Справа № 270/5688/13-ц
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яременко І.В.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
справа №270/5688/13-ц
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Василенко Л.А., Гімона М.М.,
секретарі судового засідання Куленко
О.Д., за участі позивача особисто,
представника відповідача
Кукуровської Н.Є., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
листопада 2013 року у справі № 270/5688/13-ц
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
виконання певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом про визнання
неправомірними дій Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
щодо обмеження під час перерахунку
його пенсії за вислугою років на
підставі довідки прокуратури
Донецької області №18-57-904 від 18.07.2012р.,
зобов'язання провести перерахунок
призначеної пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» на підставі
зазначеної довідки у розмірі 90%
середнього заробітку на посаді
заступника начальника відділу
прокуратури Донецької області, з часу,
коли він набув право на підвищення
пенсії із виплатою різниці в пенсії за
минулий час, але не більше як за 12
місяців, та здійснити відповідні
виплати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з
01.08.2002 року перебуває на обліку в УПФУ в
Центрально-Міського району м. Макіївки
та отримував призначену пенсію за
вислугою років на підставі ст. 50-1
Закону України Про прокуратуру» у
розмірі 90% середнього заробітку на
посаді заступника начальника відділу
прокуратури Донецької області. 24.07.2012р.
та 23.08.2013р. він звернувся до УПФУ в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
із заявами про перерахунок пенсії на
підставі зазначеного Закону, додавши
довідку прокуратури Донецької області
№18-57-904 від 18.07.2012р., за якою з 14.06.2012р.
заробітна плата заступника начальника
відділу прокуратури Донецької області
становить 9154,29 грн. Проте, УПФУ з 01.07.2012р.
йому перераховано і виплачується
дотепер пенсія у розмірі 7323,43 грн., що
становить 80%. Листом № 17452/03 від 13.09.2013р.
Управління Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
у задоволенні його заяви відмовлено,
зазначивши, що Законом України № 3668-УІ
від 08.07.2011р. «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
внесено зміни до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», у
зв'язку з чим пенсія призначається у
розмірі 80% від суми місячної заробітної
плати. Вважає вказані дії відповідача
незаконними, оскільки такі зміни
відносяться до призначення пенсії, а не
до її перерахування. Крім цього, за п.2
Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних
положень зазначеного Закону обмеження
пенсії /щомісячного довічного
грошового утримання/ максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія /щомісячне довічне грошове
утримання/призначена до набрання
чинності цим Законом. Якщо внаслідок
прийняття цього Закону розмір пенсії
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі. Згідно з
ч.1 ст. 50-І Закону України «Про
прокуратуру» в редакції від 23.12.2010р.
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менш 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80% від
суми їхньої місячної /чинної/
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного /чинного/ заробітку.
Відповідно до ч.13 Закону України «Про
прокуратуру» обчислення /перерахунок/
пенсії провадиться за документами
пенсійної справи та за документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначення або
перерахунком. Частиною 17 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» передбачено,
що призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищення заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи. Відповідно до
ст.ст. 22,64 Конституції України право на
пенсійне забезпечення відповідних
категорій громадян, встановлене
законами України, є таким, що не
підлягає звуженню та обмеженню. Таким
чином, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню саме норми
Закону, які не встановлюють обмежень
максимального розміру пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про прокуратуру». Тому, при
перерахунку раніше призначеної йому
пенсії застосуванню підлягає розмір,
встановлений ч.1 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції від
23.12.2010р., а саме 90% від суми місячного
заробітку.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 28 листопада 2013 року у
справі № 270/5688/13-ц позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
щодо обмеження під час перерахунку
призначеної ОСОБА_3 пенсії за вислугою
років. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Макіївки здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_3 пенсії на підставі
довідки прокуратури Донецької області
№18-57-904 від 18.07.2012р., відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» /в
редакції від 23.12.2010р./, виходячи з 90%
середнього заробітку, починаючи з 01
вересня 2013 року, і провести виплати з
урахуванням виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Позивач у судовому засіданні просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду першої
інстанції без змін з наступних підстав:

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі -КАС України) суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 працював в
органах прокуратури з 1981 року до 2004
року (а.с.27-30).

Таким чином, стаж роботи позивача в
органах прокуратури складає більше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менш 10 років.

ОСОБА_3 з 01 серпня 2002 року перебуває на
обліку в УПФУ Центрально-міського
району м. Макіївки, як отримувач пенсії
за вислугу років, призначеної на
підставі ст. 50-І Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, в
розмірі 90% від суми місячного
заробітку.

29.07.2012 року до УПФУ в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
із заявою про перерахунок пенсії на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», додавши довідку
прокуратури Донецької області №18-57-904
від 18.07.2012р., за якою з 14.06.2012р. заробітна
плата заступника начальника відділу
прокуратури Донецької області
становить 9154,29 грн..

Відповідач зробив перерахунок пенсії
позивачу у розмірі 80% від суми місячної
заробітної плати, яка склала 7323,43 грн.

В матеріалах пенсійної справи наявне
повідомлення на адресу позивача про
здійснений перерахунок пенсі. Але
відсутні будь-які докази, що вказане
повідомлення скеровувалось позивачу.
Представник відповідача в судовому
засіданні також не навів жодного
доказу в підтвердження того, що вказане
повідомлення скеровувалось позивачу.
Позивач зазначив, що про здійснений
перерахунок пенсії йому стало відомо
лише з листа відповідача 13.09.2013 року.

23.08.2013 року позивач звернувся до УПФУ в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
із заявою про перерахунок пенсії на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», додавши довідку
прокуратури Донецької області №18-57-904
від 18.07.2012р., за якою з 14.06.2012р. заробітна
плата заступника начальника відділу
прокуратури Донецької області
становить 9154,29 грн. (а.с.7,8).

Листом № 17452/03 від 13.09.2013р. Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
у задоволенні його заяви відмовлено, із
посиланням на те, що Законом України №
3668-УІ від 08.07.2011р. «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
внесено зміни до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», у
зв'язку з чим пенсія призначається у
розмірі 80% від суми місячної заробітної
плати (арк.с.9).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що про порушення свого
права щодо розміру перерахованої
пенсії позивач дізнався у вересні 2013
року з листа відповідача № 17452/03 від
13.09.2013 року. Тим самим позивач не
порушив строк звернення до
адміністративного суду, передбачений
ст. 99 КАС України, про що зазначав
відповідач.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 17 березня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 21 липня 2010 року, за позовом ОСОБА_3
визнані протиправними дії та скасовано
рішення № 552 від 25.09.2009 року заступника
начальника Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_3 з 01 вересня
2008 року. Та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 у
відповідності до ч.ч. 12,17 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», виходячи з
розміру місячного заробітку на посаді
заступника начальника відділу
прокуратури Донецької області на
момент виникнення права на
перерахунок , за період з 01.09.2008 року з
розрахунку 90% середнього заробітку в
розмірі 7569,86 грн. (а.с.31-35).

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частини першої ст. 50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на
час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з
01.10.2011р., внесено зміни до ст. 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011р. -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011р. положення ч. 1 ст.
50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону № 3668-VІ змін не
зазнали (змінилась лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, оскільки
внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі ст. 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до ст. 17 Конституції України
перебувають на службі у військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави, забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від
06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на
пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі
щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 50-1 Закону № 1789-ХІІ
у постановах від 10.12.2013р. (справа
№21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13)
зазначив, що виходячи із висловленого у
рішеннях Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
листопада 2013 року у справі № 270/5688/13-ц -
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 28 листопада 2013 року у
справі № 270/5688/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
виконання певних дій - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

Повний текст виготовлено 25 лютого 2014
року.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Л.А.
Василенко

М.М.
Гімон