Справа № 826/20669/13-а
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Вєкуа
Н.Г. при секретарі судового засідання
Іванині М.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
міжрегіональної митниці Міндоходів;
2) Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
протиправним та скасування рішення,
стягнення надміру сплачених платежів
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Лакмар» (надалі - Товариство або
позивач) звернулося до суду з позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (далі - митний орган або
відповідач) та Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві, в якому позивач
- визнати протиправним та
скасувати Рішення від 05.12.2013 року №
- стягнути з Державного бюджету
України через Головне управління
Державного казначейства України у м.
Києві на користь позивача
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної неправомірним рішенням
органу державної влади у сумі 5 000,00 грн.
та судові витрати.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 грудня 2013 року
відкрито провадження у
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує про неправомірність дій
митного органу щодо визначення коду
імпортованого позивачем товару за
УКТЗЕД, вказуючи, що такий товар не
відноситься до класифікації «Складні
ефіри інших нерганічних кислот
неметалів та їх солі; їх галогеновані,
сульфовані, нітровані або нітрозовані
похідні», оскільки надані до митного
оформлення позивачем документи
повністю підтверджують визначену
Товариством класифікацію «Готові
сполучні суміші, які викорстовуються у
виробництві ливарних форм або ливарних
Представник відповідача в судовому
засіданні та письмових запереченнях
проти позову заперечив, зазначивши, що
при досліджені наданих до митного
оформлення документів встановлено
невідповідність зазначеного позивачем
коду імпортованого товару, внаслідок
чого прийнято спірне рішення.
Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві в судове засідання не
прибув, просив слухати справу за його
відсутності. Проти позову заперечив,
вказуючи на відсутність висновку
митного органу щодо повернення коштів.
В судове засідання 06.02.2014р. представник
відповідача не з'явився, у зв'язку з чим
судовий розгляд справи було продовжено
в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.
У жовтні 2013 року позивач звернувся до
відповідача - Київської регіональної
митниці у зв'язку із імпортуванням та
ввезенням на територію України товару
(зовнішньоекономічний договір № 04-03/2013
від 04.03.2013 року, ВМД 100250000/2013/034946 від
23.10.2013 року), а саме - «Етілсилікат
При здійсненні митного оформлення
товару «Етилсилікат-КВЕІ-5І-40» за ВМД №
100250000/2013/034946 на ВМО-2 м/п «Західний»
виникли сумніви щодо правильності
класифікації вказаного товару. З метою
встановлення характеристик,
визначальних для його класифікації,
інспектором 24.10.2013р. направлено запит
до Спеціалізованої лабораторії з
питань експертизи та досліджень
Міндоходів. Листом СЛПЕД від 21.11.2013р. №
19/3-9.4/8449-В Київській міжрегіональній
митниці Міндоходів надіслано висновок
У зв'язку із виникненням складного
випадку класифікації товару
інспектором сформовано запит до
відділу по контролю за класифікацією
та кодуванням товарів управління
митної вартості, класифікації товарів
та заходів регулювання ЗЕД. За
результатами розгляду вказаного
запиту прийнято Рішення про визначення
до якого код товару за УКТЗЕД було
Згідно з висновком експерта від 21.11.2013
орган при обґрунтуванні правомірності
спірного рішення, за результатами
досліджень у складі проби з
маркуванням «Етілсилікат-KBR-SI-40»
виявлено: тетраетилсилікат
(етилсилікат) (CAS №78-10-4), гексаетиловій
ефір кремнієвої кислоти
(гексаетоксидисилоксан) (CAS №2157-42-8)),
суміш не ідентифікованих сполук,
невелика кількість етилового спирту.
На сайті фірми виробника на продукт
«KBR-SI-40» наведено наступну інформацію:
Product Name: Ethyl silicate, CAS NO: 78-10-4, Molecular Formula:
C8H2004Si, Technical Specifications: Colorless flammable liquid, Density
(p)g/cm, 0.939 g/mLat 25°C, Reflactive Index, 1.383, Boiling Point,
165,5°C, Content, 38-42%.
Як вказує відповідач, відповідно до
інформації наведеної в мережі Інтернет
етилсилікати - це кремнійорганічні
рідини, що являють собою суміш
етилового ефіру ортокремнієвої
кислоти та продуктів його гідролізу
різного ступеня конденсації, які під
дією води здатні до подальшого
гідролізу і гідролітичної
поліконденсації, що приводить до
утворення поліалкоксисилоксанів, які
володіють сполучними властивостями.
Згідно з УКТЗЕД, складні ефіри
кремнієвої кислоти та їх солі
(тетраетилсилікат та ін.)
класифікуються в межах товарної
позиції 2920 УКТЗЕД.
У зв'язку з наведеним відповідач
прийшов до висновку про необхідність
класифікації ввезеного позивачем
товар за УКТЗЕД 2920 та прийняв спірне
рішення.

Проте, суд не може погодитись з
наведеними твердженнями митного
органу, що пояснюється наступним.

Згідно з положеннями ст. 67 Митного
кодексу України, Українська
класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(надалі - УКТЗЕД) складається на основі
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України.

В УКТЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу
України товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Висновки інших органів, установ та
організацій щодо визначення кодів
товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному
оформленні мають інформаційний або
довідковий характер.

У додатку до Закону України «Про Митний
тариф України» визначено основні
правила інтерпретації УКТЗЕД (надалі -
Правила).

Відповідно до пункту 1 Правил назви
розділів, груп і підгруп наводяться
лише для зручності користування
УКТЗЕД; для юридичних цілей
класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп.

Відповідно до пункту 6 Правил для
юридичних цілей класифікація товарів у
товарних підпозиціях, товарних
категоріях і товарних підкатегоріях
здійснюється відповідно до назви
останніх, а також приміток, які їх
стосуються, з урахуванням певних
застережень (mutatis mutandis), положень
вищезазначених правил за умови, що
порівнювати можна лише назви одного
рівня деталізації.

Для цілей цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Під час порівняльного аналізу двох чи
більше підпозицій з одним дефісом у
межах однієї товарної позиції за
Правилом 3 (а) можливість віднесення
товару до однієї з них повинна
визначатися лише за описом товару в цих
підпозиціях з одним дефісом.

Після того як підпозиція з одним
дефісом, що дає найбільш конкретний
опис товару, обрана і якщо сама
підпозиція поділяється, тоді і тільки
тоді береться до уваги опис на рівні
підпозицій з двома дефісами і
вибирається одна з них.

Відповідно до Закону України «Про
митний тариф України» за описом УКТЗЕД
відповідають визначенню «готові
сполучні суміші, які використовують у
виробництві ливарніх форм або ливарних
стрижнів».

Згідно з ГОСТом 26371-84 «Етилсилікат-40.
Технічні умови», призначенням
етилсилікату-40 є «використання у
літейному виробництві в якості
похідного матеріалу для виготовлення
форм».

Тобто, призначення товару прямо
відповідає кваліфікаційному
позначенню товару в товарній групі 3824 10
00 УКТЗЕД.

Висновок відповідача 1 про віднесення
товару до товарів за кодом (інші
складні ефіри іншиз неогранічних
кислот неметалів та їх солі, їх
галогеновані, сульфовані, нітровані
або нітрозовані похідні) за таких умов
є протиправним, оскільки, за наявності
більш конкретизуючих ознак, товар має
відноситися саме до тієї товарної
позиції, яка відповідає таким
конкретним ознакам. Відповідно до
Основних правил інтерпретації УКТЗЕД,
викладених у Митному тарифі України, у
разі якщо згідно з правилом 2 (Ь) або з
будь-яких інших причин (наприклад,
неуважність) товар на перший погляд (prima
facie) можна віднести до двох чи більше
товарних позицій, його класифікація
здійснюється таким чином: (а) перевага
надається тій товарній позиції, в якій
товар описується конкретніше
порівняно з товарними позиціями, де
дається більш загальний його опис.

Також, суд критично оцінює висновки
лабораторії відповідача, які стали
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення, оскільки дослідження
проведено з порушенням вимог
зазначеного ГОСТу, який встановлює,
зокрема, правила відібрання та аналізу
проб етилсилікату-40 (вбачається з
порівняння п. 9.2. висновку лабораторії
відповідача та розділу 4 ГОСТу).

Зазначений висновок не містить дійсних
висновків про те, яким визначальним
характеристикам відповідає товар
позивача для його класифікації за
УКТЗЕД. Більш того, в експертизі
зазначено, що експерт не зміг
ідентифікувати продукт.

Тобто рішення відповідача ґрунтується
на «висновку» який не містить власне
ніякого висновку.

Крім того, висновки лабораторії не
спростовують склад продукту,
зазначений у супровідній документації
до нього, та склад етилсилікату-40,
передбаченого ГОСТом (стор 2 ГОСТу).
Тобто усі хімічні властивості продукту
та його склад повністю відповідають
ознакам етилсилікату-40, який за своїм
призначенням відповідно ГОСТу
відповідає товарній групі 3824 10 00 за
УКТЗЕД.

Також суд враховує ст. 3 МК України,
відповідно до якої у разі якщо норми
законів України чи інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи допускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків підприємств і
громадян, які переміщують товари,
транспортні засоби комерційного
призначення через митний кордон
України або здійснюють операції з
товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб органів доходів і
зборів, внаслідок чого є можливість
прийняття рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь органу доходів і зборів,
рішення повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Як зазначив позивач, протягом останніх
років Етилсилікат-40 став широко
використовуватися у складанні
моторних транспортних засобів, у
зв'язку з чим етилсилікат відповідає
ознакам тованої позиції 3824 10 00 10 УКТЗЕД
- готові сполучні суміші, які
використовують у виробництві ливарніх
форм або ливарних стрижнів що
використовуються для промислового
складання моторних транспортних
засобів.

Таким чином суд приходить до висновку
про те, що віднесення Етилсилікату-40 за
такою ознакою як використання при
складанні моторних транспортних
засобів до товарної позиції 3824 10 00 10 є
правомірним, оскільки, така
характеристика товару є більш
конкретною.

Як встановлено судом, різниця між
розміром мита, що підлягало сплаті, та
розміром мита за кодом, визначеним
відповідачем, складає 5 000,00 грн., яка
була сплачена платіжним дорученням
від 09.12.2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС
України не спростував доводи позивача
і не довів відповідність оскаржуваного
рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Оцінивши докази, які є в матеріалах
справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, у зв'язку з чим
спірне рішення підлягає скасуванню, а
надміру сплачені платежі - поверненню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів від 05.12.2013 року №
КТ-140-2013 про визначення коду
товару за УКТЗЕД.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державного
казначейства України у м. Києві на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Лакмар» суму надміру сплаченого мита
в розмірі 5 000,00 грн.

Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в
розмірі 240,87 грн. (двісті сорок гривень 87
копійок) із Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Лакмар».

Постанова набирає сили відповідно до
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зі змінами та доповненнями

Суддя
Н.Г. Вєкуа