Справа № 2а-11019/09
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.Справа № 2а-11019/09Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
26.11.2013р. по справі № 2а-11019/09

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства праці та
соціальної політики України ,
Міністерства фінансів України ,
Державного казначейства України ,
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації , Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради , Шевченківського
відділу соціального захисту населення
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради ,
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації , Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Лубенської
міської ради Полтавської області ,
Центра по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області

про визнання неправимірними дій та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

30.03.20110 листопада 2008 року позивач
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України, Головного
управління праці та соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації, Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Лубенської
міської ради, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2009
року зобов'язано Шевченківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, виходячи із
розрахунку мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" за
2007 рік та провести виплату
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік.

Постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2009
року набрала законної сили 14 вересня 2009
року на підставі частини 3 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

На виконання зазначеної постанови
видано виконавчий лист № 2-а-11019/09 від 25
жовтня 2010 року.

05 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду із заявою про зміну способу
виконання рішення суду шляхом
викладення резолютивної частини
постанови суду в іншій редакції, ніж та,
що зазначена в постанові суду від 03
лютого 2009 року.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.11.13 року у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду -
відмовлено.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати оскаржувану
ухвалу та прийняти нову, якою
задовольнити заяву про зміну способу
виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що ухвалу винесено з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Крім того, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, суд не
змінює змісту судового рішення та не
змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1
ст. 244-2 КАС України рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Так, відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, яка була
викладена у постанові від 28.10.08 року,
прийнятій у справі за позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". У цій
постанові Верховний Суд України, серед
іншого, зазначив, що відповідно до
статей 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення заяви про зміну способу
виконання судового рішення фактично
змінює зміст резолютивної частини
судового рішення, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
встановлених законом підстав для зміни
способу і порядку виконання рішення
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Враховуючи наведене, зважаючи на
фактичні обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку, що надана
позивачем заява про зміну способу та
порядку виконання рішення суду є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги з
наведених вище підстав висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013р.
по справі № 2а-11019/09 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.