Справа № 815/5337/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5337/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
- Шинкаренка Юрія Володимировича,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_1 (надалі позивач,
ОСОБА_1) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В., Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В. щодо відмови у
державній реєстрації майнових прав на
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В. від 05.03.2013 року про
відмову у державній реєстрації
майнових прав на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
здійснити державну реєстрацію
майнових прав на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позивач зазначив, що
ним подані всі документи для
проведення державної реєстрації прав
на домоволодіння, відтак, відмова у її
проведенні є неправомірною, а
відповідачем має бути проведена така
реєстрація.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що позивачу, на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
№8-7112 від 30 грудня 1996 року (дублікат від
19 серпня 2008 року), належить на праві
спільної часткової власності 7/200
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, про
що свідчить витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 05
вересня 2008 року (а.с.10-13).

В зв'язку із проведенням в 2005-2008 роках
будівельних робіт по АДРЕСА_1 шляхом
житлової прибудови літ А1 та сараю літ Я
та їх завершенням, Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області 03 лютого 2012
року здійснена реєстрація декларації
про готовність об'єкту до експлуатації
за №ОД 6 (а.с. 8-9).

На підставі довідки КП «ОМБТІ та РОН»
№36759075 від 23 липня 2012 року та згідно із
Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
№96 від 20 лютого 2013 року за ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 затверджений
розрахунок ідеальних часток, а саме 27/100
частин в домоволодінні, розташованому
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-18).

Позивачем, який діяв в своїх інтересах
та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 21
лютого 2013 року подана до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції заява про реєстрацію права
спільної часткової власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
95-98).

Згідно картки прийому заяви для
проведення цих реєстраційних дій
позивачем подано: декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації №ОД
від 03 лютого 2012 року; витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 05 вересня 2008 року Серії 20127839;
свідоцтво про право власності №8-7112 від
19 серпня 2008 року, видане УЖКХ та ПЕК;
розпорядження №414 від 18 серпня 2008 року,
видане УЖКХ та ПЕК; технічний паспорт
№?007449 від 12 жовтня 2012 року, виданий КП
«ОМБТІ та РОН»; розпорядження
(дублікат) №87841 від 30 грудня 1996 року,
видане УЖКХ та ПЕК; розпорядження №96
від 20 лютого 2013 року, видане
Приморською районною державною
адміністрацією ОМР; довідка про
розрахунок часток №367590.785 від 23 липня
2012 року, видана КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.
99-102).

Проте, державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Шинкаренком Ю.В., керуючись ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», п. п. 16, 23 «Порядку державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», затвердженого 22
червня 2011 року Постановою Кабінету
Міністрів України №703 (надалі - Порядок
№703) відмовлено у державній реєстрації
права спільної часткової власності на
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, про що прийнято рішення
№716483 від 05 березня 2013 року (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що відповідачем, при винесенні рішення
про відмову у державній реєстрації
права спільної часткової власності на
домоволодіння, в повному обсязі
дотримано вимоги чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції було дотримано вимоги ст. 159
КАС України у зв'язку з наступним.

Так, підставою для прийняття
відповідачем рішення про відмову у
державній реєстрації права спільної
часткової власності на домоволодіння
за позивачем та особами, яких він
представляє, стало неподання ним
документів, які підтверджують право
власності або право користування
земельною ділянкою.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» визначає правові,
економічні, організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав, які підлягають
реєстрації за цим Законом, та їх
обтяжень і спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 44 Порядку № 703, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року, встановлено, що
державна реєстрація прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно щодо новозбудованого
або реконструйованого нерухомого
майна проводиться за наявності
державної реєстрації речового права на
земельну ділянку, на якій розташоване
таке майно, за заінтересованою особою
(крім випадків проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на квартиру,
житлове чи нежитлове приміщення).

Згідно із пунктом 46 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31, цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав:

- документ, що посвідчує речове право на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції квартири, житлового або
нежитлового приміщення);

- витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли в документі, що посвідчує речове
право на земельну ділянку, відсутні
відомості про її кадастровий номер);

- документ, що зазначений у пункті 27
цього Порядку та підтверджує право
власності на об'єкт нерухомого майна,
розташований на земельній ділянці (у
разі проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна);

- документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта;

- документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна або більша
його частина розміщені на території
іншого органу державної реєстрації
прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

6) заявлене право вже зареєстровано.

Разом з цим, частиною 3 статті 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» передбачено, що відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, зазначених у пункті
4 частини першої цієї статті, не
позбавляє заявника права повторно
звернутися із заявою за умови усунення
перешкод для державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Отже, чинне законодавство не позбавляє
позивача права на повторне звернення
до державної реєстраційної служби за
умови надання документів, які
підтверджують наявність
зареєстрованого речового права на
земельну ділянку (державний акт,
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, договір дарування земельної
ділянки, договір оренди земельної
ділянки, тощо), на якій розташовано
об'єкт нерухомості.

Посилання апелянта на рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради №844 від 25 вересня 1956 року, яке, на
його думку, підтверджує право
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1, судом апеляційної
інстанції до уваги не приймаються,
оскільки позивачем не наданий витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку та з зазначеного
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради не можливо встановити
кому виділена під будівництва земельна
ділянка, за якою адресою та з цього
рішення не вбачається виділення
земельної ділянки під будівництво
позивачу та особам, яких він
представляє.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції не вбачає підстав для
визнання його дій неправомірними щодо
відмови у державній реєстрації
майнових прав на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та
скасування рішення про відмову у такій
реєстрації.

Отже, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують і не дають підстав
вважати, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції -
Шинкаренка Юрія Володимировича,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня отримання
її сторонами.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя Л.В.
Стас

суддя
І.П. Косцова