Справа № 7883/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2010 р. справа № 2а-58/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 06
січня 2010 року по справі № 2а-58/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити дії по
перерахуванню щомісячної соціальної
допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області, в якому
просила:

визнати бездіяльність відповідача
відносно виплати щомісячної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 01 січня 2009 року -неправомірною;

зобов'язати відповідача вчинити
дії по нарахуванню щомісячної
соціальної допомоги в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2009 року;

зобов'язати відповідача
нараховувати та виплачувати на користь
позивача починаючи з 01 січня 2009 року
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»та частини 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус "дитини
війни", тому користується всіма правами
та пільгами, передбаченими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни " для цієї категорії осіб, і на
підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
нормативних актів що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 06
січня 2010 року адміністративний позов
задоволено частково, а саме визнано
бездіяльність відповідача щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком -протиправною; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу підвищення пенсії
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з
01.01.2009 року по 31.12.2009 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівці Дніпропетровської області
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та винести рішення
яким позивачу в позові відмовити
повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
посвідчення (а.с.7).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року
положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким було
внесено зміни до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»та
встановлено з 01 січня 2008 року інший
порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

На час розгляду справи Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» не призупинено дію ст..6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», тому колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність
зобов'язання відповідача нараховувати
та виплатити підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Право позивача на отримання
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, таке право надане
державою і закріплено Законом України
«Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків
(справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо
правомірності своїх дій з посиланням
на відсутність бюджетних коштів для
повної реалізації програми з доплат
дітям війни суд обґрунтовано до уваги
не взяв, оскільки питання фінансування
цих видатків не є предметом спору, що
розглядається. Проблеми надання
бюджетних коштів Управлінню для
виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судом першої інстанції не
розглядалось.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Між тим, як вбачається з тексту
оскаржуваної постанови, з її
резолютивної частини, суд першої
інстанції вирішив питання щодо
визнання бездіяльності відповідача
протиправною та зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу як дитині війни недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
за період з 22 травня 2008 рік по 31 грудня
2008 рік в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Проте,
такі вимоги позивачем не заявлялись.
Будь яких доповнень або уточнень
позивач до суду не надавав.

З огляду на вказане, колегія суддів
приходить до висновку, що в порушення
ч.2 ст.11 КАС України суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, не навівши в рішенні будь-яке
обґрунтування з цього приводу, тому
постанова суду в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівці Дніпропетровської області
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування» за період з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з урахуванням різниці, яка
була виплачена за цей період -підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись п.
3 ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 06
січня 2010 року по справі № 2а-58/10 в
частині визнання бездіяльності
відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати підвищення
пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплатити підвищення
пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
-скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволені позовних
вимог в цій частині.

В іншій частині постанову
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 06 січня
2010 року по справі № 2а-58/10 залишити без
змін.

Постанова суду набирає законної
сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
О.В. Юхименко