Справа № 805/1149/14
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.
Справа №805/1149/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючий суддя: Буряк І.В.

при секретарі: Федоровій А.О.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (дов.)

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції

Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

про визнання
протиправною та скасування вимоги,
зобов'язання

утриматися від
вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(надалі - позивач, ОСОБА_2.) звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (надалі - відповідач,
Красноармійська ОДПІ) про:

- визнання протипранвою та скасування
вимоги №Ф-29409-17 від 10.12.2013;

- зобов'язання Красноармійської ОДПІ
припинити нарахування єдиного
соціального внеску ОСОБА_2, як особі, що
перебуває на пенсії за віком, будучи
фізичною особою-підприємцем, який
обрав спрощену систему оподаткування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вимога винесена
неправомірно, на підставі того, що вона
є пенсіонером за віком та її у
відповідності до діючого
законодавства призначено пенсію
довічно та вона не повинна сплачувати
єдиний страховий внесок.

Представник позивача у судовому
засіданні від 19.02.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Письмових заперечень на позовну заяву
відповідач не надав.

Відповідач в судове засідання від
19.02.2014 не з'явився, про час та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи
адміністративного позову, дійшов
наступних висновків.

ОСОБА_2 зареєстрована Виконавчим
комітетом Красноармійської міської
ради Донецької області в якості
фізичної особи-підприємця
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1).

Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_3
ОСОБА_2 зареєстрована в якості платника
єдиного податку.

Згідно пенсійного посвідчення серія
НОМЕР_2 ОСОБА_2 є пенсіонером з 2009 року,
пенсію призначено - довічно, вид пенсії
- за віком.

Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області була винесена оскаржувана
вимога про сплату боргу (недоїмки)
№Ф-29409-17 від 10.12.2013, відповідно до якої
заборгованість зі сплати єдиного
внеску ОСОБА_2 становить 9 852,74 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження вказана вимога залишена без
змін.

Представником позивача на адресу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі було
направлено адвокатський запит (вих.№205
від 11.01.2014).

Відповідно до вказаного запиту адвокат
просив надати довідку, в якій вказати
відомості щодо дати призначення
пенсії, про вид пенсії, про дату початку
отримання пенсії та її розмір.

На адвокатський запит Управління
Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі направило
письмову відповідь від 16.01.2014 №952/10/23, із
якої вбачається, що з 20.03.2009 ОСОБА_2
призначено пенсію за віком, у 2009 році
позивача переведено на отримання
пенсії, у зв'язку з втратою
годувальника.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - це консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» №3609-VI від
07.07.2011, яким статтю 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» було доповнено
частиною четвертою такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач ОСОБА_2
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» участь
застрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування припиняється:

- у разі якщо особа, яка підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
цього Закону, втратила визначений цим
Законом статус застрахованої особи;

- у разі закінчення терміну дії
договору про добровільну участь або
дострокового розірвання цього
договору у випадках, передбачених цим
Законом;

- у разі якщо застрахованій особі
відповідно до цього Закону призначено
пенсію і вона не продовжує працювати
або якщо застрахована особа відповідно
до цього Закону набула права на довічну
пенсію чи одноразову виплату;

- у разі смерті застрахованої
особи.

Суд зазначає, що відповідно до
пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2
ОСОБА_2 пенсію призначено - довічно.

З огляду на викладене суд робить
висновок, що ОСОБА_2 призначений такий
вид пенсії як «пенсія за віком»,
незважаючи на те, що вона перейшла на
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
за померлого чоловіка, отже вона є
«пенсіонером за віком» і відповідно до
ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» підлягає
звільненню від сплати єдиного внеску.

Оскільки, судом встановлено, що
позивача звільнено від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове пенсійне
страхування, то відповідач не
правомірно виніс вимогу №Ф-29409 від
10.12.2013 про сплату недоїмки.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
визнання обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині
зобов'язання Красноармійської ОДПІ
припинити нарахування єдиного
соціального внеску ОСОБА_2, як особі, що
перебуває на пенсії за віком, будучи
фізичною особою-підприємцем, який
обрав спрощену систему оподаткування,
суд вважає за потрібним зазначити
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Суд зазначає, що вказані позовні вимоги
мають превентивний характер та на
момент звернення з позовною заявою до
суду, не вбачається можливим
встановити порушення прав та інтересів
позивача, тоді як Кодекс
адміністративного судочинства України
передбачає захист вже порушених прав
та інтересів.

Таким чином, позовні вимоги в частині
зобов'язання Красноармійської ОДПІ
припинити нарахування єдиного
соціального внеску ОСОБА_2, як особі, що
перебуває на пенсії за віком, будучи
фізичною особою-підприємцем, який
обрав спрощену систему оподаткування є
такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд робить
висновок, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню частково.

Частиною 3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-29409-17 від 10.12.2013,
відповідно до якої заборгованість зі
сплати єдиного внеску ОСОБА_2 становить
9 852,74 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

2. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70
(сімдесят) копійок.

3. Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

4. Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті, вступна та резолютивна
частина проголошена у судовому
засіданні 19 лютого 2014 року, повний
текст виготовлено 24 лютого 2014 року.

5. Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Буряк І. В.