Справа № 24689/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2010 р. справа №
2а-17/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровській області

на постанову Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 23 квітня
2009 року по справі № 2а-17/09 за позовом
прокурора м.Дніпродзержинська в
інтересах ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонд України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор м.Дніпродзержинська звернуся
до суду з адміністративним позовом в
інтересах ОСОБА_1, в якому з урахуванням
уточнень просив визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровській
області щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40%; зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
індексу інфляції на час виникнення
права на її перерахунок -1 квітня 2006
року, 1 травня 2007 року, 1 лютого 2008 року з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40%.

Постановою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 23 квітня 2009 року позов
задоволено частково, а саме визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі
м.Дніпродзержинська по відмові у
перерахунку пенсії протиправними,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу станом на
час виникнення права на її перерахунок
-1 квітня 2006 року, 1 травня 2007 року, 1
лютого 2008 року з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі 40
відстоків.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровській області подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просило
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку у відділі
пенсійного забезпечення управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська та з 18.10.2005р.
отримує пенсію державного службовця
згідно з Законом України «Про державну
службу».

До призначенні пенсії позивачка
займала посаду головного державного
податкового ревізора -інспектора ДПІ у
м.Дніпродзержинську і отримувала
винагороду за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу відповідно до
наказу №3 від 21 січня 2001 року
начальника Державної податкової
інспекції у м.Дніпродзержинську.

У зв'язку з виникненням права на
перерахунок пенсії позивачка
зверталася до відповідача з заявами
про такий перерахунок та надавала
довідки ДПІ у м.Дніпродзержинську про
розмір заробітної плати працюючого
державного службовця, в який було
включено винагороду за вислугу років у
розмірі 40%.

Рішеннями комісії з призначення пенсії
УПФ від 26 вересня 2006 року №45, від 08
квітня 2008 року №37 та листом від 24.07.2007р.
№1742/04-33 позивачці відмовлено у
перерахунку пенсії з тих підстав, що
довідка про розмір середньої
заробітної плати, в частині надбавки за
вислугу років у розмірі 40%, не
відповідає вимогам ст..33 Закону України
«Про державну службу».

За позицією УПФ, винагорода за вислугу
років, що виплачується посадовим
особам органів державної податкової
служби, не належить до виплат, які
враховуються при обчисленні пенсії
державного службовця.

Ті обставини, що позивачка за час
перебування на державній службі
отримувала винагороду за вислугу років
у розмірі 40% від посадового окладу, а
також те, що з 1 квітня 2006 року, з 1 травня
2007 року та з 1 лютого 2008 року у позивачки
виникло право на перерахунок пенсії
державного службовця, відповідачем не
заперечувались.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції виходив з
того, що в розумінні Закону України
«Про державну службу»винагорода за
вислугу років є складовою заробітної
плати, у зв'язку з чим має враховуватися
при призначенні та обчисленні пенсії
державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає обґрунтованими з
наступних підстав.

Відповідно до ст..37-1 Закону України
«Про державну службу»у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсій здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок.

Згідно зі ст..33 Закону України «Про
державну службу»заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок (за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників тощо).

Наказом №3 від 21 січня 2001 року
начальника Державної податкової
інспекції у м.Дніпродзержинську, на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України «Про Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні
звання»від 12.09.1997р. №1013, позивачці
встановлена винагорода за вислугу
років у розмірі 40% посадового окладу.

Вказана винагорода є складовою
заробітної плати, з якої сплачується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, про те, що позивачка має
право на перерахунок пенсії з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40%, з якої нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо порушення судом першої інстанції
норм матеріального права є
безпідставними.

Безпідставними колегія суддів вважає і
посилання відповідача на порушення
судом норм процесуального права щодо
застосування до спірних правовідносин
строків позовної давності, які
визначено ст..99 КАС України.

Так, відповідно до ст..100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

При розгляді справи у суді першої
інстанції відповідач не наполягав на
відмові у задоволенні позову з підстав
пропуску строку звернення до суду
(технічний запис судового засідання),
що позбавляло суд першої інстанції
процесуальної можливості застосувати
до спірних правовідносин наслідки, які
передбачено ст..100 КАС України.

Необґрунтованими є і доводи
представника відповідача про те, що
спірні правовідносини між сторонами за
2006 рік вирішено судовими інстанції, про
що постановлені відповідні рішенні.

Так, постановою Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська від 07 травня
2007 року (а.с.53), якою частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1, вирішено
питання щодо перерахунку призначеної
пенсії, до складу якої не увійшла
винагорода за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу, питання щодо
перерахунку пенсії у зв'язку з
виникненням права на такий перерахунок
у 2006 році, судом не вирішувалося.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
з'ясував обставини справи та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції, а стосуються особистого
тлумачення відповідачем окремих норм
матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст..200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 23 квітня 2009 року -без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду
України на протязі двох місяців..

(Повний текст постанови виготовлено
16.04.2010р.)

Головуючий
Я.В. Семененко

Судді:
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко