Справа № 807/111/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа № 876/6102/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Сідельник Г.М.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Ліуша Б.Б.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в м.
Ужгороді на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2013 року у справі №807/111/13-а за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції в м. Ужгороді про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17.01.2013 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в
якому після уточнення позовних вимог
просила скасувати податкове
повідомлення-рішення від 08 листопада
2012 року за № про застосування
штрафних санкцій в сумі 4085 грн..

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що за результатами
перевірки - акт перевірки від 24.10.2012р.
№0131/07/01/22/, проведеною в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1», встановлено, порушення
п.2.6 «Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні» і п.5 Порядку ведення книги
обліку доходів платників єдиного
податку першої і другої груп та
платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, згідно якої за робочий
день 11.10.2012 року не оприбуткувала 817 грн.
готівкових коштів в книзі обліку
доходів і витрат. На підставі
вищевказаного акту було винесено
податкове повідомлення - рішення ф. «C»
від 08.11.2012 року за №, відповідно до
якого до позивача було застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі
4085,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в м. Ужгороді
№ від 08.11.2012 року.

Державна податкова інспекція в м.
Ужгороді дану постанову оскаржила, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подала апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповністю досліджені обставини
справи, просить зазначену постанову
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що судом не було враховано, що
питання врегулювання обігу готівки
визначаються «Положенням про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні» затверджено постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року, Указом Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки». Здійснюючи господарську
діяльність позивач порушив норми
вищезгаданого Положення в частині
порядку ведення книги обліку доходів
та витрат та оприбуткування готівкової
виручки. Штрафна санкція в сумі 4085 грн.
була застосована відповідно до Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» за не
оприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми. Отже, податковою
інспекцією було правомірно прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та заперечив
проти доводів апеляційної скарги, а
представник відповідача підтримав їх.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовільнити, а постанову
суду першої інстанції скасувати, та
прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку
в Державній податковій інспекції в м.
Ужгороді на спрощеній системі
оподаткування (друга група), що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку серії НОМЕР_1.

Відповідно до п.п. 80.2.3 п.80.2 ст. 80 ПК
України, фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи). Фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника органу податкової
служби, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності письмового звернення
покупця (споживача), оформленого
відповідно до закону, про порушення
платником податків установленого
порядку проведення розрахункових
операцій, касових операцій,
патентування або ліцензування.

15 жовтня 2012 року ДПС в Закарпатській
області видано наказ № 336 про
проведення фактичної перевірки
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
підставі ст. 20 п.п. 80.2.3 п.80.2 ст. 80 ПК
України.

В період з 15 жовтня 2012 року по 25 жовтня
2012 року, працівниками податкового
органу було проведено фактичну
перевірку господарської одиниці -
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» в присутності
позивача.

В акті перевірки від 24.10.2012 року,
зазначено, що в ході проведення
перевірки встановлено наступне: 11.10.2012
року була проведена розрахункова
операція на загальну суму 817,00 грн. і
зазначені готівкові кошти в сумі 817,00
грн., не були оприбутковані у книзі
обліку доходів та витрат. Під час
перевірки встановлено порушення п.п. 2.6
п. 2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637. З
даним актом позивач був ознайомлений
24.10.2012 року, що підтверджується її
підписом на зазначеному акті та в п. 4.1.
вказаного акту за № 0131/07/01/22/ від
24.10.2012 року позивач зазначила, що
зауважень до акту та перевіряючих
немає. На підставі вищевказаного акту
перевірки в якому були зафіксовані
порушення законодавства, податковим
органом було винесено оскаржуване
позивачем податкове повідомлення -
рішення ф. «C» від 08.11.2012 року за №,
відповідно до якого до позивача було
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 4085,00 грн. за порушення
п.п. 2.6 п.2 «Положення про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні" затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року №637,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 року за
№40/10320 (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів вважає, що податкове
повідомлення-рішення є правомірним і
прийнято відповідно до вимог чинного
законодавства з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» п.1 ст.9 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" реєстратори розрахункових
операцій та розрахункові книжки не
застосовуються при продажу товарів
(наданні послуг) фізичними особами -
підприємцями, які сплачують єдиний
податок. Оскільки Позивач перебував на
спрощеній системі оподаткування
обліку і звітності під час здійснення
розрахункових операцій він може не
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки.

Питання врегулювання обігу готівки
визначаються «Положенням про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні» затверджено постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року, Указом Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки».

Відповідно до пункту 1.2 статті 1
«Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні» книга обліку доходів і витрат
- документ установленої форми, що
застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки. Форму
відповідної книги обліку доходів і
витрат установлено Державною
податковою адміністрацією України.

Оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6. статті 2 «Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні» уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Здійснюючи господарську діяльність
позивач порушив норми вищезгаданого
Положення в частині порядку ведення
книги обліку доходів та витрат та
оприбуткування готівкової виручки.

Крім того, статтею 1 Указу Президента
України "Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" встановлено
розміри штрафних санкцій за порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України. Зокрема, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу, у
тому числі за не оприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки - у
п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми.

Штрафна санкція в сумі 4085 грн. була
застосована відповідно до Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» за не
оприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що Державною податковою
інспекцією в м. Ужгороді правомірно
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 08.11.2012 року
№.

Доводи позивача про те, що нею порушено
вимоги наказу Міністерства фінансів
України від 15.12.2011 року №1637 «Про
затвердження форм книги обліку і книги
обліку доходів і витрат та порядків їх
ведення», а саме порушено порядок
ведення книги обліку доходів і витрат,
а не підпункту 2.6 пункту 2 «Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні» і її дії
підпадають під дію ст. 164-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення не заслуговують на
увагу, оскільки питання регулювання
обігу готівки визначаються
«Положенням про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні» затверджено постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року, а також Указом Президента України
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки», які є чинними на даний час.

Неправильне застосування норм
матеріального права призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають, а відтак постанову суду
першої інстанції необхідно скасувати і
винести нову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Ужгороді
задоволити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року у справі №807/111/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.П. Дякович

Судді:
Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич