Справа № 806/6951/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"11" лютого 2014 р.
Справа № 806/6951/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Васьківська Л.В.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№71)" на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"16" грудня 2013 р. у справі за позовом
Державного підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№71)" до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області зобов'язання вчинити дії та
утриматись від вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Державне підприємство
"Підприємство Коростенської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Житомирській області (№71)"( далі -
підприємство) звернулося до суду з
позовом, в якому просило зобов'язати
начальника Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області винести постанову про зняття
арешту з майна Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)", який
накладено 05.09.2013 року; зобов'язати
відповідача утриматись в подальшому
від дій щодо опису та накладення арешту
на майно Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)". В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області Луцюк А.В. 05.09.2013 року проведено
опис та арешт майна Підприємства
Коростенської виправної колонії (№71).
Вважаючи, що при проведенні опису та
арешту майна підприємства державним
виконавцем порушено порядок
накладення арешту на майно, позивач
18.09.2013 року звернувся до відділу
примусового виконання з заявою про
винесення постанови про зняття арешту
з їх майна. Листом від 07.10.2013 року
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області відмовлено у
знятті арешту. Державне підприємство
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)" не
погоджуючи із відмовою позивача
звернулося до суду з даним позовом.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року відмовлено у задоволенні позову
Державного підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Житомирській
області(№71)" до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про зобов`язання вчинити дії та
утриматись від вчинення певних дій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Державне підприємство "Підприємство
Коростенської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Житомирській
області(№71)" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідач не скористався своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважного представника в засідання
суду не направив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області перебуває
зведене виконавче провадження № 34599128 з
примусового виконання виконавчих
документів, виданих Житомирським
окружним адміністративним судом,
господарським судом Житомирської
області, Коростенським міськрайонним
судом, Коростенською ОДПІ про
стягнення з Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)"
заборгованості.

05 вересня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження описано та арештовано
майно Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)", про що
складено акт опису й арешту майна від
05.09.2013 року.

Згідно з актом від 05.09.2013 року на
описане майно накладено арешт і
встановлено обмеження права
користуватися ним.

Не погоджуючись із арештом майна,
Державним підприємством "Підприємство
Коростенської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Житомирській
області(№71)" направлено на ім'я в.о.
начальника відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Житомирській області заяву
про скасування акту опису й арешту
майна від 18 вересня 2013 року за вих. № 5683.
Заява мотивована тим, що при описі та
арешті майна, складанні акта від 05.09.2013
року державним виконавцем порушено
вимоги Закону України "Про державну
кримінально - виконавчу службу
України", зокрема, ст. 26 цього Закону,
якою встановлено, що звернення
стягнення на майно органів і установ
виконання покарань, їх підприємств не
допускається.

Начальник відділу примусового
виконання рішень Невмержицький О.О.
листом від 07.10.2013 року № 3.4/9226/43959
повідомив Державне підприємство
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)" про
відсутність законних підстав для
скасування акта опису й арешту майна
боржника від 05.09.2013 року.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (зі
змінами та доповненнями, далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону передбачено, що
заходами примусового виконання рішень,
зокрема, є звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації (ч.1 ст.52 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону, арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника, згідно із ч.2
ст.57 Закону, може накладатися державним
виконавцем шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Частиною 5 статті 57 Закону передбачено,
що про проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Порядок зняття арешту з майна
визначено статтею 60 Закону.

У частині 1 цієї статті Закону
зазначено, що особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст.60 Закону, з майна
боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту. У
разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду (ч. 5 ст. 60 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 82 Закону,
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Із аналізу наведених правових норм
слідує, що боржник у разі не згоди з
арештом майна може звернутися виключно
до суду з позовом про його зняття,
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця.

Судом встановлено, що до зведеного
виконавчого провадження, при
примусовому виконанні якого складено
05.09.2013 року акт опису й арешту майна
боржника - Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)", входять
незавершені виконавчі провадження.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем, який є
боржником у зведеному виконавчому
провадженні №33145088, обрано не
привальний спосіб захисту порушеного,
на його думку, права. Так як в силу
положень Закону України "Про виконавче
провадження" Державне підприємство
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)" мало право
звернутися до суду із позовною заявою
до відповідача про зняття арешту з
майна, накладеного актом від 05.09.2013
року, проте таким правом позивач не
скористався.

Крім того, позивач не звертався до
начальника Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області з заявою про скасування акту
опису і арешту майна підприємства і
який не приймав будь-яких рішень щодо
позивача.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок грунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів
уважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що вимога Державного
підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Житомирській
області(№71)" про зобов'язання
начальника Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області винести постанову про зняття
арешту з майна, який накладено 05.09.2013
року, задоволенню не підлягає. Ця
позовна вимога позивача є
безпідставною.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача утриматись в подальшому
від дій щодо опису та накладення арешту
на майно Державного підприємства
"Підприємство Коростенської виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Житомирській області(№71)" колегія
суддів зазначає таке.

Згідно із ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, судовому захисту належать тільки
порушені права, свободи чи інтереси, а
не можливість порушення таких прав чи
інтересів у майбутньому.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Державного підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№71)" відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Підприємство
Коростенської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№71)" залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "16" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Державне підприємство
"Підприємство Коростенської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Житомирській області (№71)"
вул. Білокоровічське шосе, 4,
м.Коростень, Коростенський район,
Житомирська область,11500

3- відповідачу: Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області м-н Соборний,1, м.Житомир, 10014