Справа № 639/10959/13-а
Суддя: Срокіна І. І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/639/6/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кириленко Віталія
Олександровича інспектора ДПС РДПС ДАІ
ГУ МВС України в Харківській області
про визнання незаконною та скасування
постанови,-

встановив:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, у якому
просив скасувати постанову серії АА 2 №
150905 по справі про адміністративне
правопорушення від 01.12.2013 р. та закрити
провадження по адміністративній
справі.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначав, що 01.12.2013 р. на 472 км автошляху
Київ-Харків Довжанський його зупинив
інспектор ДПС РДПС ДАІ ГУ МВС України в
Харківській області старшина міліції
Кириленко В.О. та повідомив, що він не
виконав вимоги дорожнього знаку
«Проїзд без зупинки заборонений»,
внаслідок чого скоїв адміністративне
правопорушення.

З заявою інспектора ДАІ Кириленко В.С.
щодо вчинення ним порушення, а також з
винесеною ним Постановою АА 2 № 150905 від
01.12.2013 р., категорично не згодний.

Зазначає, що він рухався в правому ряді,
в колоні автомашин, зі швидкістю 40 км на
год. Не доїжджаючи до поста ДАІ, він
почав маневрувати з одночасним
випередженням мікроавтобуса світлого
(білого) кольору. Отже, під час
здійснення цього маневрування
(випередження) він рухався дуже
повільно та фактично був позбавлений
оглядовості тієї ділянки дороги, де
саме працівники ДАІ виставили знак, не
мав можливості бачити з місця водія, за
мікроавтобусом, ту частину дороги, на
якій був виставлений знак «Проїзд без
зупинки заборонений». Крім того, знак
знаходився на висоті не більше
півметра над рівнем дороги, що робило
його недостатньо помітним для всіх
учасників руху, зокрема для тих, хто
рухався не в правому ряді, а в лівому, як
він.

Оглядаючи дорогу вже після розмови з
інспектором ДАІ, він зрозумів, що
оглядовість потрібної частини дороги (
з виставленим знаком) була
недостатньою також через вантажівку,
що знаходилася без руху біля узбіччя
дороги.

Інспектор ДАІ Кириленко В.С. звинуватив
його в порушені вимог дорожнього знаку,
який, був виставлений в ході проведення
якоїсь спецоперації.

Разом з тим, за тих умов, що мали місце,
він не бачив та не міг бачити цього
знаку.

Просив зауважити, що відповідний пост
ДАІ є стаціонарним, він оснащений
приладами відео спостереження, і тому,
вважає, що відповідне відео зображення
(відеозапис) підтвердить те, що він не
міг бачити знак та не мав наміру
вчинити порушення вимог Правил
дорожнього руху.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, надав пояснення
аналогічні вищевикладеним, у останнє
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відстуності.

Відповідач, будучи суб`єктом владних
повноважень і повідомленим належним
чином про дату, час і місце судового
розгляду, про що свідчить зворотні
повідомлення про вручення поштового
відправлення (судової повістки) у
судові засідання жодного разу не
з`явився, про причини своєї неявки суд
не сповістив, доказів скоєння
правопорушення в постанові не навів,
фактичних даних які б давали
можливість встановити наявність в діях
позивача складу адміністративного
правопорушення на момент складання
постанови не надав, що не дає
можливості перевірити достовірність
обставин, на підставі яких ОСОБА_1, був
притягнутий до адміністративної
відповідальності, а тому справа у
відповідності до ч.4 ст.128 КАС України
розглянута за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про обґрунтованість позову
і необхідність його задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 518819 від 01.12.2013 року, складеного
інспектором ІДПС РДПС ДАІ ГУМВС
України в Харківській області
сержантом міліції Кириленком В.О.,
01.12.2013 р. о 23 год. 50 хв. на 472 км. а/ш
Київ-Харків Довжанський керуючи
автомобілем HYNDAI-ACCENT д.н. НОМЕР_1 не
виконав вимоги дорожнього знаку 2.1
(Проїзд без зупинки заборонено) не
зупинився, чим порушив п. 33.2 ПДР
України, за що відповідальність
передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Постановою серії АА2 № 150905 від 01.12.2013
року, на ОСОБА_1 накладено
адміністративне стягнення за
вищезазначене адміністративне
правопорушення у вигляді штрафу на
користь держави в розмірі 340 (триста
сорок) гривень 00 копійок (а.с. 3).

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу порушника; місце,
час вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника; інші відомості,
необхідні для вирішення справи. Якщо
правопорушенням заподіяно матеріальну
шкоду, про це також зазначається в
протоколі. Протокол підписується
особою, яка його склала, і особою, яка
вчинила адміністративне
правопорушення; при наявності свідків
і потерпілих протокол може бути
підписано також і цими особами. У разі
відмовлення особи, яка вчинила
правопорушення, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка вчинила правопорушення,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу порушникові роз'яснюються
його права і обов'язки, передбачені
статтею 268 цього Кодексу, про що
робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. При винесені
постанови в справі про адміністративне
правопорушення інспектором не були
з»ясовані ці обставини.

Таким чином, викладене на думку суду
свідчить про неповне з'ясування
обставин події ІДПС РДПС ДАІ ГУМВС
України в Харківській області
сержантом міліції Кириленком Віталієм
Олександровичем.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів, які
достовірно підтверджують обставини
порушення ОСОБА_1 01.12.2013 року п. 33.2 ПДР
України. Навіть не скористався своїм
правом надати суду письмові
заперечення проти позову, що свідчить
про те, що позов відповідач визнав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно ст. 162 того ж Кодексу при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову
зокрема про визнання протиправними
рішення суб`єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання недійсним рішення чи окремих
його положень.

Таким чином, у судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження обставини
порушення ОСОБА_1 01.12.2013 року п. 33.2 ПДР
України.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП постанова
іншого органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд у порядку,
визначеному кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, встановленими цим
кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутністю події
і складу адміністративного
правопорушення.

На підставі доказів, досліджених у
судовому засіданні, суд вважає за
необхідне скасувати постанову серії
АА2 № 150905 по справі про
адміністративне правопорушення від
01.12.2013 року, винесену ІДПС РДПС ДАІ
ГУМВС України в Харківській області
сержантом міліції Кириленком Віталієм
Олександровичем, якою притягнуто до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, та закрити провадження в справі
про адміністративне правопорушення за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 288, 289 КУпАП,
ст.ст. 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кириленко
Віталія Олександровича інспектора ДПС
РДПС ДАІ ГУ МВС України в Харківській
області про визнання незаконною та
скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 1 № 150905 по
справі про адміністративне
правопорушення від 01.12.2013 року,
винесену ІДПС РДПС ДАІ ГУМВС України в
Харківській області сержантом міліції
Кириленком Віталієм Олександровичем.

Закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна та
оскарженню не підлягає.

Суддя
І.І.Срокіна