Справа № 815/734/14
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/734/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року о 12 год. 57 хв.

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді:
Юхтенко Л.Р.,

при секретарі судового засідання:
Цікалової Ю.І.,

за участю сторін:

від позивача представник - ОСОБА_1, за
довіреністю

від відповідача представник - не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Начальника Овідіопольського районного
управління Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Начальника Овідіопольського районного
управління Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни, в якому останній
просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиконання приписів Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
при розгляді запиту на інформацію від
15.01.2014 року, зобов'язати у п'ятиденний
строк здійснити заходи передбачені п. 3
ст. 22 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» і той же строк
подати суду звіт про виконання
судового рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.01.2014
року позивач звернувся до
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
із запитом на отримання інформації, в
якому просив надати копію посадової
інструкції помічника
лікаря-гігієніста Овідіопольського
районного управління Головного
управління Держсанепідслужби в
Одеській області Дабіжи А.В., проте
листом від 17.01.2014 року №01/25 отримав
відповідь, що запитуєма інформація є
інформацією з обмеженим доступом та
може надаватися визначеним чином
тільки розпорядником цієї інформації,
а саме: Головним управлінням
Держсанепідслужби в Одеській області.

Позивач не згоден з бездіяльністю
відповідача, щодо невжиття ним
передбачених законодавством заходів з
метою належного розгляду запиту на
інформацію, а саме: не направлення
цього запиту належному розпоряднику
інформації для подальшого його
розгляду, що стало підставою його
звернення до суду з дійсним
адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився про день, час та місце слухання
справи повідомлений належним чином та
завчасно, в матеріалах справи наявне
клопотання про слухання справи без
його участі та заперечення на
адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, а також
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, докази, якими вони
підтверджуються, заслухавши пояснення
представника позивача, ознайомившись з
письмовими запереченнями, судом по
справі встановлені наступні факти та
обставини.

Судом встановлено, що 15.01.2014 року
позивач звернувся до Овідіопольського
районного управління Головного
управління Держсанепідслужби в
Одеській області із запитом на
отримання інформації, в якому просив
надати копію посадової інструкції
помічника лікаря-гігієніста
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
Дабіжи А.В. (а.с.6).

Листом від 17.01.2014 року №01/25, за підписом
Начальника Овідіопольського районного
управління Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни отримав відповідь, в
які повідомлялося, що запитуєма
інформація є інформацією з обмеженим
доступом (службова інформація щодо
здійснення контрольних, наглядових
функцій та пов'язана з процесом
прийняття рішень) та може надаватися
визначеним чином тільки розпорядником
цієї інформації, а саме: Головним
управлінням Держсанепідслужби в
Одеській області (а.с. 7).

Не погоджуючись з бездіяльністю
відповідача, щодо невжиття в
подальшому передбачених п. 3 ст. 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (направлення
запиту належному розпоряднику
інформації) заходів, з метою належного
розгляду вище зазначеного запиту на
інформацію, позивач звернувся до суду
дійсним адміністративним позовом за
захистом своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши наявні матеріали
справи, законодавство, що регулює
спірні правовідносини, заслухавши
пояснення представника позивача,
розглянувши доводи, на яких
ґрунтується позовна заява та письмові
заперечення, обставини справи у їх
сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю, з урахуванням
наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
доступ до інформації забезпечується
шляхом: 1) систематичного та
оперативного оприлюднення інформації:
в офіційних друкованих виданнях; на
офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;
на інформаційних стендах; будь-яким
іншим способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Статтею 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» передбачено, що
інформацією з обмеженим доступом є: 1)
конфіденційна інформація; 2) таємна
інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог: 1)
виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя; 2)
розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода
від оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має
надаватися розпорядником інформації,
якщо він правомірно оприлюднив її
раніше.

Інформація з обмеженим доступом має
надаватися розпорядником інформації,
якщо немає законних підстав для
обмеження у доступі до такої
інформації, які існували раніше.

Не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною другою цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину. 6. Не належать до інформації з
обмеженим доступом відомості,
зазначені у декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, оформленої за
формою і в порядку, що встановлені
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції", крім
відомостей, зазначених в абзаці
другому частини другої статті 12 цього
Закону.

Обмеженню доступу підлягає інформація,
а не документ. Якщо документ містить
інформацію з обмеженим доступом, для
ознайомлення надається інформація,
доступ до якої необмежений.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
доступ до публічної інформації", до
службової може належати така
інформація: 1) що міститься в документах
суб'єктів владних повноважень, які
становлять внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в
процесі оперативно-розшукової,
контррозвідувальної діяльності, у
сфері оборони країни, яку не віднесено
до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка
становить службову інформацію,
присвоюється гриф "для службового
користування". Доступ до таких
документів надається відповідно до
частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію, який складається
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, іншими
суб'єктами владних повноважень, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, не може бути обмеженим у
доступі.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
визначено, що розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються: 1) суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; 2) юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів; 3)
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; 4) суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Судом встановлено, що Овідіопольське
районне управління Головного
управління Держсанепідслужби в
Одеській області є відокремленим
структурним підрозділом Головного
управління Держсанепідслужби в
Одеській області, що підпорядковуються
Державній санітарно-епідеміологічній
службі України (Наказ Міністерства
охорони здоров'я України 19.01.2012 № 34 «Про
затвердження Положення про
територіальні органи
Держсанепідслужби України»), та
відповідно до письмових заперечень
судом встановлено, що з січня 2013 року в
Овідіопольському районному управлінні
відсутні відділ кадрового
забезпечення та юридичний відділ та
всі накази про призначення на посади,
звільнення та інші кадрові питання
приймає начальник Головного
Управління Держсанепідслужби в
Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною першою статті 22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" визначено, що розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту в таких випадках: 1)
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; 2) інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; 3) особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; 4) не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Судом встановлено, що листом від 17.01.2014
року №01/25, за підписом Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни, позивач був
повідомлений, що запитуєма ним
інформація є інформацією з обмеженим
доступом (службова інформація щодо
здійснення контрольних, наглядових
функцій та пов'язана з процесом
прийняття рішень) та може надаватися
визначеним чином тільки розпорядником
цієї інформації, а саме Головним
управлінням Держсанепідслужби в
Одеській області.

Між тим, жодних дій спрямованих на
направлення цього запиту належному
розпоряднику інформації не вчинялися.

З цих правових підстав, суд дійшов
висновку, що в діях Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни, в процесі розгляду
запиту позивача на інформацію від
13.01.2014 року, наявні ознаки протиправної
бездіяльності, що виявилися у
ненаправлені вище зазначеного запиту
належному розпоряднику інформації для
подальшого розгляду, який йому був
достовірно відомий, а тому позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню шляхом визнання
протиправною бездіяльність Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни щодо не направлення
запиту ОСОБА_2 від 13.01.2014 року належному
розпоряднику інформації та
зобов'язання у п'ятиденний строк з дня
набрання судовим рішенням законної
сили направити запит ОСОБА_2 від 13.01.2014
року належному розпоряднику
інформації з одночасним повідомленням
про це запитувача і у той же строк
подати до суду звіт про виконання
судового рішення підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про наявність законних
підстав для задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд керуючись ч. 1
ст. 94 КАС України присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати (судовий
збір у розмірі 73,08 грн.) з Державного
бюджету України.

На підставі викладеного, відповідно до
положень, Закону України "Про доступ до
публічної інформації" та керуючись
ст.ст. 2, 4, 6, 71, 86, 94, 158-163, 254, 256 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
Начальника Овідіопольського районного
управління Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни щодо не направлення
запиту ОСОБА_2 від 13.01.2014 року належному
розпоряднику інформації.

Зобов'язати Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни у п'ятиденний строк з
дня набрання судовим рішенням законної
сили направити запит ОСОБА_2 від 13.01.2014
року належному розпоряднику
інформації з одночасним повідомленням
про це запитувача і у той же строк
подати до суду звіт про виконання
судового рішення.

Стягнути з Державного бюджету України
документально підтверджені судові
витрати (судовий збір) в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні 08 копійок) на
користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 24 лютого 2014 року.

Суддя:
Л.Р.
Юхтенко

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Начальника
Овідіопольського районного управління
Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
головного державного санітарного
лікаря Овідіопольського району Бабич
Ірини Вікторівни про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

24 лютого 2014 року.