Справа № 802/3787/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/3787/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сало П. І.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю секретаря судового
засідання: Швець А.І.

представників позивача Мусіровського
О. А., Ладуби А. Ю.

представника відповідача Страшок О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
професійно-технічного училища № 35 с.
Ольгопіль на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області до професійно-технічного
училища № 35 с. Ольгопіль про
зобов'язання вчинити дії щодо
забезпечення відшкодування нанесених
збитків, незаконно використаних
коштів, відшкодування нанесених
збитків внаслідок безпідставного
списання пального , -

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція у
Вінницькій області звернулася до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому просила, з врахуванням уточнення
позовних вимог, зобов'язати
професійно-технічне училище № 35 с.
Ольгопіль Чечельницького району
Вінницької області (далі - ПТУ № 35 с.
Ольгопіль) виконати законні вимоги ДФІ
у Вінницькій області, викладені у листі
за № 02-03-28-14/4666 від 27.06.2013 року, а саме:
забезпечити відшкодування нанесених
збитків на загальну суму 79 315,44 грн.
внаслідок безпідставного зарахування
на навчання для отримання первинної
професійної підготовки 18 осіб, які
раніше здобули первинну професійну
підготовку, та 3 осіб, які мали статус
іноземних громадян; забезпечити
відшкодування незаконно використаних
коштів на виплату заробітної плати в
сумі 10 062,74 грн. та провести відповідну
взаємозвірку щодо єдиного соціального
внеску на суму 3642,71 грн.; забезпечити
відшкодування збитків внаслідок
безпідставного списання дизельного
пального на суму 16 862,84 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 08 листопада 2013 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечили відносно
апеляційної скарги та просили рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2013 року - без змін, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
головними державними фінансовими
інспекторами відділу інспектування у
сфері освіти та науки ДФІ у Вінницькій
області Гаврилюком О.В., Суржок Т.В. та
провідними державними фінансовими
інспекторами цього ж відділу
Лобозінською І.Г., Ломачинською С.В. на
виконання п. 1.2.1.2 Плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ у
Вінницькій області на ІІ квартал 2013
року та на підставі направлень на
проведення ревізії від 17.04.2013 року №
455-458 проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
ПТУ № 35 с. Ольгопіль за період з 01.11.2011
року по 01.04.2013 року.

За наслідками вищевказаної перевірки
складено акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
професійно-технічного училища №35 с.
Ольгопіль. № 03-13/12 від 06.06.2013 року, в
якому, окрім іншого, зафіксовано
наявність 18 випадків повторного
зарахування до ПТУ №35 громадян з метою
здобуття первинної професійної
підготовки, які вже отримали освіту з
присвоєнням одного із
освітньо-кваліфікаційних рівнів.

Зокрема, договори з 18 особами щодо
надання послуг з перепідготовки на
платній основі ПТУ № 35 с. Ольгопіль не
укладались, а тому, як вірно вважає ДФІ
у Вінницькій області, відповідач зайво
витратив бюджетні кошти на виплату
стипендій, матеріальної допомоги та на
харчування у загальній сумі 66 531,99 грн.,
в тому числі у 2011 році - 7327,40 грн., у 2012
році - 39 243,90 грн., у 2013 році - 19 933,69 грн.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про
професійно-технічну освіту" визначено,
що первинна професійна підготовка - це
здобуття професійно-технічної освіти
особами, які раніше не мали робітничої
професії, або спеціальності іншого
освітньо-кваліфікаційного рівня, що
забезпечує відповідний рівень
професійної кваліфікації, необхідний
для продуктивної професійної
діяльності.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 3 Закону України
"Про професійно-технічну освіту"
перепідготовка робітників - це
професійно-технічне навчання,
спрямоване на оволодіння іншою
професією робітниками, які здобули
первинну професійну підготовку, а
підвищення кваліфікації робітників -
це професійно-технічне навчання
робітників, що дає можливість
розширювати і поглиблювати раніше
здобуті професійні знання, уміння і
навички на рівні вимог виробництва чи
сфери послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про
освіту" в Україні встановлюються такі
освітньо-кваліфікаційні рівні:
кваліфікований робітник, молодший
спеціаліст, бакалавр, спеціаліст,
магістр.

У розрізі наведених правових положень,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що
здобувати первинну
професійно-технічну освіту можуть
особи, яким раніше не присвоювався
жоден із освітньо-кваліфікаційних
рівнів (кваліфікований робітник,
молодший спеціаліст, бакалавр,
спеціаліст, магістр), а особи, які
раніше здобули один із
освітньо-кваліфікаційних рівнів
проходять перепідготовку та
підвищення кваліфікації.

З огляду на вищезазначене, 18 осіб, які
були зараховані на підставі рішень
приймальної комісії та згідно з
наказами директора ПТУ № 35 с. Ольгопіль
на навчання за державним замовленням з
метою здобуття первинної професійної
підготовки фактично оволоділи іншою
професією, що відповідно до чинного
законодавства вважається
перепідготовкою робітників.

Відповідно до положень пп. 9 п. 1
Переліку платних послуг, які можуть
надаватися навчальними закладами,
іншими установами та закладами системи
освіти, що належить до державної та
комунальної форми власності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010 року № 796,
підготовка та перепідготовка,
підвищення кваліфікації кадрів є
платною послугою.

Як вбачається з приписів абз. 2 п. 36
Положення про професійно-технічний
навчальний заклад, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.08.1998 року № 1240, перепідготовка та
підвищення кваліфікації робітничих
кадрів здійснюється за рахунок коштів
юридичних та фізичних осіб.

Однак, на підставі протоколів
приймальних комісій ПТУ № 35 с.
Ольгопіль та згідно з наказами
директора училища протягом 2009-2012 років
були зараховані на навчання три
громадянина Придністровської
Молдавської Республіки, що не мали
документів, які б надавали їм право
законного перебування на території
України.

Крім того, особам, які на час
зарахування до училища мали статус
іноземних громадян виплачувалась
стипендія, чим порушено п. 3 Порядку
призначення і виплати стипендій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2004 р. №882,
в якому визначено, що призначення і
виплата стипендій студентам, які є
іноземними громадянами та особами без
громадянства, провадиться відповідно
до міжнародних договорів України і
актів Кабінету Міністрів України.

Частиною 12 ст. 4 Закону України "Про
правовий статус іноземців"
встановлено, що іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну з
метою навчання та отримали посвідку на
тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період навчання.

Згідно ч. 3, 4 ст. 5 Закону України "Про
професійно-технічну освіту" іноземці
та особи без громадянства, що
перебувають в Україні на законних
підставах, користуються правом на
здобуття професійно-технічної освіти
нарівні з громадянами України. Інші
іноземці оплачують своє навчання, якщо
інше не передбачене законодавством або
міжнародними договорами України.

Зробивши системний аналіз
вищевказаних правових норм, суд першої
інстанції дійшов вірного та
обґрунтованого висновку, що ПТУ № 35 с.
Ольгопіль зайво витратило бюджетні
кошти на виплату стипендій,
матеріальної допомоги та на харчування
у загальній сумі 12 783,45 грн., в тому числі
у 2011 році - 4571,70 грн., у 2012 році - 6972,31 грн.,
у 2013 році - 1239,44 грн.

Також, за наслідками ревізії
встановлено, що ОСОБА_10, будучи за
професією фельдшером, працювала в ПТУ
№ 35 с. Ольгопіль на 0,5 ставки посади
електромонтера згідно з наказом
директора Мураховського А.С. від 12.09.2006
року № 065 з оплатою праці
електромонтера по 3 тарифному розряду,
однак, документи, що підтверджують
наявність освіти відповідного
напрямку підготовки та стажу роботи за
професією електромонтера особам, що
проводили ревізію не були надані.

З огляду на вищевказане, ПТУ № 35 с.
Ольгопіль утримувало понадштатно 0,5
посади медичної сестри в межах фонду
оплати праці, на що витрачено бюджетні
кошти в сумі 9011,32 грн. за період з 01.11.2011
року по 01.11.2012 року та в сумі 4694,13 грн. за
період з 01.11.2012 року по 01.04.2013 року.

Зважаючи на викладене, безпідставними
слід вважати доводи відповідача про те,
що медична сестра фактично виконувала
свою роботу, а тому відсутнє зайве
витрачання коштів на її утримання,
оскільки утримання медичного
працівника відбулося всупереч
штатному розспису училища, зміни до
якого в цій частині були внесені вже
після проведення ревізії.

Колегія суддів вважає, що внаслідок
допущених порушень у формі "Звіт про
виконання загального фонду кошторису
установи" за період з 01.11.2011 року по
01.04.2013 року касові та фактичні видатки
завищено на загальну суму 13 705,45 грн., в
тому числі по заробітній платі
завищено на 10 062, 74 грн. та по
нарахуваннях на заробітну плату на 3642,71
грн., що є порушенням вимог ч. 1 ст. 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні".

Разом з тим, ревізією виявлено факт
внесення недостовірних даних при
заповненні та підписанні подорожніх
листів щодо роботи комбайна СК-5 Нива і
трактора Т-150, які фактично не виїжджали
з гаража училища. З огляду на
вищезазначене, дані дії призвели до
незаконного списання дизельного
палива на суму 16 922,84 грн.

За результатами проведеної ревізії ДФІ
у Вінницькій області 27.06.2013 року на
адресу відповідача надіслано
лист-вимогу № 02-03-28-14/4666 про усунення
виявлених порушень,

З копії вищевказаного листа-вимоги
вбачається, що позивач просив
надіслати на їхню адресу письмову
інформацію про вжиті заходи і
виконання обов'язкових вимог щодо
усунення виявлених порушень з копіями
розпорядчих та підтверджуючих
документів відшкодування фінансових
порушень у термін до 19.07.2013 року.

Під час розгляду адміністративної
справи судом першої інстанції
встановлено, що зазначені у
вищевказаному листі вимоги виконано
відповідачем лише частково.

Головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби у
відповідності зі ст. 2 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.06р. № 550 (далі -
Порядок), інспектування здійснюється у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Результати ревізії викладаються в
акті. У разі наявності заперечень
(зауважень) щодо змісту акта ревізії
керівник, головний бухгалтер чи інші
особи підписують його із
застереженням. ( п.п. 35, 40 Порядку)

Згідно пункту 46 Порядку, якщо вжитими в
період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" визначено, що законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Необхідно зазначити, що акт ревізії №
03-13/12 від 06.06.2013 року був підписаний без
застережень, що свідчить про
відсутність заперечень стосовно його
змісту з боку керівництва ПТУ № 35 с.
Ольгопіль та згоду з виявленими
ревізією порушеннями.

З огляду на те, що на етапі досудового
врегулювання спірної ситуації
відповідач не вживав заходів,
спрямованих на спростування висновків
акту ревізії, що свідчить про
погодження з ними.

Сторони не заперечують тієї обставини,
що вимоги, які є предметом спору у цій
справі, в передбаченому законом
порядку не оскаржувалися і на час
вирішення справи є чинними, а тому
підлягають обов'язковому виконанню
підконтрольним суб'єктом, якого вони
стосуються, тобто відповідачем ПТУ № 35
с. Ольгопіль.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
професійно-технічного училища № 35 с.
Ольгопіль, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
25 лютого 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.