Справа № 105/134/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 105/134/13-а

25.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Воробйової С.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи № 105/134/13-а
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим на
постанову Джанкойського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Басова О.А. ) від
02.01.14

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Джанкойському районі АР Крим (вул.
Леніна, 8, м. Джанкой, Автономна
Республіка Крим, 96100)

про визнання дії протиправними,
зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі АР Крим
про визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та нарахування
щомісячного грошового утримання з
01.01.2012, зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та нарахування
щомісячного грошового утримання,
виходячи з розміру заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
у розмірі 90%.

Постановою Джанкойського
міськрайонного суду АР Крим від 02.001.2014
(суддя Басова О.А.) позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнані
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 01.01.2012 по 03.06.2013 у межах у
розмірі, передбаченому статтею 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» №2453-У1, в редакції
Закону України від 08.07.2011 №3668-У1, з
урахуванням проведених виплат.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
довічного грошового утримання судді у
відставці з 03.06.2013 у розмірі,
передбаченому статтею 138 Закону
України №2453-У1 в редакції до змін,
внесених Законом №3668, з урахуванням
проведених виплат. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права

У судове засідання 25.02.2014 сторони
не з`явилися, про день, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Судова колегія, керуючись
положеннями пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнає за можливе
перейти до письмового провадження по
справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.11.2010 позивача звільнено з посади
судді Джанкойського районного суду АР
Крим у відставку за станом здоров'я, що
перешкоджає продовженню виконання
обов'язків (а.с. 4). З 15.12.2010 призначено
довічне грошове утримання в розмірі
5751грн.

У березні 2012, липні та серпні 2013 позивач
звертався до відповідача із заявою про
перерахунок щомісячного довічного
утримання на підставі довідок про
заробітну плату працюючого судді у
відставці Територіального управління
Державної судової адміністрації АР
Крим.

Листами від 19.03.2012, від 03.07.2013 УПФУ в
Джанкойському районі АР Крим відмовило
позивачу у цьому перерахунку з підстав,
що Закон України «Про судоустрій і
статус суддів» не передбачає такого
перерахунку (а.с.13,14).

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У відповідності з частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотримання принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 129 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених
законом, що запроваджується поетапно: з
1 січня 2011 року - 6 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2013 року - 10 мінімальних заробітних плат;
з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15
мінімальних заробітних плат.

У відповідності зі статтею 129 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» складові суддівської
винагороди визначені цим Законом та не
можуть визначатись іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з довідками ТУ ДСА в АР Крим
заробітна плата судді, що працює на
відповідній посаді, з січня 2012 року
складає 13734,40грн., з квітня 2012 року -
14003,20грн., з липня 2012 року - 14105,60грн., з
жовтня 2012 року - 14310,40грн., з грудня 2012 -
14521,20грн., з січня 2013 - 18352грн.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції закону від
07.07.2010 щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
утримання збільшується на 2% заробітку,
але не більше ніж 90% заробітної плати
судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

З 01.10.2011 у зв'язку з прийняттям 08.07.2011
Закону України №3668-У1 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
частину третю вищезазначеної статті 138
закону викладено у новій редакції,
відповідно до якої щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% грошового у тримання судді, з
якого було сплачено страховий внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2001
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

03.06.2013 Конституційний суд України у
справі №1-2/2013 прийняв рішення щодо змін
умов виплати пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці.

У пункті 6.1 цього рішення
Конституційний Суд України зазначив:
вирішуючи питання щодо
конституційності оспорюваних положень
стосовно встановлення максимального
розміру пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) суддів у
відставці (третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону України №2453, стаття 2
Закону України №3668), Конституційний
суд України виходить з такого.

У Рішенні від 18.06.2007 №4-рп/2007
Конституційний Суд України вже
вирішував питання про недопустимість
встановлення в законі максимального
розміру пенсії суддів або їх
щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначив, що,
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2. пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийняття нових законів або внесенні
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону України №2453, статті 2 Закону
України №3668 стосовно встановлення
максимального розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) суперечать частині першій
статті 126 Основного Закону України.

У пункті 8 цього рішення Конституційний
суд України також зазначив: частина
третя статті 138 Закону №2453 ( «Про
судоустрій та статус суддів» у
редакції Закону №3668, яка суперечить
Конституції України не підлягає
застосуванню, як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним судом цього Рішення.
Натомість підлягає застосуванню
частина третя статті 138 Закону №2453 в
редакції до змін, внесених Законом №3668,
а саме: «Щомісячне довічне утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 2%
заробітку, але не більш ніж 90%
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання».

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає правильним висновок
суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно зі статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 196, п. 1 частини
першої статті 198, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 200, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим залишити без задоволення.

Постанову Джанкойського
міськрайонного суду АР Крим від 02.01.2014
у справі №105/7134/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис С.О. Воробйова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко