державний
реєстратор: Соколянський Дмитро
Вікторович, Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.
Києві; Підстави виникнення права
власності: рішення суду, серія та номер:
910/1765/13, виданий 11.04.2013, видавник:
Господарський суд міста Києва
постанова, серія та номер: 910/1765/13,
виданий 25.07.2013, видавник: Київський
апеляційний господарський суд;
Підстава внесення запису: Рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер: 5785096 від 11.09.2013 16:22:40;
Форма власності: комунальна; Розмір
частки: 1; Власники: Територіальна
громада міста Києва в особі Київської
міської ради, Територіальна громада,
, країна реєстрації:
Україна.

З Рішення від 02.12.2013 р. №8546845 вбачається,
що до реєстраційної служби не
надходила заява про скасування запису
про державну реєстрацію на спірне
майно (школу), яке було вчинено на
підставі рішення Господарського суду
міста Києва 11.04.2013 р., яке в подальшому
було скасовано Вищим господарським
судом України від 13.11.2013 року

Позивачем не надано суду переконливих
доказів того, що ним було подано під час
реєстрації документи на скасування
запису, який був вчинений на підставі
рішення Господарського суду міста
Києва 11.04.2013 р., яке в подальшому було
скасовано Вищим господарським судом
України від 13.11.2013 року на спірне майно.

У відповідності до п.4 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" у державній реєстрації права
може бути відмовлено в разі, якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

З огляду на наведене, у суду відсутні
підстави для визнання протиправними
дії Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обмежень № 8546845 від 02 грудня 2013 року та
скасування даного рішення.

В частині щодо визнання протиправними
дії Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обмежень № 8644020 від 04 грудня
2013 року та скасування спірного рішення,
Суд зазначає наступне.

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Соколянський Д.В. 04.12.2013
р. було Рішенням про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень з підстав того, що відсутні
у повному обсязі документи, необхідні
для проведення державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяження
(рішення місцевого господарського суду
та апеляційного господарського суду).

Крім того, Позивач в позовній заяві
зазначає, що 02.12.2013 року, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Соколянським Дмитром Вікторовичем,
було винесено рішення про задоволення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, де також був
сформований та виданий представнику
Позивача витяг з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності.

Проте в матеріалах Реєстраційної
справи відсутнє рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Соколянським Дмитром Вікторовичем від
02.12.2013 року про задоволення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень.

В реєстраційній справі міститься
Інформації Державного реєстратора у
результаті проведення пошуків наявної
інформації в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єкті з
нерухомого майна від 02.12.2013 р. 12:43:59, в
розділі «Відомості про права
власності» зазначено наступне: Дата
прийняття рішення про державну
реєстрацію: 04.112010; Дата внесення запису:
04.11.2010 ; Назва: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»; Код
; Форма власності: приватна;
Частка власності: 1; Підстава
виникнення права власності: договір
купівлі-продажу, 4424, 07.10.2010, приватний
нотаріус ОСОБА_3

Листом від 04.12.2013 року за підписом
головного спеціаліста відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
ГУЮ в м. Києві Соколянського Д.В. було
повідомлено Позивача наступне: «Під
час розгляду заявки № 4264551 було
допущено технічну помилку в державній
реєстрації прав та їх обтяжень (щодо
права власності) а саме: на об'єкт
незавершеного будівництва, за адресою:
м. Київ, вул. Теодора Драйзера 40, у
зв'язку з вищевказаним зверніться з
отриманим витягом державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності до
Реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві.».

З аналізу вищезазначених норм закону
та матеріалів справи суд приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог.

В частині позовних вимог щодо
зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за ТОВ «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»
() право власності на
об'єкт нерухомого майна (незавершене
будівництво, школа) яке знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора,
буд. 40, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980 під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за ТОВ «ГЛОБАЛ СТРОЙ-3»
() право власності на
об'єкт нерухомого майна (незавершене
будівництво, школа) яке знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора,
буд. 40 буде втручанням у дискреційні
повноваження Відповідача, а тому, судом
проводитись не може.

Суд приходить до висновку, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, обґрунтовано, з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), а тому, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить висновків про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.Б. Федорчук