Справа № 806/7568/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"11" лютого 2014 р.
Справа № 806/7568/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Гермаковська О.С.,

від відповідача: Ковальчук П.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" грудня
2013 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Акваформ
Україна " до Житомирської митниці
Міндоходів визнання протиправними
та скасування рішень і карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Акваформ
Україна" ( далі - ТОВ "Акваформ Україна")
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправними та скасувати рішення
Житомирської митниці про визначення
митної вартості товарів №101060000/2013/300408/2
від 21.05.2013 року (далі - Рішення 1);
№101060000/2013/300468/2 від 17.06.2013 року (далі -
Рішення 2), №101060000/2013/300493/2 від 02.07.2013 року
(далі - Рішення 3); карток відмови в
митному оформленні товарів
№101060000/2013/00479 від 21.05.2013 року,
№101060000/2013/00561 від 17.06.2013 року,
№101060000/2013/00593 від 02.07.2013 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано:

- рішення про корегування митної
вартості товарів №101060000/2013/300408/2 від
21.05.2013 року, картку відмови в митному
оформленні №101060000/2013/00479 від 21.05.2013 року;

- рішення про корегування митної
вартості товарів №101060000/2013/300468/2 від
17.06.2013 року, картку відмови в митному
оформленні №101060000/2013/00561 від 17.06.2013 року;

- рішення про корегування митної
вартості товарів №101060000/2013/300493/2 від
02.07.2013 року, картку відмови в митному
оформленні №101060000/2013/00593 від 02.07.2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна"
412,92 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Житомирська митниця звернулася до суду
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в засіданні суду
заперечила проти доводів апеляційної
скарги. Вважає, що постанова суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, а тому просила залишити
її без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 21 грудня 2012 року між ТОВ
"АКВАФОРМ" (Польща) (далі -продавець) та
ТОВ "Акваформ Україна" (Україна) (далі -
покупець) укладено контракт № 01/2012
(далі - Контракт) щодо поставки
санітарно-технічних виробів та меблів
для ванної кімнати (а.с.20-27), за яким
продавець продає, а покупець купує
продукцію і товари продавця, а саме:
санітарно-технічних виробів та меблі
для ванних кімнат (далі - Товар),
кількість, асортимент та вартість
кожної поставки товарів деталізовані
у інвойсах, які є невід'ємною частиною
контракту.

Невід'ємними частинами Контракту є
рахунок-фактура на кожну окрему партію
товару, що поставляється. Відповідно до
пункту 3.1. Контракту ціна товару
складена на умовах поставки DAP (склад
покупця: Україна, м.Житомир,
вул.Ватутіна, 91/1) згідно Міжнародних
правил тлумачення термінів "Інкотермс
2010". Відповідно до Міжнародних правил
базис поставки DAP означає, що продавець
виконав свої зобов'язання по поставці,
коли він надав покупцю товар, готовий
до розвантаження з транспортного
засобу, що прибув в погоджене сторонами
місце призначення, а також продавець
зобов'язаний здійснити всі необхідні
заходи для забезпечення перевезення
товару до погодженого пункту
призначення. Продавець зобов'язаний
нести всі витрати і відповідати за
можливий ризик під час доставки
товарів у країну призначення. Ціни, що
виникають на основі міжнародних
комерційних термінів, одержали назву
інвойсних, або цін, що вказуються в
рахунках-фактурах.

Для митного оформлення товару "меблі
для ванних кімнат", згідно переліку
частини 2 статті 53 Митного Кодексу
України ( далі - МК України) декларантом
були подані до митного органу такі
документи:

1.20.05.2013р.:

- МД №101060000/2013/008231;

- Контракт № 1/2012 від 21.12.2012р;

- Рахунок-фактура №14/Eml/201 від 15.05.2013р.;

- Експортна ВМД;

- Сертифікат походження;

- Прайс-лист від 15.05.2013р.

- CMR.

- Попередня декларація.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 20.05.2013р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості, на
підставі того, що продавець і покупець
пов'язані між собою особи.

2.17.06.2013р.:

- МД №101060000/2013/009980;

- Контракт № 1/2012 від 21.12.2012р;

- Рахунок-фактура № 17/Eml/201 від 10.06.2013р.;

- Експортна ВМД;

- Сертифікат походження;

- Прайс-лист від 10.06.2013р.

- CMR.

- Попередня декларація.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 17.06.2013р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості, на
підставі того, що продавець і покупець
пов'язані між собою особи.

3.01.07.2013р.:

- МД №101060000/2013/010787;

- Контракт №1/2012 від 21.12.2012р;

- Рахунок-фактура № 20/Eml/201 від 26.06.2013р.;

- Експортна ВМД;

- Сертифікат походження;

- Прайс-лист від 27.06.2013р.

- CMR.

- Попередня декларація.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 01.07.2013р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості, на
підставі того, що продавець і покупець
пов'язані між собою особи.

Митний орган, не визнаючи
задекларовану декларантом митну
вартість товару за основним методом, у
кожному окремому випадку зазначав
таке:

1. на ДМВ-1 від 20.05.2013р. до МД №101060000/2013/008231
від 20.05.2013р. :

"У зв'язку з тим, що документи у частині 2
ст.53 МК України містять розбіжності (в
декларації країни відправлення
відсутня можливість перевірити
вартість товару, оскільки в них наявні
посилання на декілька рахунки-фактур;
замовлення та складські документи,
відомості про які зазначені в
рахунку-фактурі відсутні;
рахунок-фактура не містить посилання
на контракт на основі якого він
виставлений; прайс-лист виробника
товару виставлений на одну особу на
конкретний товар, за яким ТОВ "АКВАФОРМ
УКРАЇНА" купує його. Тобто прайс-лист
має суб'єктивну спрямованість, що
суперечить суті прайс-листа, як
комерційної пропозиції, яка повинна
бути адресована необмеженій кількості
можливих потенційних та не може
розглядатись у якості підтвердження
заявленої митної вартості) та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та відомості
щодо ціни, що підлягає сплаті за ці
товари - необхідно надати документи
згідно ч.3 ст.53 МК України:

- виписку з бухгалтерської
документації (оплата за попереднє
оформлення, балансові документи, тощо);

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

В зв'язку з наявністю підстав вважати,
що існуючий взаємозв'язок між
продавцем та покупцем міг вплинути на
заявлену митну вартість (продавець є
засновником підприємства покупця; в
контракті передбачено обмеження прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів; або в контракті
передбачено, що відповідна частина
виручки від будь-якого подальшого
перепродажу товарів, що оцінюється, їх
використання або розпорядження ними на
митній території України, прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця; покупець є одноосібним
агентом, одноосібним дистриб'ютором чи
одноосібним концесіонером продавця і
т.і.), необхідно надати:

- виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінювання
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

- довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію)».

2. На ДМВ-1 від 17.06.2013р. до МД №
101060000/2013/010038 від 17.06.2013р.:

"Оскільки документи, зазначені у ч.2 ст.53
Митного кодексу України, подані для
митного оформлення, містять
розбіжності (фактури з однаковими
номерами від 10.06.13р. № 17/Eml/2013 містять
різні дані, а саме банківський рахунок
продавця в інвойсі в якому зазначений
виробник та торгова марка не
відповідає рахунку визначеному п. 3.7
контракту від 21.12.12р. № 1/2012р.),
відповідно до ч.3 ст.53 МК України
пропоную надати такі додаткові
документи, підтверджують заявлену
митну вартість товару, а саме:

- Виписку з бухгалтерської
документації;

- Каталоги, специфікації виробника
товару;

- Висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; а відповідно до п. 4 ст. 53
МК України;

- Виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
товарів на території України;

- Довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
оцінюваних товарів;

- Розрахунок ціни (калькуляцію)".

3. На ДМВ-1 від 01.07.2013р. до МД №
/2013/010787 від 01.07.2013р.:

"У зв'язку з наявністю розбіжностей в
поданих документах необхідно надати
додаткові документи (прайс-лист
виробника товару виставлений на особу
та на конкретний товар, за яким
"Акваформ Україна" купує його. Тобто
прайс-лист має суб'єктивну
спрямованість, що суперечить суті
прас-листа, як комерційної пропозиції,
яка повинна бути адресована
необмеженій кількості можливих
потенційних покупців та не може
розглядатись у якості підтвердження
заявленої митної вартості. Та не
містить всіх відомостей, що
підтверджують числове значення
складових митної вартості), відповідно
до ч.3 ст.53 МК України необхідно надати:

- Виписку з бухгалтерської
документації;

- Каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару;

- Висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України
необхідно надати:

- Виписку з бухгалтерських і
банківських документів покупця, що
стосується відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

- Довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

- Розрахунок ціни (калькуляцію)".

На момент здійснення митного контролю
оцінюваних товарів декларант на
письмову вимогу митного органу (на ДМВ-1
від 20.05.2013р. до МД №101060000/2013/008231 від
20.05.2013р. (винесено Оскаржуване рішення 1)
та ДМВ-1 від 17.06.2013р. до МД №101060000/2013/010038
від 17.06.2013р.(винесено Оскаржуване
рішення 2)) додаткових документів
згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 53 МК України надати
не зміг.

Проте, на письмовий запит митного
органу на ДМВ-1 від 01.07.2013 року до МД
№/2013/010787 від 01.07.2013 року (винесено
Оскаржуване рішення 3), декларант надав
разом з супровідним листом №110 від
01.07.2013р. (підтверджується записом від
02.07.2013р. на ДМВ) додаткові документи за
переліком вимог митного органу
відповідно до ч.3 ст.53 МК України:
прибуткова накладна №221 від 17.06.2013р. по
аналогічним (ідентичним) товарам, що
імпортувало Товариство; видаткові
накладні на відчуження оцінюваних
товарів №574 від 22.04.2013р., №784 від 24.05.2013р.,
№834 від 21.05.2013р., №809 від 28.05.2013р., №973 від
20.06.2013р., №965 від 19.06.2013р., виписки по
рахунку №8 щодо відчуження товару
на території України; Виписки по
рахунку №8 від 28.05.2013р., від 07.06.2013р.
щодо розрахунку ТОВ "Акваформ Україна"
за поставлений товар АТ "АКВАФОРМ"
(Польща); каталог виробника товару. А за
переліком вимог митного органу
відповідно до ч.4 ст.53 МК України:
калькуляцію виробника по фактурі
№20/Eml/2013 від 26.06.2013р.; ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013р. про
скасування рішення митного органу щодо
коригування митної вартості товарів по
ТОВ "Акваформ Україна".

Так, в оскаржуваних рішеннях в графі 33 в
частині "обставини прийняття Рішення"
містять ті самі висновки і
обґрунтування прийняття рішення, що
значені на відповідному ДМВ. Проте, в
оскаржуваному рішенні 1 є одна
відмінність від викладеного на ДМВ-1.
відповідач ґрунтує висновки прийняття
рішення на фактурі №15/Eml/2013 від 15.02.2013р.,
яка до митного органу до МД
№101060000/2013/008231 від 20.05.2013р. не надавалась.

Також в оскаржуваних рішеннях 1 та 3
зазначено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні товари, методи 2в і
2г не можуть бути застосовані в зв'язку
з відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості, що митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях з посиланням на "джерела
інформації" - митну декларацію
№101060000/2013/004872 від 26.03.2013р., по якій
позивач ввіз товар "меблі для ванних
кімнат", відповідач скоригував митну
вартість використовуючи резервний
метод, а позивач розмитнив товар під
грошові гарантійні зобов'язання.

В оскаржуваному рішенні 2, відповідач
зазначив, що митну вартість визначено
за методом 2б - за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, яка
також, ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях з посиланням на "джерела
інформації" - МД №101060000/2013/008320 від
21.05.2013р, по якій позивач ввіз товар
"меблі для ванних кімнат", відповідач
скоригував митну вартість
оскаржуваним рішенням 1,
використовуючи резервний метод, а
позивач розмитнив товар під грошові
гарантійні зобов'язання.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Митного кодексу України від 13.03.2012
року № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до ст.49 МК України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст.53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст.53 МК України визначено, що
у разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.1 ст.54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару.

Судом встановлено, що на підтвердження
задекларованої митної вартості по
основному методу, декларант надав
митному органу додаткові документи за
переліком вимог на ДМВ, а саме:

По оскаржуваному рішенню 1 - 08.08.2013р.
разом з листом №136 (за переліком в
ньому):

- бухгалтерську документацію:
прибуткові накладні по яких декларант
здійснив оприбуткування ідентичного,
аналогічного оцінюваному товару по
попередньо імпортованому товару;
видаткові накладні на відчуження
контрагентам ідентичного і
аналогічного товару, оцінюваного
товару;

- виписки з бухгалтерської
документації: виписки по рахунку
позивача на підтвердження оплати за
поставлений раніше товар продавцем;

- довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортерів товарів:
підтвердження Польсько-Української
Господарчої палати від 25.07.2013р. з
цінником, в якому зазначено, що вказані
ціни відповідають рівню цін на
аналогічні товари на польському ринку;
розрахунок ціни;

- розрахунок ціни: калькуляцію
виробника та інформацію про ціни до
фактури 14/Eml/2013 з зазначеною
собівартістю товару, витрат на
матеріали, витрат на оплату праці та
інші витрати.

Окремо декларант у листі зазначив, що в
оскаржуване рішення від 21.05.2013р.
обґрунтоване на фактурі 15/Eml/2013, яка не
має відношення до оцінюваного товару. А
тому, за наявності підтверджуючих
документів та безпідставністю
винесення рішення, позивач просив
скасувати оскаржуване рішення 1.

По оскаржуваному рішенню 2 та 3 - 04.09.2013р.
разом з листом №146(за переліком в
ньому):

- бухгалтерську документацію:
прибуткові накладні по яких декларант
здійснив оприбуткування ідентичного,
аналогічного оцінюваному товару по
попередньо імпортованому товару;
видаткові накладні на відчуження
контрагентам ідентичного і
аналогічного товару, оцінюваного
товару;

- виписки з бухгалтерської
документації (оплата за попереднє
оформлення): попередні фактури та
прибуткові накладні по ціні яких було
оприбутковано товар на підприємстві,
та виписки по валютному рахунку
Позивача (на підтвердження оплати) за
поставлений продавцем товар згідно
фактур;

- довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортерів товарів:
підтвердження Польсько-Української
Господарчої палати від 25.07.2013р. з
цінником, в якому зазначено, що вказані
ціни відповідають рівню цін на
аналогічні товари на польському ринку;
розрахунок ціни;

- розрахунок ціни: калькуляцію
виробника та інформацію про ціни до
фактури 17/Eml/2013 та 20/Eml/2013 з зазначеною
собівартістю товару, витрат на
матеріали, витрат на оплату праці та
інші витрати.

Судом встановлено, що бухгалтерські
документи, які були надані митному
органу, надавали змогу митному органу
ідентифікувати оцінюваний товар (по
артикулу кожної окремої одиниці
товару) та провести розрахунок ціни по
якій ввозиться, оприбутковується, та
відчужується товар у декларанта, тобто
надавали змогу перевірити числове
значення митної вартості (підлягало
обчисленню).

У відповідь на лист №136 від 08.08.2013р.
Житомирська митниця Міндоходів надала
лист № 13/2/13/1627 від 14.08.2013р. в якому знову
зазначила обставини, їх обґрунтування,
які попередньо викладені на ДМВ-1 від
20.05.2013р. та в оскаржуваному рішенні 1. Не
визнала надані додаткові документи
декларантом, залишила оскаржуване
рішення 1 чинним.

У відповідь на лист декларанта №146 від
04.09.2013р. митний орган повторно не визнав
надані додаткові документи,
обґрунтовуючи неможливістю провести
розрахунок ціни, що зазначена у
таблицях.

Митний орган не погодився з наданими
декларантом до митного оформлення
відомостями по основному методу,
оскільки, на його думку, митна вартість
товару визначена декларантом, значною
мірою відрізнялася від вартості товару
на схожий (аналогічний) товар, яка
містяться у Єдиній автоматизованій
інформаційній системі Державної
митної служби України, на підставі чого
відповідачем зроблено висновок, що
товариством було занижено митну
вартість товару, в наслідок чого, було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару та видано
картки відмови в митному оформленні
товару.

Зазначена система відповідно до
приписів МК України носить
інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена ст.55 МК
України і не викладена в ст.VII ГАТТ та в
Угоді про застосування ст. VII ГАТТ.
Відповідно до наказу МФУ №598 від 24.05.2012
року, яким затверджено форму рішення
про коригування митної вартості.
допускається посилання на
використання інформаційної системи
ДМСУ тільки при визначенні митної
вартості відповідно до ст.ст.59,60 та 64 МК
України із зазначенням номера та дати
митної декларації, яка була взята за
основу для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань обсяг партії
ідентичних, подібних товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо. Що в
порушення зазначеного наказу не
зроблено митним органом в оскаржуваних
рішеннях про коригування митної
вартості товару.

Доводи митного органу при винесенні
оскаржуваних рішень на пов'язаність
між продавцем і покупцем, на думку суду,
не може бути безперечною підставою для
розгляду митним органом вартості
операції, як неприйнятної, відповідно
до ч.12, ч.13, ч.14 ст.58 МК України. Лише за
наявності у митного органу достатніх
підстав вважати, що відносини вплинули
на ціну оцінюваних товарів, Відповідач
повинен надати декларанту письмові
обґрунтування, що такий вплив має
місце. В даному випадку, ні до моменту
винесення оскаржуваних рішень, ні
після надання декларантом митному
органу додаткових документів (на
підтвердження задекларованої митної
вартості в строк 80 днів), відповідач
письмо не обґрунтував, що відносини
взаємопов'язаності між покупцем і
продавцем вплинули на задекларовану
митну вартість.

Відповідно ст. 63 МК України, у разі
наданні митному органу інформації від
виробника про вартість оцінюваного
товару, яка складається з вартості
матеріалів і витрат, обсягу прибутку та
загальних витрат, загальних витрат при
продажу в України, то за основу
береться саме ця надана інформація і
може бути застосований метод додавання
вартості (обчислена вартість).

Декларант надав митному органу
калькуляцію на матеріали
співставлення цін продажу в яких
зазначені: ціна продажу, вартість
використаних матеріалів, витрати на
оплату праці, непрямі витрати і це за
умов ч.2 ст.63 МК України, відповідно до
якої посадова особа митного органу не
може вимагати або примушувати будь-яку
особу, яка не є резидентом, надавати для
вивчення або дозволяти доступ до
будь-якого рахунка чи інших записів для
цілей визначення обчисленої вартості.
Інформація, подана виробником товарів
для цілей визначення митної вартості
згідно з положеннями статті 63 МК
України, може бути перевірена в країні -
виробникові товарів уповноваженими
органами України за згодою виробника і
за умови повідомлення заздалегідь
уряду країни - виробника товарів та за
відсутності заперечень проти такої
перевірки.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано беззаперечних і
достатніх доказів правомірності
рішень про коригування митної вартості
товарів №101060000/2013/300408/2 від 21.05.2013р. та
картку відмови в митному оформленні
№101060000/2013/00479, з використанням методу 2ґ
(резервний); № 101060000/2013/300468/2 від 17.06.2013р.
картку відмови у митному оформленні
товару №101060000/2013/00561, з використанням
методу 2б (за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів;
№101060000/2013/300493/2 від 02.07.2013р., картку
відмови у митному оформленні товару
№101060000/2013/00593 по МД №101060000/2013/010787, з
використанням методу 2ґ (резервний), що
є підставою для визнання їх
протиправними та скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Житомирської митниці Міндоходів
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Акваформ
Україна " вул.Ватутуна, 91/1,м.Житомир,10000

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000