Справа № 816/492/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року 16:15м. ПолтаваСправа №
816/492/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області - Казака М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції у Полтавській області Прудиус
Ліни Сергіївни про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції у
Полтавській області Прудиус Ліни
Сергіївни про визнання дій
неправомірними, скасування рішення про
відмову в державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 20 грудня 2013 року № 9293822
та зобов'язання провести державну
реєстрацію прав власності форми
власності: приватної спільної
часткової на нежитлові приміщення, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що відповідачем протиправно
винесено рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки при проведенні
такої реєстрації ним було надано
належні документи, а обставини,
визначені як підстава для відмови,
визначені без додержання вимог
законодавства, діючого у даних
правовідносинах. Зазначав, що підстави
для відмови, визначені спірним
рішенням, не підлягають перевірці під
час здійснення такої реєстрації.

Позивач та його представник у судовому
засіданні позов підтримали, просили
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечував, у письмових
запереченнях зазначав про
правомірність рішення, що
оскаржується, у зв'язку з недотриманням
позивачем вимог стосовно переліку
документів обов'язкових для надання
при здійсненні реєстрації прав та їх
обтяжень на нерухоме майно, а саме:
відсутність нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу, предметом
якого є нерухоме майно, відповідно до
статті 657 Цивільного кодексу України;
невідповідність поданих документів
частині 3 статті 69 Закону України "Про
акціонерні товариства", відповідно до
якої оплата вартості акцій
здійснюється протягом 30 днів після
отримання письмової вимоги про
обов'язковий викуп акцій, тоді як
згідно з Актами прийому-передачі № 1, №
2 та № 3 від 02 грудня 2013 року оплата по
договору була здійснена 02 грудня 2014
року, а вимога отримана 30 вересня 2013
року. Таким чином, рішення про відмову
державної реєстрації нерухомого майна
є законним, а вимоги позивача -
безпідставними.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції у Полтавській області Прудиус
Ліна Сергіївна у судове засідання не
з'явилась, повідомлялась про час та
місце судового засідання належним
чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, надані сторонами докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступне.

03 грудня 2013 року позивачем подано заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації прав приватної часткової
спільної власності на нежитлові
приміщення, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. До вказаної заяви долучено
наступні документи: протокол номер № 14,
виданий 25 вересня 2013 року ПАТ
«Полтавська фірма «Ворскла»;
розпорядження № 190 від 31 жовтня 2013 року,
видане ПАТ «Полтавська фірма
«Ворскла»; завірена копія договірної
угоди № б/н від 16 вересня, виданої ПАТ
«Полтавська фірма «Ворскла»; договір
та копія № б/н від 01 жовтня 2013 року,
виданого ПАТ «Полтавська фірма
«Ворскла»; акт № 1 від 02 грудня 2013 року,
виданий ПАТ «Полтавська фірма
«Ворскла»; акт № 2 від 02 грудня 2013 року,
виданий ПАТ «Полтавська фірма
«Ворскла»; акт № 3 від 02 грудня 2013 року,
виданий ПАТ «Полтавська фірма
«Ворскла»; завірена копія статуту від 15
листопада 2012 року, виданого ПАТ
«Полтавська фірма «Ворскла»; копія
вимоги № 01/355 від 30 вересня 2013 року
ОСОБА_1; копія паспорта громадянина
ОСОБА_1 та копія довідки ДПІ про
присвоєння податкового номера.

Рішенням Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції у Полтавській області Прудиус
Ліни Сергіївни про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 20
грудня 2013 року № 9293822 на підставі ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", пунктів 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703, було відмовлено позивачу у
державній реєстрації права приватної
часткової спільної власності на
нежитлові приміщення, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з
поданням документів, що не
відповідають вимогам, встановленим
Законом, та встановленням
відповідності заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
відсутність нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу, предметом
якого є нерухоме майно, відповідно до
статті 657 Цивільного кодексу України;
невідповідність поданих документів
частині 3 статті 69 Закону України "Про
акціонерні товариства", відповідно до
якої оплата вартості акцій
здійснюється протягом 30 днів після
отримання письмової вимоги про
обов'язковий викуп акцій, тоді як
згідно з Актами прийому-передачі № 1, №
2 та № 3 від 02 грудня 2013 року оплата по
договору була здійснена 02 грудня 2014
року, а вимога отримана 30 вересня 2013
року (а.с. 8).

Вважаючи зазначене рішення
необґрунтованим та протиправним та дії
відповідачів - неправомірними, позивач
звернувся до суду про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання відповідача провести
державну реєстрацію права приватної
часткової спільної власності на
нежитлові приміщення, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи правову оцінку рішенню від 20
грудня 2013 року № 9293822 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень та діям відповідача при
винесенні такої відмови, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV
від 01 липня 2004 року Державний реєстр
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Документи необхідні, для
державної реєстрації визначені
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№ 868 від 17 жовтня 2013 року, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
(надалі - Порядок № 868), згідно з яким для
проведення державної реєстрації
подаються: заява про державну
реєстрацію, форма та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст
(абз.1 п.8); документ, що посвідчує його
особу. Документом, що посвідчує особу, є
паспорт громадянина України, посвідка
на проживання особи, яка мешкає в
Україні, національний, дипломатичний
чи службовий паспорт іноземця або
документ, що його заміняє (абз. 1-2 п.10);
необхідні для державної реєстрації
прав документи, визначені цим Порядком,
їх копії, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, та документ
про сплату державного мита (п.13).

Відповідно пункту 15 до Порядку №
868 під час розгляду заяви і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника; 3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Відповідно до підпункту 1) пункту
37 Порядку № 868 документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, є: - укладений в установленому
законом порядку договір, предметом
якого є нерухоме майно, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або речове право на нерухоме майно чи
його дублікат.

В ході судового засідання було
встановлено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
доданих до неї, державним реєстратором
було встановлено: поданні документи, що
не відповідають вимогам, встановленим
Законом, та встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, а саме: відсутність
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, предметом якого є
нерухоме майно, відповідно до статті 657
Цивільного кодексу України;
невідповідність поданих документів
частині 3 статті 69 Закону України "Про
акціонерні товариства", відповідно до
якої оплата вартості акцій
здійснюється протягом 30 днів після
отримання письмової вимоги про
обов'язковий викуп акцій, тоді як
згідно з Актами прийому-передачі № 1, №
2 та № 3 від 02 грудня 2013 року оплата по
договору була здійснена 02 грудня 2014
року, а вимога отримана 30 вересня 2013
року. Враховуючи викладене, керуючись
статтею 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", пунктами 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень № 703 від 22
червня 2011 року, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України,
вирішив відмовити у державній
реєстрації права власності: форма
власності: приватна, спільна часткова,
на нежитлові приміщення, що
розташовані: Полтавська область,
АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_1,
податковий номер: НОМЕР_1.

При цьому, суд зауважує, що
винесенні спірного рішення, відповідач
керувався Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень № 703 від 22 червня 2011 року,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України, що втратив чинність
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 17 жовтня 2013 року № 868.

За таких обставин відповідач
безпідставно застосував норми та
положення акту, що станом на момент
звернення ОСОБА_1 із заявою про
державну реєстрацію та на момент
винесення спірного рішення не діяв.

Виходячи з викладеного, суд
визнає дії Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції у Полтавській області Прудиус
Ліни Сергіївни в частині прийняття
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 20
грудня 2013 року № 9293822 неправомірними, а
позовні вимоги у цій часині - такими, що
підлягають задоволенню.

Також, вищезазначеним Порядком
визначено підстави, з яких державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень або рішення про зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію.

Відповідно пункту 28 державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Приписами статті 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено вичерпний перелік підстав
для відмови у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, а саме: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Частиною 4 вказаної статті
встановлено, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Стосовно посилання відповідача
на подані документи, що не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, суд
наголошує, що це не є підставою для
прийняття рішення про відмову в
державній реєстрації прав без
прийняття попереднього рішення про
зупинення розгляду заяви, оскільки
вказана вище норма щодо підстав для
відмови в державній реєстрації є
імперативною та вичерпною.

Пунктом 16 Порядку № 868 визначено,
що у разі подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття.

Дана норма кореспондується зі
статтею 22 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", відповідно до
якої передбачено, що у разі якщо
документи для державної реєстрації
прав та їх обтяжень подано не в повному
обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений цим
Законом, приймає рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень і письмово
повідомляє про це заявника.

Суд наголошує, що разом із заявою
позивачем було подано державному
реєстратору пакет документів для
здійснення державної реєстрації права
власності в якому зокрема був договір
обов'язкової купівлі-продажу цінних
паперів від 01.10.2013 року, предметом
якого, згідно пункту 1.1. є цінні папери.
Також, позивачем під час розгляду
справи було надано пояснення, що дата
складання Актів приймання-передачі
майна № 1, 2, 3 від 02.12.2013 року є технічною
помилкою і в судовому засідання було
надано для огляду оригінали актів
приймання передачі майна № 1, 2, 3 від
18.10.2013 року. Тобто, у позивача була
можливість усунути даний недолік в
документах під час розгляду його заяви
державним реєстратором, у випадку
надання державним реєстратором
заявнику рішення про зупинення
розгляду заяви та надання строку для
усунення недоліків в поданих
документах.

В судовому засіданні було
встановлено, що в порушення вказаної
норми державним реєстратором прав на
нерухоме майно не було прийнято
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень та не надано передбаченого
Законом строку на усунення підстав
такого зупинення.

Натомість, передчасно та без
дотримання передбаченої Законом
процедури відмовлено у державній
реєстрації права власності.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що зазначені у спірному
рішенні посилання, не є підставою для
відмови у державній реєстрації прав на
нерухоме майно, а можуть бути розцінена
лише як підстава для зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень та для надання часу
на усунення обставин, що зумовили таке
зупинення.

А тому рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
від 20 грудня 2013 року № 9293822 є
передчасним.

Таким чином, позовні вимоги в
частині скасування рішення від 20
грудня 2013 року № 9293822 про відмову у
державній реєстрації права власності
підлягають задоволенню.

Оцінюючи позовні вимоги в частині
зобов'язання провести державну
реєстрацію прав власності форми
власності: приватної спільної
часткової на нежитлові приміщення, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, суд
вважає вказані позовні вимоги
передчасними, оскільки питання про
прийняття даного рішення з приводу
державної реєстрації права власності
на майно буде вирішуватись після
набрання законної сили судовим
рішенням про скасування рішення про
відмову у державній реєстрації права
власності та після звернення самим
заявником до державного реєстратора із
відповідною заявою з необхідними
документами відповідно до вимог
законодавства.

Варто зауважити, що повноваженнями про
прийняття рішень щодо державної
реєстрації наділені саме державні
реєстратори, що підтверджено
вищезазначеними нормами Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Порядком № 868.

Крім того, судове рішення повинно бути
наслідком чинного правового
регулювання та спрямовано на
відновлення порушених прав, свобод та
інтересів. Виходячи із змісту
законодавства воно не може регулювати
суспільні відносини на майбутнє. Таким
чином, суд не може зобов'язати
відповідача вчинити дії, які він
зобов'язаний зробити в силу Закону.
Крім того, станом на дату розгляду
даної справи у суду відсутні підстави
вважати, що відповідач буде
відмовлятись від виконання таких дій
після звернення до нього позивача із
відповідною заявою та наданням
підтверджуючих на таке право
документів відповідно до вимог чинного
законодавства.

У зв'язку з зазначеним вище приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову в цій частині.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції у
Полтавській області Прудиус Ліни
Сергіївни про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати дії Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції у Полтавській
області Прудиус Ліни Сергіївни в
частині прийняття рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 20 грудня 2013 року № 9293822
неправомірними.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 20
грудня 2013 року № 9293822.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області на користь
ОСОБА_1 витрати зі сплати судового
збору у розмірі 48,72 грн.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови
виготовлено 24 лютого 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський