Справа № 826/17307/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Качура І.А.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, за участю третьої особи
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_4 про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в
якому просив:

- визнати бездіяльність Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві при розгляді
скарг ОСОБА_3 від 07.06.2013 року та 13.09.2013
року щодо фальсифікацій декларацій
ОСОБА_4;

- визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві при реєстрації
повідомлення зміну даних у декларації
про початок виконання будівельних
робіт «Реконструкція з прибудовою
частини житлового будинку та
будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1» № КВ 77;

- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві скасувати реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
по АДРЕСА_1», № КВ85 від 01.03.2013 року;

- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві скасувати реєстрацію
повідомлення про зміни даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1» № КВ 77 від 15.07.2013 року;

- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта
до експлуатації реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1» №КВ 97 від 16.07.2013 року;

- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві вжити заходи
адміністративного реагування згідно
ч.7 та ч.12 ст.96 КУАП щодо ОСОБА_4 через
наведення ним недостовірних даних у
деклараціях № КВ85 від 01.03.2013 року
та №КВ 97 від 16.07.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
в лютому 2013 року замовником ОСОБА_4
подано до Інспекції декларацію про
початок виконання будівельних робіт
«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку по АДРЕСА_1».

Відповідачем в порядку приписів ст. 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядку
№ 466, здійснено перевірку повноти даних
зазначених у декларації.

Так, за результатами перевірки повноти
даних вказаних в декларації підстав
для повернення такої декларації на
доопрацювання не було, відповідачем
зареєстровано подану ОСОБА_4
декларацію про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
по АДРЕСА_1 № КВ85 від 01.03.2013 року.

Позивач вважаючи такі дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
законні права та інтереси позивача, у
зв'язку з цим звернувся до суду з
вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3,
є власником 2/3 частини
будинковолодіння та 2/3 частини
земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до договорів дарування р№782
від 12.04.2006 року та р№644 від 28.05.2004 року,
ОСОБА_3 належить в сумі 1/3
будинковолодіння, що знаходиться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1
та відповідно до договору дарування
р№803 від 21.05.2009 року, посвідченого 27.05.2009
року, ОСОБА_3 належить 1/3
будинковолодіння, що знаходиться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,
тобто, загальна частка
будинковолодіння ОСОБА_3 становить 2/3.

Згідно акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЖ №018922 від
06.06.2011 року, зареєстрованого в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №02-7-01707,
виданого Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації, ОСОБА_3 є
власником 2/3 частини земельної ділянки
від 0,0986 га за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4 є власником 1/3
частини будинковолодіння та 1/3 частини
земельної ділянки від 0,0986 га, по
АДРЕСА_1, згідно державного акту, який
виданий Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації на право
власності на земельну ділянку серія КВ
№ 140527 від 29.01.2007 року, на право
власності на земельну ділянку,
виданого згідно рішення Київської
міської ради від 23.12.2003 року №324/1199 та
постанови Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.09.2006 року (а.с.14).

Позивачем в позові зазначено, що
порядок користування житловим
будинком та земельною ділянкою
документально ніколи не
встановлювався.

Отже, як стверджує позивач, в квітні 2013
року ОСОБА_4 розпочав самовільне
будівництво гаражу за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з такими діями ОСОБА_4,
ОСОБА_3 17.04.2013 року звернувся до
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації з питання
забудови спільної земельної ділянки
співвласником ОСОБА_4

Своїм листом, №105/05-М-488 від 29.04.2013 року,
Печерська районна в м. Києві державна
адміністрація повідомила, що дійсно
ОСОБА_4 за вказаною адресою ведуться
будівельні роботи. Балансоутримувачем.
приватної забудови Печерського району
КП «Печерська брама» направлено лист
начальнику Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю за
будівництвом у місті Києві ОСОБА_5 з
проханням провести перевірку
дозвільної документації на ведення
вищевказаного будівництва, а ОСОБА_4
поштовим повідомленням направлено
припис-попередження щодо припинення
будівельних робіт (а.с.15).

У травні 2013 року ОСОБА_4, без відома та
письмової згоди співвласника позивача
у справі ОСОБА_3, було подано до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві декларацію про початок
виконання будівельних робіт:

«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку по АДРЕСА_1», яка була
зареєстрована Інспекцією 01.03.2013 року
під № КВ85 (а.с.16-17).

Разом з цим, відповідно до ч.1 п.2 ст.34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», замовник
має право виконувати будівельні роботи
після: реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до І - III
категорій складності.

Відповідно до ч.1 та ч.8 ст.36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», право на
виконання підготовчих робіт (якщо вони
не були виконані раніше згідно з
повідомленням або зареєстрованою
декларацією про початок виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
на об'єктах, що належать до І - III
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

Згідно ч. 2 ст. 39.1 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у разі виявлення
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Підставами для скасування реєстрації
декларації є, зокрема, недостовірні
дані в декларації.

В матеріалах справи наявна заява
директора TOB «Інвестиції та проекти»
Михайлова Юрія Борисовича від 01.06.2013
року, згідно якою проектна
документація по «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
по АДРЕСА_1», яка була зареєстрована
Інспекцією 01.03.2013 року під № КВ85,
ними не розроблялась, договір на
розробку такої документації з
замовником ОСОБА_4 не укладався,
головний архітектор проекту ОСОБА_7 в TOB
«Інвестиції та проекти» ніколи не
працював і не працює, і до будь-якого
проектування разом з TOB не залучався. Ця
особа Михайлову Ю.Б. невідома. Наказ TOB
«Інвестиції та проекти» №14 про
призначення відповідальним за
авторський нагляд ОСОБА_7 не видавався
(а.с.21).

Згідно п. 9 розділ «Реєстрація
декларації» постанови КМУ від 13.04.2011
року № 466 «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт»
вказано, що Замовник (його уповноважена
особа) заповнює і подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення чи через електронну
систему здійснення декларативних
процедур у будівництві до Інспекції
два примірники декларації за формою
згідно з додатком 2. Один примірник
після проведення реєстрації
повертається замовнику, другий -
залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала. Замовник згідно із
законом відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації.

Отже, з наведеного вбачається
недостовірність даних зазначених
ОСОБА_4 в декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Слід зазначити, що посилання ОСОБА_4 в
декларації на видачу головним
управлінням містобудування та
архітектури 11.01.2013 року містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки по АДРЕСА_1, також є
недостовірними, з огляду на те, що своєю
відповіддю на запит ОСОБА_3 до
Департаменту містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради за №28220/0/12-3/27-13
від 27.05.2013 року містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки
за адресою вулиця АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не
надавались (а.с.23).

Крім того, як факт занесення
недостовірної інформації ОСОБА_4 до
декларації на видачу головним
управлінням містобудування та
архітектури від 11.01.2013 року
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки є й те, що
головне управління було перейменоване
в Департамент містобудування та
архітектури, ще в листопаді 2012 року
згідно розпорядження Київської
міської державної адміністрації.

Згідно ст.ст.27, 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
будівництво чи реконструкція
індивідуального житлового будинку та
господарських споруд ведеться на
підставі будівельного паспорту або
проекту з отриманням містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки, однак будь-яких доказів з
цього приводу ОСОБА_4 суду не надано, а
тому у суду наявні підстави вважати
об'єкт, що будується ОСОБА_4 - самочинним
будівництвом.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що під декларацію про
реконструкцію житлового будинку
ОСОБА_4 побудовано ще й гараж. Однак,
згідно листа інспекції від 17 травня 2013
року №7/26-41/1705/10, інших декларацій від
інспекції на початок будівництва на
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не отримував, що ще раз
ставить під сумнів колегії суддів
законність побудови такого гаражу
(а.с.32).

Відповідно п.4 ст.357 Цивільного кодексу
України добудова (прибудова) (але не
реконструкція та нове будівництво)
можлива без згоди співвласників, якщо
це не порушує їхніх прав.

Як, зазначає в своєму позові ОСОБА_3,,
вказана реконструкція з прибудовою
призвела до затінення вікон житлової
частини будинку, якою він користується,
а вода з даху новозбудованого гаражу
стікає прямо під господарські споруди,
якими він користується, що призводить
до їх руйнування (просідання
фундаменту).

Згідно п.4 ст.88 Земельного кодексу
України користування земельною
ділянкою, що перебуває у спільній
частковій власності здійснюється за
згодою співвласників.

Як вбачається з матеріалів справи,
частина спільної земельної ділянки
особисто ОСОБА_4 для будівництва не
виділялась, що як наслідок для надання
особисто ОСОБА_4 дозвільного документу
на забудову спільної земельної ділянки
без згоди співвласника є незаконним.
ОСОБА_4 почав реконструкцію з
прибудовою та будівництва гаражу без
згоди на те співвласника ОСОБА_3, чим
порушив норми чинного законодавства.
На спростування вищезазначеного, ані
відповідачем, ані третьою особою
ОСОБА_4 суду не надано жодного доказу.

07.06.2013 року ОСОБА_3 звернувся до
інспекції із скаргою про скасування
реєстрації вищевказаної декларації.

Своїм листом від 27.06.2013 року за
№7/26-102/2706/10 інспекція надала відмову,
зазначивши, що відповідно до Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№466, Інспекція зареєструвала замовнику
гр.ОСОБА_4 декларацію про початок
виконання будівельних робіт
«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1»
№ КВ 85 від 01.03.2013 року. Реєстрація
зазначеної декларації здійснена
відповідно вимог чинного
законодавства за результатами
перевірки повноти наведених у ній
даних та одночасно повідомила, що
чинним законодавством України не
передбачено процедури визнання
Інспекцією нечинною декларації про
початок виконання будівельних робіт
(а.с.33).

15.07.2013 року інспекцією зареєстровано
повідомлення про зміну даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт:

«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку та будівництвом
гаражу за адресою: АДРЕСА_1» №КВ 77.

Згідно ч.6 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п.14 «Порядку виконання будівельних
робіт», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року №466, наведено перелік підстав для
внесення змін до декларації про
початок виконання будівельних робіт,
лише у разі коли право на будівництво
об'єкта передано іншому замовнику або
змінено осіб, відповідальних за
проведення авторського і технічного
нагляду.

Однак, всупереч вищезазначеної норми
інспекція зареєструвала зміни даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт, які не передбачені
чинним законодавством:

- змінено назву об'єкту та розширене
число споруджуваних об'єктів додано
«будівництво гаражу»;

- змінено загальну площу будівлі;

- змінені основні показники об'єкта
будівництва.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 року №466 затверджена форма
повідомлення про зміну даних у
зареєстрованій декларації про початок
виконання будівельних робіт. Інспекція
15.07.2013 року зареєструвала повідомлення
про зміни даних у зареєстрованій
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1» №КВ 77, яке не відповідає
затвердженій формі.

07.06.2013 року ОСОБА_3 було направлено до
інспекції скаргу на самовільне
будівництво гаражу ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, з
фотофіксацією фактично збудованого
гаражу станом на 01.06.2013 року, однак,
будь-яких передбачених законодавством
заходів реагування інспекцією вчинено
не було, натомість 15.07.2013 року було
проведено реєстрацію повідомлення про
зміни даних у декларації про початок
виконання будівельних робіт
«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку та будівництвом
гаражу за адресою: АДРЕСА_1 КВ77
(а.с.26, 27).

Позивачем в своєму позові вірно
зазначено, що відповідно до ч.1 п.2 ст.34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт, однак узаконення
самовільно збудованих об'єктів
відбувається за іншим, передбаченим
законодавством, порядком.

Так, 16.07.2013 року інспекцією
зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації:

«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку та будівництвом
гаражу за адресою: АДРЕСА_1» №КВ 97
(а.с.19-20).

З п.4 вказаної декларації вбачається, що
підрядником будівництва, зазначено
приватне підприємство «Центр
незалежної оцінки «Актив Інвест» (), в п.6, враховуючи, що
субпідрядні організації не залучались,
зазначено ПП «Центр незалежної
експертизи «Актив Інцест».

24.10.2013 року ПП «Актив Інвест» Тамаркін
В.Я. в своїй відповіді ОСОБА_3 повідомив
позивача, що ПП «Актив Інвест»
підрядником по виконанню будівельних
робіт на об'єкті «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1» не залучалось,
будівельно-монтажні роботи не
виконувались, договір з замовником
ОСОБА_4 не укладався (а.с.22).

Також, в п.7 декларації генеральним
проектувальником зазначене TOB
«Інвестиції та проекти» (), а в п.8 міститься інформація про
затвердження наказом TOB «Інвестиції та
проекти» №14 від 04.02.2013 року головного
архітектора проекту та
відповідального за авторський нагляд.

Відповідно до п.10 «Інформація про
дозвільні документи» декларації
зазначено, що і 15.07.2013 року під номером
КВ77 інспекцією було
зареєстроване повідомлення про
початок виконання будівельних робіт,
однак, як вже зазначалось, згідно
листа-відповіді інспекції в цей день
під цим номером Інспекцією були
зареєстровані «Зміни даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт».

Відповідно до п.15 декларації вказана
кошторисна вартість будівництва 744 800
грн.

Разом з цим, в матеріалах виконавчого
провадження №34789630, що ведеться старшим
державним виконавцем ВДВС Печерського
РУЮ у м. Києві Шияном О.В. на підставі
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13.03.2012 року про зобов'язання
ОСОБА_4 знести за власний рахунок дві
самовільно ним збудовані споруди по
АДРЕСА_1, серед інших знаходяться
наступні документи:

- Декларація про початок виконання
будівельних робіт по «Реконструкції з
прибудовою частини житлового будинку
по АДРЕСА_1 в Печерському районі м.
Києва», зареєстрована Інспекцією
№КВ8501.03.201 Зр.,замовник ОСОБА_4

- Договір про надання послуг від 10.03.2013
року, укладений між ОСОБА_4 та ТББ в
особі директора Якова Гаїка по
«реконструкції будинку по АДРЕСА_1,
згідно дозволу».

З огляду на викладене, вбачається, що
справжнім виконавцем будівельних
робіт в березні-травні 2013 року по
АДРЕСА_1, в м.Києві, згідно договору було
підприємство ТББ.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року № 3038-VI, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до І - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Отже, під час розгляду справи в
апеляційній інстанції, судом
встановлено, що ОСОБА_4 було подано до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації, яка містила
недостовірні дані.

Проте, не зважаючи на наявність у
декларації недостовірних відомостей,
відповідачем остання була
зареєстрована.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві вжити заходи
адміністративного реагування згідно
ч.7 та ч.12 ст.96 КУАП щодо ОСОБА_4 через
наведення ним недостовірних даних у
деклараціях № КВ85 від 01.03.2013 року
та №КВ 97 від 16.07.2013 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча однією із
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Таким чином, під дискреційним
повноваженням суд розуміє таке
повноваження, яке надає певний ступінь
свободи адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

З огляду на викладене, вжиття заходів
адміністративного реагування належить
до виключної компетенції суб'єкта
владних повноважень, а відтак не може
бути предметом судового розгляду.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що судом не розглянуто та
не надано оцінки фактам бездіяльності
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві при розгляді скарг ОСОБА_3
від 07.06.2013 року та 13.09.2013 року щодо
фальсифікацій декларацій ОСОБА_4,
колегією суддів не береться до уваги,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві розглянуті скарги ОСОБА_3
від 07.06.2013 року - 27.06.2013 року №7/26-102/2706/10, а
від 13.09.2013 року - 30.09.2013 року №7/26-96/3009/10 у
відповідності до чинного
законодавства.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 грудня 2013 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, за участю третьої особи
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_4 про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві при реєстрації
повідомлення про зміну даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1 № КВ77 від 15.07.2013 року.

Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві скасувати реєстрацію
повідомлення про зміни даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1 № КВ77 від 15.07.2013 року.

Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації «Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
та будівництвом гаражу за адресою:
АДРЕСА_1 № КВ97 від 16.07.2013 року.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя

Романчук О.М

Судді:

Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.