Справа № 2-а-1535/11
Суддя: Чулінін Д. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1535/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року липня 19 дня суддя
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська, Чулінін Д. Г.,
одноособово,

розглянувши в м. Дніпропетровську
протягом робочого дня в скороченому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Бабушкінської
районної у м. Дніпропетровську ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач пред'явив 17.12.2010 через суд позов
на предмет захисту своїх прав на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до п'ятого травня відповідно
до ст. 13 Закону України № 3551-XII від 22.10.1993
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", посилаючись на
протиправність відмови в перерахунку
щорічної разової грошової допомоги до
п'ятого травня, внаслідок якої йому
виплачується разова допомога у нижчому
розмірі від гарантованого цими
положеннями Закону в розрахунку на
визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з приводу чого відкрито
провадження у цій справі з перевірки
обставин продовжуваного
правопорушення, віднесених до підстав
позову.

Відповідач заперечень проти позову в
установлений йому судом строк не подав.

Поданими до суду письмовими доказами
безспірно доведено, що позивач брав
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській атомній
електростанції, внаслідок чого
захворів, і з 01.12.1992 має статус учасника
ліквідації та визнаний інвалідом
третьої групи, за довідкою МСЕК з 18.12.2010
визнаний інвалідом другої групи, і
відповідно ст. 7 Закону України № 3551-XII
від 22.10.1993 має статус інваліда війни.

Управлінням Праці та соціального
захисту населення Бабушкінської
районної у м. Дніпропетровську ради
йому виплачена разова грошова допомога
до п'ятого травня відповідно статусу
інваліда війни третьої групи: у квітні
2007 року - 300 гривень, згідно Закону
України "Про державний бюджет України"
№ 489-V від 19.12.2006, у квітні 2008 року - 350
гривень, згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 183 від 12.03.2008, у
квітні 2009 року - 380 гривень, згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 211 від 18.03.2009; і як інваліду війни
другої групи - 480 гривень, згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 299 від 07.04.2010, як вбачається з листів №
С-013/14-01-16 від 22.10.2010 та № 05/488-01-19 від
10.11.2010, надісланих у відповідь на
звернення позивача 02.11.2010 та 11.10.2010 за
перерахунком щорічної разової
допомоги.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини і перевіривши достатність
наявних у справі доказів для їх
встановлення, належить дійти висновку
про часткове задоволення позову,
виходячи з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
позивач має право на соціальний захист,
включаючи право на забезпечення у
випадку, передбаченому ст. 7 Закону
України № 3551-XII від 22.10.1993 "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", зокрема, право на
щорічну разову грошову допомогу до
п'ятого травня відповідно до ст. 13 цього
Закону. Статтями 17, 171 наведеного
Закону визначено, що щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення за
рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів, що виділяються на
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону.

За рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 з визнанням
неконституційними положень ст. 29 і ст.
111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» відновлена дія на 2007
рік ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" з часу ухвалення
цього рішення, з огляду на що за ст. 73
Закону України «Про Конституційний Суд
України» відповідач на виконання
чинної на час виплати у квітні 2007 року
ст. 29 Закону України від 19.12.2006 № 489-V
правильно визначив її розмір. Так само,
Конституційний Суд України ухваленим
22.05.2008 рішенням № 10-рп/200 визнав
неконституційним п. 20 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
відновлена дія раніше чинної редакції
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" з 22.05.2008, через що у
квітні 2008 року спірна соціальна
допомога визначена у розмірі, що
відповідає Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік».

Відповідно, вимоги з приводу виплат у
2007-2008 рр. необґрунтовані, а дії
відповідача відповідають вимогам ст. 2
КАС України.

Проте, станом на п'ятого травня 2009 року
існувала неясність в законодавчому
регулюванні відносин одного порядку
(виду) через недоліки в юридичній
техніці, які на виконання ч. 4 ст. 8 КАС
України підлягають усуненню по суду
згідно з ч. 7 ст. 9 КАС України шляхом
застосування статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за аналогією, з
розрахунку на розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначений за
правилами ст. 58 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів" та ст. 54 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік".

За таких обставин, відповідач,
скориставшись неясністю
законодавства, винно виплачував
позивачу у 2009-2010 рр. спірну одноразову
соціальну допомогу у розмірі,
встановленому постановою КМ України №
530 від 28.05.2008 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», всупереч наведеним
положенням ч. 5 ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", які підлягали
застосуванню відповідачем згідно з ч. 4
ст. 9 КАС України як акти вищої
юридичної сили. Відтак, відповідач не
вживав заходів до належного
соціального забезпечення основних
джерел існування позивача в порушення
п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, чим допустив
противоправну бездіяльність.

Таким чином, в межах повноважень за
конституційними засадами розподілу
державної влади суду належить згідно
ст. 162 КАС України постановити про
визнання бездіяльності суб'єкта
владних повноважень протиправною із
зобов'язанням відповідача до
нарахування і виплати відповідно до ч. 5
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" за 2009, 2010 роки
недоплачених належних позивачу сум
щорічної до п'ятого травня разової
грошової допомоги як інваліду війни
ІІІ групи 2009 роки, та як інваліду війни
ІІ групи за 2010 рік з розрахунку на
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, протягом
відповідного бюджетного року, та з
урахуванням сум фактично отриманої
такої допомоги.

Враховуючи, що у цій справі позивачу
присуджується виплата разової
допомоги, яка підлягає виплаті щороку з
бюджету, суд з власної ініціативи
згідно з п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України в
частині виплати такої допомоги звертає
цю постанову до негайного виконання в
розмірі всієї суми боргу.

Керуючись ст.ст. 2, 1832, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок одноразової грошової
допомоги до 5 травня, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визнати
неправомірною.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради здійснити
ОСОБА_2 перерахунок та забезпечити
виплату одноразової грошової допомоги
до п'ятого травня за 2009, 2010 роки,
виходячи з прожиткового мінімуму,
затвердженого на цей період для осіб,
які втратили працездатність, з
урахуванням сум фактично проведених
виплат.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанову в частині виплати
Управлінням праці та соціального
захисту населення Бабушкінської
районної у м. Дніпропетровську ради на
користь ОСОБА_2 різниці між
перерахованою щорічною разовою
допомогою до п'ятого травня і фактично
виплаченою за 2009, 2010 роки звернути до
негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська заінтересованими
особами, а так само прокурором,
апеляційної скарги з одночасним
надсиланням її копії безпосередньо до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів, починаючи з наступного за
днем вручення її копії.

Суддя