Справа № 816/6843/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.Справа № 816/6843/13-а

Головуючий 1 інстанції: Бойко С.С.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013р. по
справі № 816/6843/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»

до Головного управління державної
казначейської служби України у
Полтавській області, Управління
Державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області

третя особа Відділ Державної
виконавчої служби Автозаводського
міського управління юстиції м.
Кременчука

про визнання бездіяльності
протиправною, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ «КБ «Надра», звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій після уточнення позовних
вимог просив визнати протиправною
бездіяльність Головного управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області стосовно
неналежної сплати платіжного
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахування на користь ПАТ «КБ
«Надра» боргу в сумі 18112,33 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.12.13 р. по
справі № 816/6843/13-а позов був
задоволений: визнана протиправною
бездіяльність Управління державної
казначейської служби в м. Кременчуці
Полтавської області щодо
несвоєчасного виконання платіжного
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахунок на користь ПАТ «КБ «Надра»
коштів в сумі 18112,33 грн.

Відповідач, Управління Державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області, не
погодився з рішенням суду першої
інстанції та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.12.13 р. по
справі № 816/6843/13-а та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Відповідач, Головне управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області, заяви
про приєднання до апеляційної скарги
не надав.

Позивач та третя особа письмові
заперечення на апеляційну скаргу не
надали.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що на виконанні
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-4621,
виданий Автозаводським судом м.
Кременчука 27.07.09 р. про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 54043,93
грн. заборгованості. Також в рішенні
суду першої інстанції зазначено, що
16.08.13 р. був проведений аукціон по
реалізації автомобіля Деу Ланос 2007 р.в.,
номерний знак НОМЕР_1, належного гр.
ОСОБА_1. Вказаний автомобіль було
реалізовано за 24010,0 грн. У зв'язку з цим,
Автозаводським ВДВС Кременчуцького
МУЮ видано розпорядження № від
28.08.13 р. про перерахування на користь
ПАТ «КБ «Надра» боргу в сумі 18112,33 грн.
Того ж дня Автозаводським ВДВС
Кременчуцького МУЮ до Управління
державної казначейської служби в м.
Кременчуці Полтавської області
направлено платіжне доручення № 9720 від
28.08.13 р. про перерахування на користь
позивача коштів в сумі 18112,33 грн., але на
думку позивача у справі вказане
платіжне доручення не виконане органом
Державної казначейської служби у
строк, встановлений п. 8.4 ст. 8 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні»

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності Управління державної
казначейської служби в м. Кременчуці
Полтавської області щодо
несвоєчасного виконання платіжного
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахунок на користь ПАТ «КБ «Надра»
коштів в сумі 18112,33 грн. є
обґрунтованими.

З доказів, що містяться в матеріалах
справи видно, що 16.08.13 р. TOB «Укрспецторг
групп» через прилюдні торги було
реалізовано заставне майно ПАТ «КБ
«НАДРА», а саме: Автомобіль DAEWOO LANOS TF 694,
легковий седан, фіолетового кольору, 2007
р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належав гр. ОСОБА_1, за ціною 24010,0 грн.,
ВДВС Автозаводського МУЮ м. Кременчук
видане розпорядження № від 28.08.13
р. про перерахування на користь ПАТ «КБ
«НАДРА» боргу в сумі 18112,33 грн. У зв'язку
з цим ВДВС Автозаводського МУЮ м.
Кременчук направлено до Головного
Управління Державної казначейської
служби України у Полтавській області
платіжне доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахування на користь ПАТ «КБ
«НАДРА» боргу в сумі 18112,33 грн. Але
станом на 29.10.13 р. Головним Управлінням
Державної казначейської служби
України у Полтавській області платіжне
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахування на користь ПАТ «КБ
«НАДРА» боргу в сумі 18112,33 грн. не
виконане, кошти на рахунок ПАТ «КБ
«НАДРА» у визначений законодавством
триденний строк не перераховані та
безпідставно знаходяться на
депозитному рахунку ВДВС
Автозаводського МУЮ м. Кременчук.

На думку позивача у справі, вказаними
діями Головне Управління Державної
казначейської служби України у
Полтавській області грубо порушує
вимоги п. 8.4. ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», зокрема, у випадку
невиконання платіжного доручення № 9720
від 28.08.13 р. порушуються права та
законні інтереси ПАТ «КБ «НАДРА», банк
не має можливості розпоряджатися
належними йому коштами, що завдає йому
значної шкоди.

В ході розгляду справи позивач уточнив
свої позовні вимоги у зв'язку з тим, що
12.12.13 р. Управлінням Державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області
виконане платіжне доручення № 9720 від
28.08.13 р. та у зв'язку з цим просив суд
визнати протиправною бездіяльність
стосовно неналежної сплати Головним
управлінням державної казначейської
служби України у Полтавській області
платіжного доручення № 9720 від 28.08.13 р.
про перерахування на користь ПАТ «КБ
«Надра» боргу в сумі 18112,33 грн. (а.с. 22,
29-31).

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
зазначив, що загальні засади
функціонування платіжних систем і
систем розрахунків (далі - платіжні
системи) в Україні, поняття та
загальний порядок проведення переказу
коштів у межах України, встановлює
відповідальність суб'єктів переказу, а
також визначає загальний порядок
здійснення нагляду (оверсайта) за
платіжними системами визначені
Законом України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні».

Згідно Указу Президента України № 460/2011
від 13.04.11 р. «Про положення Про Державну
казначейську службу України» Державна
казначейська служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністерство фінансів
України. Державна казначейська служба
України входить до системи органів
виконавчої влади та утворюється для
реалізації державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Державна
казначейська служба України є
учасником системи електронних
платежів Національного банку України.

На підставі зазначеного суд першої
інстанції зробив висновок про те, що на
відповідачів поширюється дія Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні». Відповідно
п. 1.30 ст. 1 цього Закону платіжний
документ - розрахунковий документ, який
містить доручення платника банку,
здійснити переказ визначеної в ньому
суми коштів зі свого рахунку на рахунок
отримувача. Згідно п. 8.4 ст. 8 вказаного
Закону міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів.

Зі змісту копії платіжного доручення №
9720 вбачається, що платіжне доручення
було отримано банком 28.08.13 р., а переказ
коштів здійснено лише 12.12.13 р., що стало
підставою для висновку суду першої
інстанції про порушення вимог ст. 8
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні».

В доводах апеляційної скарги
відповідач по справі посилається на те,
що органи Державної казначейської
служби України здійснюють видатки в
межах встановленого ліміту
кореспондентського рахунку. Згідно із
Положенням «Про єдиний казначейський
рахунок», затвердженого наказом
Державного казначейства України № 122
від 26.06.02 р., єдиний казначейський
рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований
рахунок, відкритий Державному
казначейству України в Національному
банку України для обліку коштів та
здійснення розрахунків у системі
електронних платежів Національного
банку України (далі - СЕП). ЄКР
консолідує кошти державного та
місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством. Для
відображення операцій, проведених
через СЕП протягом банківського дня, у
центрі оброблення СЕП Державному
казначейству України та Головним
управлінням Державного казначейства
України відкрито технічні рахунки. ЄКР,
відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України. На субрахунках
ЄКР ведеться аналітичний облік коштів
державного та місцевих бюджетів,
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
коштів інших клієнтів, обслуговування
яких здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.
Державне казначейство України
управляє коштами, що обліковуються на
рахунках, відкритих у Головних
управліннях Державного казначейства
України, і проводяться через СЕП шляхом
встановлення ліміту технічного
рахунку, ліміту початкових оборотів у
СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності, який
визначається Державним казначейством
України.

На підставі зазначеного апелянт вказує
на те, що Управління казначейства у м.
Кременчуці Полтавської області
виконало платіжне доручення № 9720 від
28.08.13 р. про перерахунок на користь ПАТ
«КБ «Надра» коштів у сумі 18112,33 грн.
відповідно наказу Державного
казначейства України № 122 від 26.06.02 р.

Крім того, апелянт зазначає, що позивач
не є розпорядником, одержувачем
бюджетних коштів та не перебуває на
обслуговуванні в управлінні
Казначейства у м. Кременчуці
Полтавської області. Відповідно до
договору № 565 від 21.01.10 р. про
розрахунково-касове обслуговування,
укладеного між Управлінням
казначейства у м. Кременчуці
Полтавської області та Автозаводським
ВДВС Кременчуцького МУЮ (Клієнт),
Управління казначейства у м.
Кременчуці Полтавської області має
зобов'язання перед клієнтом, в т.ч. і
гарантування таємниці операцій за
рахунком клієнта, а між ПАТ КБ «Надра»
та Управлінням казначейства у м.
Кременчуці Полтавської області
договір про здійснення
розрахунково-касового обслуговування
не укладався, тому у даному випадку в
Управління Державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області відсутні
зобов'язання перед ПАТ КБ «Надра». При
цьому відповідач наполягає на тому, що
державна казначейська служба та її
територіальні органи не є банківськими
установами, а тому на неї не
поширюються норми ЦК України щодо
обслуговування банківських рахунків,
вона лише забезпечує казначейське
обслуговування бюджетних коштів на
основі ведення єдиного казначейського
рахунку, відкритого у НБУ.

З письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи, видно, що між
Головним управлінням державної
казначейської служби України у
Полтавській області в особі начальника
Управління Державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області та Автозаводським
відділом державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції укладений договір про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування № 565 від 21.01.10 р. Згідно
п. 1 цього договору Казначейство
відкриває клієнту депозитний рахунок
(рахунки) та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування
відповідно до вимог законодавства
України, в т.ч. нормативно-правових
актів Державного казначейства і НБУ.
Крім того, відповідно п. 2.3.2 договору
Казначейство зобов'язується своєчасно
здійснювати розрахункові операції за
дорученням клієнта.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та це підтверджується
доказами, що містяться в матеріалах
справи, що ВДВС Автозаводського МУЮ м.
Кременчук направлено до Головного
Управління Державної казначейської
служби України у Полтавській області
платіжне доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахування на користь ПАТ «КБ
«НАДРА» боргу в сумі 18112,33 грн. Разом з
тим, вказане платіжне доручення
виконане органом Державної
казначейської служби лише 12.12.13 р. (а.с.
22).

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до преамбули Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» цей Закон визначає загальні
засади функціонування платіжних
систем і систем розрахунків в Україні,
поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України, встановлює відповідальність
суб'єктів переказу, а також визначає
загальний порядок здійснення нагляду
(оверсайта) за платіжними системами. В
п. 1.30 ст. 1 даного Закону визначено, що
платіжне доручення - розрахунковий
документ, який містить доручення
платника банку, здійснити переказ
визначеної в ньому суми коштів зі свого
рахунка на рахунок отримувача. В ст. 8
цього Закону встановлені строки
проведення переказу коштів, згідно з
якими банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, в день його
надходження або не пізніше наступного
дня, якщо документ надійшов до банку
після операційного часу (п. 8.1 ст. 8
Закону). Крім того, банки та їх клієнти
мають право передбачити в договорах
інші, ніж встановлені в абзацах першому
та другому цього пункту, строки
виконання доручень клієнтів. В свою
чергу, п. 8.4 ст. 8 Закону визначає строки
виконання банками міжбанківського
переказу, які не повинні перевищувати
трьох операційних днів (для
внутрішньобанківського переказу - двох
операційних днів).

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що платіжні доручення клієнтів
виконуються банком протягом цього ж
робочого дня або не пізніше наступного
робочого дня і не можуть перевищувати
два операційні дні для
внутрішньобанківського переказу
коштів, а для міжбанківського переказу
коштів не можуть перевищувати три
операційні дні або в інші строки, якщо
це передбачено в договорі.

Посилаючись на наведені вище норми
права, судом першої інстанції
зроблений висновок, що Управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області порушені строки проведення
переказу коштів за платіжним
дорученням, визначені п. 8.4 ст. 8 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», що стало
достатньою підставою для визнання
протиправною бездіяльності Управління
державної казначейської служби в м.
Кременчуці Полтавської області щодо
несвоєчасного виконання платіжного
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахунок на користь ПАТ «КБ «Надра»
коштів в сумі 18112,33 грн.

Колегія суддів зазначає, що розділом VII
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» визначена
відповідальність при здійсненні
переказу коштів. Так, відповідно п. 32.2
ст. 32 Закону у разі порушення банком, що
обслуговує платника, встановлених цим
Законом строків виконання доручення
клієнта на переказ, цей банк
зобов'язаний сплатити платнику пеню у
розмірі 0,1 відсотка суми простроченого
платежу за кожний день прострочення, що
не може перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними. У разі
порушення банком, що обслуговує
отримувача, строків завершення
переказу, цей банк зобов'язаний
сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1
відсотка суми простроченого платежу за
кожний день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними. В цьому
випадку платник не несе
відповідальності за прострочення
перед отримувачем. Платник має право на
відшкодування банком, що обслуговує
отримувача, шкоди, заподіяної йому
внаслідок порушення цим банком строків
завершення переказу, встановлених п. 30.2
ст. 30 цього Закону. Отримувач має право
на відшкодування банком, що обслуговує
платника, шкоди, заподіяної йому
внаслідок порушення цим банком строків
виконання документа на переказ.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що отримувач має право на
відшкодування банком, що обслуговує
платника, шкоди, заподіяної йому
внаслідок порушення цим банком строків
виконання документа на переказ. При
цьому поняття «банк, що обслуговує
платника» визначене п. 1.4 Інструкції
«Про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті», затвердженої
Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.04
р. та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 29.03.04 р. за № 377/8976, де
вказано, що обслуговуючий банк (банк, що
обслуговує) - банк, у якому відкрито
рахунок учаснику безготівкових
розрахунків та/або який здійснює для
нього на договірних умовах будь-яку з
операцій чи послуг, передбачених
Законом України «Про банки і
банківську діяльність».
Обслуговування установ та організацій,
оплата видатків яких здійснюється з
єдиного казначейського рахунку,
виконує також орган Державної
казначейської служби України.

З аналізу наведених вище норм права
можна зробити висновок, що в даному
випадку Управління Державної
казначейської служби України у м.
Кременчуці Полтавської області
виступає обслуговуючим банком та нього
поширюється дія Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні».

Положеннями ст. 1092 ЦК України
визначено, що у разі невиконання або
неналежного виконання платіжного
доручення клієнта банк несе
відповідальність відповідно до цього
Кодексу та закону. У разі невиконання
або неналежного виконання платіжного
доручення у зв'язку з порушенням правил
розрахункових операцій виконуючим
банком відповідальність може бути
покладена судом на цей банк. Якщо
порушення банком правил розрахункових
операцій спричинило помилковий
переказ банком грошових коштів, банк
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу та закону.

Колегія суддів зазначає, що банки
зобов'язані виконувати платіжні
доручення клієнтів - фізичних та
юридичних осіб - у встановленому
законодавством України порядку та у
встановлені строки. У разі невиконання
або несвоєчасного виконання платіжних
доручень клієнтів банки несуть
відповідальність передбачену ЦК та
законами України. При цьому, спори,
пов'язані із здійсненням банками
переказу, розглядаються у судовому
порядку.

Як уже зазначалося вище, отримувач має
право на відшкодування банком, що
обслуговує платника, шкоди, заподіяної
йому внаслідок порушення цим банком
строків виконання документа на
переказ. Разом з тим, звертаючись до
суду першої інстанції із уточненими
позовними вимогами з метою захисту
порушених прав, позивач просив суд
визнати протиправною бездіяльність
стосовно неналежної сплати Головним
управлінням державної казначейської
служби України у Полтавській області
платіжного доручення № 9720 від 28.08.13 р.
про перерахування на користь ПАТ «КБ
«Надра» боргу в сумі 18112,33 грн. у зв'язку
з порушенням положень п. 8.4 ст. 8 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні».

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що способами захисту у розумінні ст. 2
КАС України є звернення до суду з
приводу оскарження рішення, дії чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, але із застереженням, коли
щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Враховуючи положення ст. 32 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», де вказано,
що отримувач має право на
відшкодування банком, що обслуговує
платника, шкоди, заподіяної йому
внаслідок порушення цим банком строків
виконання документа на переказ,
колегія суддів зазначає, що в даному
випадку позивачем обраний
неправильний спосіб захисту
порушеного права, оскільки ухвалення
рішення суду про визнання протиправною
бездіяльності Управління державної
казначейської служби в м. Кременчуці
Полтавської області щодо
несвоєчасного виконання платіжного
доручення № 9720 від 28.08.13 р. про
перерахунок на користь ПАТ «КБ «Надра»
коштів в сумі 18112,33 грн. не призведе до
захисту порушеного права позивача,
який є основним завданням
адміністративного судочинства. У свою
чергу, позивач не звертався до суду в
порядку ЦПК чи ГПК України із вимогами
про відшкодування шкоди, заподіяної
йому внаслідок порушення
обслуговуючим банком строків
виконання документа на переказ, як це
передбачено ст. 32 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні».

Крім того, колегія суддів зазначає, що
особа може звернутися в порядку КАС
України лише з метою захисту прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки в даному випадку, підставою
для звернення до суду слугувало
неналежна сплата відповідачем
платіжного доручення № 9720 від 28.08.13 р.
про перерахування на користь ПАТ «КБ
«Надра» боргу в сумі 18112,33 грн., колегія
суддів не вбачає ознак
публічно-правового спору, так як в
цьому випадку орган казначейської
служби не здійснював владних
управлінських функцій.

Відповідно п. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства. Якщо провадження у справі
закривається з підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої цієї статті,
суд повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

Зважаючи на те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.12.13 р. по
справі № 816/6843/13-а прийнята з порушенням
вимог чинного законодавства, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для її скасування з
прийняттям ухвали про закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 195, 197, 198, 203, 205,
206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.12.13 р. по справі № 816/6843/13-а -
задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.12.13 р. по
справі № 816/6843/13-а - скасувати.

Провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до Головного
управління державної казначейської
служби України у Полтавській області,
Управління Державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області третя особа Відділ
Державної виконавчої служби
Автозаводського міського управління
юстиції м. Кременчука про визнання
бездіяльності протиправною - закрити.

Роз'яснити ПАТ «КБ «Надра» право на
звернення до суду в порядку
господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.