Справа № 826/12025/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Знам'янський
меблевий комбінат" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Знам'янський
меблевий комбінат" до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича про визнання
протиправними дії, скасування рішення
№3642376 від 04.07.2013 року, зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Знам'янський меблевий комбінат"
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича про визнання
протиправними дії, скасування рішення
№3642376 від 04.07.2013 року, зобов'язання
вчинити дії, в якому просив визнати
незаконними дій державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича щодо прийняття рішення
про відмову у державній реєстрації
права власності за ТОВ «Знам'янський
меблевий комбінат» на нерухоме майно,
розташоване за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Перемоги, 2; скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича №3642376 від 04
липня 2013 року; зобов'язати державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича вчинити дії по
реєстрації права власності позивача
нежитлову будівлю літ. А-3, розташовану
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги,
буд. 2, що виникло на підставі ухвали
господарського суду Вінницької
області від 27.12.2012 року у справі №5/186-07.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 вересня 2013 року
та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Знам'янський
меблевий комбінат" - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року - без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
О.О. № 364376 від 04.07.2013 року прийнято на
підставі та у відповідності нормам
чинного законодавства, а саме: Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, 07
червня 2013 року ТОВ «Знам'янський
меблевий комбінат» подано до
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності, до якої
було додано наступні документи:

- копію свідоцтва про державну
реєстрацію Товариства з обмеженою
відповідальністю «Знам'янський
меблевий комбінат» від 21.02.2003 року;

- копію довідки про взяття на облік
платника податків від 28.02.2003 року №509;

- копію протоколу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Знам'янський меблевий комбінат»;

- копію довіреності виданої
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Знам'янський
меблевий комбінат»;

- копію Статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «Знам'янський
меблевий комбінат»;

- рішення Господарського суду
Вінницької області від 27.12.2012 року про
затвердження мирової угоди у справі №
5/186-07.

04 липня 2013 року Державним реєстратором
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєвим
Олексієм Олександровичем прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 3642376.

Вважаючи рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 3642376 протиправним, позивач
звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Приписами частини другої статті 15
вищевказаного Закону визначено, що
орган державної реєстрації прав
зобов'язаний надати до відома
заявників інформацію про необхідний
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703 (далі - Порядок № 703)
державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 12 Постанови № 703 встановлено,
що під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 26 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є, в тому числі
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації (п. 16 Порядку № 703).

Відповідно до п. 23 Порядку № 703
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Такими підставами, у відповідності до
ст.. 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» є:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5 1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5 2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5 3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5 4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5 5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5 6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Так, із рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №3642376
від 04.07.2013 року вбачається, що підставою
для прийняття рішення про відмову став
факт подання документів, що не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Колегія суддів звертає увагу на той
факт, що норми чинного законодавства не
зобов'язують суб'єкта владних
повноважень, при прийнятті рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, вказувати у чому саме
полягає невідповідність документів чи
які саме документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
тому посилання апелянта на той факт, що
відповідачем при прийнятті рішення
протиправно не було вказано підставу
для його прийняття є безпідставними.

Окрім того, судом першої інстанції
встановлено, що підставою для подачі
позивачем заяви для державної
реєстрації прав та їх обтяжень стала
ухвала Господарського суду Вінницької
області від 27 грудня 2012 року по справі
№5/186-07 про затвердження мирової угоди,
укладеної 24 грудня 2012 року між
комітетом кредиторів боржника ТОВ
«Знам'янський меблевий комбінат» в
особі його голови та ТОВ «Багіра»,
предметом якої є домовленість між
боржником та кредиторами стосовно
погашення та розстрочення боргів перед
кредиторами шляхом обміну майна
боржника на грошові вимоги кредиторів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
того, що надане судове рішення не
містить в собі відомостей щодо
набрання ним законної сили, що
позбавляє можливості встановити
державному реєстратору відповідність
заявлених прав, документам що їх
посвідчують, з огляду на наступне.

Пунктом 7 ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що укладення між
сторонами мирової угоди та
затвердження її господарським судом є
підставою для припинення провадження у
справі.

Згідно ч. 3 ст. ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
про припинення провадження у справі
може бути оскаржено.

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до ч. 5 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи вказані норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ухвала про припинення
провадження у справі набирає законної
сили, якщо не було подано апеляційну
скаргу, через п'ять днів з дня їх
оголошення судом або з дня її
підписання.

Разом з тим, колегія суддів вважає
неправомірним посилання суду першої
інстанції на той факт, що зі змісту
ухвали Господарського суду Вінницької
області від 27.12.2012, яка є
правовстановлюючим документом,
вбачається, що в ній не вказана
характеристика об'єкта нерухомого
майна та його площа з огляду на
наступне.

Так, відповідно до картки прийому заяви
№ 2966823, позивачем разом із іншими
документами було подано технічний
паспорт б/н, виданий 17.02.2003 року,
видавник - Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації, що є
достатнім для проведення державної
реєстрації.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, зазначених у
пунктах 4, 5 2 - 5 6 частини першої цієї
статті, не позбавляє заявника права
повторно звернутися із заявою за умови
усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Знам'янський
меблевий комбінат" - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Знам'янський меблевий комбінат" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 вересня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.