Справа № 820/13377/13-а
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 лютого 2014 р.
№ 820/13377/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ланцевич Я.П.,

представників сторін:

позивача - Ткачук О.Л.,

відповідача 1-не прибув,

відповідача 2 - Шульги В.Т.,

прокурора - Горбунової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Приватного підприємства "СПС" до
Головного управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, Харківської
митниці Міндоходів про визнання
недійсними рішень, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2012 року ПП "СПС" звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської обласної митниці,
Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області про визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300327/1 від 23 червня 201 1 року,
визнання протиправною та скасувати
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/328668 від 22
червня 2011 року, визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300326/1 від 23 червня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/328669 від 22
червня 2011 року, визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300359/1 від 07 липня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картку відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/329474 від 07
липня 2011 року, визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300559/1 від 18 жовтня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/335813 від 17
жовтня 2011 року, стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
надмірно нарахованого ввізного мита в
сумі 37 850 грн. 63 коп. та суму податку на
додану вартість 56 728 грн.99 коп., разом 94
579 грн. 62 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що при прийнятті спірних
рішень відповідачем в порушення норм
Митного кодексу України та підзаконних
актів регулюючих суспільні відносини у
сфері митної політики Держави, не були
враховані додаткові документи надані
ПП "СПС", які на думку позивача повністю
підтверджують первинно задекларовану
ним митну вартість товару.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року скасовано постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року та ухвалено нове рішення, яким
позов про визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/201 1/300327/1 від 23 червня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/328668 від 22
червня 2011 року, визнання недійсним та
скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300326/1 від 23 червня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № /2011/328669 від 22
червня 2011 року, визнання недійсним
дійсним та скасування рішення митниці
про визнання митної вартості товарів №
807000006/2011/30/300359/1 від 07 липня 2011 року,
визнання протиправним та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/329474 від 07
липня 2011 року залишено без розгляду. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 листопада 2013 року
Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року в частині
позовних вимог про визнання недійсним
та скасування рішення митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300559/1 від 18 жовтня 2011 року,
визнання протиправною та скасування
картки відмови митниці в прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/335813 від 17
жовтня 2011 року скасовано та в цій
частині справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року залишено без
змін.

Згідно автоматичного розподілу справи
від 20.12.2013 року, відповідно до ст. 15-1 КАС
України, адміністративну справу №
820/13377/13-а за позовом Приватного
підприємства "СПС" до Харківської
обласної митниці, Головного управління
державної казначейської служби
України у Харківській області про
визнання недійсним та скасування
рішення митниці про визначення митної
вартості товарів № 807000006/2011/300559/1 від 18
жовтня 2011 року, визнання протиправною
та скасування картки відмови митниці в
прийнятті митної декларації №
807070005/2011/335813 від 17 жовтня 2011 року
передано в провадження судді
Харківського окружного
адміністративного суду Панова М.М.

Представники позивача у судовому
засіданні позов підтримали та просили
задовольнити в повному обсязі з
підстав та мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області, який належним
чином повідомлений, відповідно в
судове засідання не прибув, причину
неявки суду не повідомив, заяву про
розгляд справи за його відсутності не
надав.

Представник Харківської обласної
митниці проти позову заперечував та
просив відмовити в повному обсязі. В
обгрунтування заперечень зазначив, що
відповідач при прийнятті спірних
рішень діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача 1 на підставі
наявних у ній доказів, відповідно до ст.
128 КАСУ.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечення проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 12 березня 2010 року
між Приватним підприємством
"СПС"(Україна) та компанією Yancheng Hengding
Native Products CO., LTD (Китай) було укладено
контракт № 120310-12, відповідно до п. 1.1
якого Компанія Yancheng Hengding Native Products CO., LTD
зобов'язалась поставити позивачу товар
на умовах FOB порт Шанхай Китай згідно
специфікацій до даного контракту, а
позивач зобов'язався прийняти
зазначений в специфікаціях товар і
своєчасно здійснити його оплату на
умовах даного контракту.

Відповідно до специфікації №21 від
29.07.2011 до контракту № 120310-12 від 12.03.2010 р.
компанія Yancheng Hengding Native Products CO., LTD
зобов'язалась поставити, а позивач
зобов'язався прийняти "гриби
печериці"(agaricus bisporus) вагою 700 кг за ціною
16,90 доларів США за 1 кг загальною
вартістю 11830,00 доларів США, "зелений
перець паприка (Capsicum)" 6*6 мм вагою 5000 кг
за ціною 5,59 доларів США за 1 кг
загальною вартістю 27950,00 доларів США,
"помідори у порошку"вагою 7000 кг за ціною
2,806 доларів США за 1 кг загальною
вартістю 19642,00 доларів США, "імбир у
порошку"вагою 3 000 кг за ціною 2,25 доларів
США за 1 кг загальною вартістю 6750,00
доларів США, "червоний перець парика
(Capsicum)" 9*9 мм вагою 2000 кг за ціною 6,10
доларів США за 1 кг загальною вартістю
12200,00 доларів США, "пластівці помідорів"
9*9 мм вагою 1005 кг за ціною 4,35 доларів
США за 1 кг загальною вартістю 4371,75
доларів США.

На виконання контракту № 120310-12 від
12.03.2010 р. зі специфікацією №21 від 29.07.2011
позивачеві від компанії Yancheng Hengding Native
Products CO., LTD згідно комерційного інвойсу
№ 00046303 від 02.08.2011 року надійшов товар
-"гриби печериці"(agaricus bisporus) вагою 700 кг,
"зелений перець паприка (Capsicum)" 6*6 мм
вагою 5000 кг, "помідори у порошку"вагою
7000 кг, "імбир у порошку"вагою 3 000 кг,
"червоний перець парика (Capsicum)" 9*9 мм
вагою 2000 кг, "пластівці помідорів" 9*9 мм
вагою 1005 кг. Відповідно до п. 4.1
контракту ціна на товар встановлюється
в американських доларах і зафіксована
у специфікаціях до цього контракту.
Зазначена у специфікації №21 від 29.07.2011
до контракту № 120310-12 від 12.03.2010 р. ціна
товару становить - "гриби печериці"(agaricus
bisporus) - 11830,20 доларів США за 700 кг (із
розрахунку: 16,90 доларів США за 1 кг),
"зелений перець паприка (Capsicum)" 6*6 мм -
27950,00 доларів США за 5000 кг (із
розрахунку: 5,59 доларів США за 1 кг),
"помідори у порошку"- 19642,00 доларів США
за 7000 кг (із розрахунку: 2,806 доларів США
за 1 кг), "імбир у порошку"- 6750,00 доларів
США за 3000 кг (із розрахунку: 2,25 доларів
США за 1 кг), "червоний перець паприка
(Capsicum)" 9*9 мм - 12200,00 доларів США за 2000 кг
(із розрахунку: 6,10 доларів США за 1 кг),
"пластівці помідорів" 9*9 мм - 4371,75
доларів США за 1005 кг (із розрахунку: 4,35
доларів США за 1 кг). Згідно п. 7
контракту оплата товару здійснюється
покупцем на умовах, зазначених в
специфікаціях, які становлять
невід'ємну частину чинного контракту. А
специфікацією №21 від 29.07.2011 до
контракту № 120310-12 від 12.03.2010 р. в свою
чергу визначено, що оплата повинна бути
здійснена позивачем двома частинами:
передплата - 50%, та кінцевий розрахунок
50% через 20 днів після дати коносамента.

Сплата за контрактом підтверджується
платіжними дорученнями в іноземній
валюті № 306 від 29.08.2011 року на суму 41372,88
доларів США, та № 314 від 14.09.2011 року на
суму 41372,88 доларів США.

17 жовтня 2011 року позивачем до
Харківської обласної митниці була
подана декларація митної вартості №
807070005/2011/335813 від 17 жовтня 2011 року, в якій
було заявлено митну вартість товару за
1-м методом оцінки - за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Разом з ДМВ було подано наступний пакет
документів, а саме: Митна декларація
(форма МД-2) № 807070005/2010/335909;
Зовнішньоекономічний контракт № 120310-12
від 12.03.2010р.; Специфікація № 21 від 29.07.2011
р.; Інвойс № 00046303 від 02.08.2011 року;
Платіжне доручення в іноземній валюті
№ 306 від 29.08.2011р.; Платіжне доручення в
іноземній валюті № 314 від 14.09.2011р.;
Рахунок на оплату фрахту; Копія
вантажної митної декларації країни
відправлення; Двостороння заява
продавця та покупця про відсутність
пов'язаності; Лист-пропозиція
виробника (продавця товару); Коносамент
(Bill of loading) № СNSНА002124 від 01/09/2011р.;
Калькуляція б/н від 03.08.2011 року ;
Сертифікат походження товару;
Сертифікат якості.

Відповідачем було прийнято рішення про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300559/1 від 18 жовтня 2011 року та
картку відмови в прийнятті митної
декларації № 807070005/2011/335813 від 17 жовтня
2011 року.

Вказані рішення відповідач
обгрунтовує тим, що відповідно до
інформації з ЄАІС ДМСУ щодо рівня
митної вартості ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, вартість таких
товарів була вищою, ніж заявлена ПП
«СПС». Так, товар «Гриби печериці...»
було заявлено до митного оформлення за
вартістю - 17,04 дол. США/кг, а найнижча
митна вартість ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено- 30,54 дол. США/кг.
Позивачем не надано витребуваних
додаткових документів в обгрунтування
митної вартості задекларованого
товару.

Суд зазначає, що митна вартість
визначається та декларується за
правилами, викладеними у статтях 260, 262,
264- 273 МК України (в редакції від 11 липня
2002 року).

На виконання цих правил Кабінет
Міністрів України постановою № 1766 від
20 грудня 2006 року затвердив Порядок
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, а також постановою № 339
від 8 квітня 2008 року - Порядок
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів
(які діяли на час спірних відносин).

Відповідно до частини першої статті 265
МК України митний орган, що здійснює
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів, згідно з
положеннями цього Кодексу, має право
приймати рішення про правильність
заявленої декларантом митної вартості
товарів.

Зі змісту частин першої-п'ятої статті
266 МК вбачається, що визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, може здійснюватися за такими
методами: 1) за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості (обчислена вартість), 6)
резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також
положень зазначених вище Порядків дає
підстави дійти висновку, що митні
органи мають виключну компетенцію в
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості. Однак дискреційні
функції митних органів мають
законодавчі обмеження у випадках
незгоди із задекларованою митною
вартістю. До таких, зокрема, належать
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості товарів.

З декларантом було проведено процедуру
консультації з метою обгрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості товарів відповідно до вимог
ст. 268 і 269 Митного кодексу України, в
ході якої декларанту було доведено
інформацію про рівень ціни оформлених
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів відповідно цінової
статистичної базі даних ЄАІС ДМСУ. Для
спростування виявлених сумнівів, у
відповідності з п.11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 № 1766, було запропоновано для
підтвердження заявленої митної
вартості надати додаткові документи
(відомості про якісні характеристики
товару, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи)
фірми-виробника товару, калькуляцію
виробника, копію вантажної митної
декларації країни виробника (оформлена
відповідно до листа ДМСУ від 08.10.10 №
11/2-10.16/11627-ЕП, відповідно до якого
експортна митна декларація на товари
походженням з КНР можуть
використовуватися митними органами
України як додаткова довідкова
інформація за умови верифікації таких
декларацій та їх перекладів на
державну мову Українським
національним комітетом Міжнародної
торгової палати), висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством та інші додаткові
документи в підтвердження митної
вартості товару, про що свідчить запис
на звороті до ДМВ від 17.10.2011 №
807070005/2011/335813 та ознайомлено декларанта
під підпис (Т. 5 а.с. 42). Це є належним
документальним підтвердженням
проведення консультації та
витребування додаткових документів.
Також декларанту було повідомлено, що
за власним бажанням він може надати
інші документи для підтвердження
заявленої у декларації митної вартості
товарів.

Декларантом запропоновані документи
не були надані, зазначено про
неможливість надання запропонованих
додаткових документів, прохання видати
рішення про визначення митної
вартості. Зокрема не було надано копію
вантажної митної декларації країни
виробника (оформлена відповідно до
листа ДМСУ від 08.10.10 № 11/2-10.16/11627-ЕП,
відповідно до якого експортна митна
декларація на товари походженням з КНР
можуть використовуватися митними
органами України як додаткова
довідкова інформація за умови
верифікації таких декларацій та їх
перекладів на державну мову
Українським національним комітетом
Міжнародної торгової палати), висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством
та інші додаткові документи в
підтвердження митної вартості товару.

Крім того, суд зазначає, що позивачем
було проігноровано вимоги пункту 7
Порядку № 1766 стосовно неподання рішень
митного органу про визначення митної
вартості раніше ввезених ідентичних
та/або подібних (аналогічних) товарів,
якщо воно прийнято за одним договором
(контрактом). Відповідно до п. 7 Порядку
№ 1766 рішення про визначення митної
вартості входить до переліку
обов'язкових документів, які декларант
зобов'язаний подавати.

Так, Харківською обласною митницею
29.04.2011р. приймалося рішення про
визначення митної вартості вартості
ідентичного товару (той же товар, той
самий виробник) № 807000006/2011/300221/1 (Т. 5 а.с.
32).

Відповідно статті VII ГАТТ оцінка
ввезенного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезенного товару або
вартості аналогічного товару. Митний
орган при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару повинен впевнитися, що
заявлена декларантом митна вартість
товару ґрунтується на дійсній
вартості. Зазначене можливо здійснити
тільки шляхом порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
наявною у митного органу інформацією.

Зазначене положення також передбачено
Порядком здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 № 339, відповідно до якого при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів під
час митного контролю й митного
оформлення товарів проводиться
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено. Таке порівняння
здійснюється шляхом використання
інформації, яка міститься в базі даних
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України".

Таким чином, підставою для сумнівів
щодо заявленої митної вартості товарів
є, насамперед, рівень його ціни, якщо
він істотно відрізняється від цін на
аналогічні товари, відомості стосовно
яких не викликають сумнівів та
ретельно перевірялися. Таке порівняння
здійснюється шляхом використання
інформації, яка міститься в базі даних
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України (далі - ЄАІС ДМСУ).

Положення про ЄАІС ДМСУ розроблене
відповідно до Митного кодексу України,
Законів України «Про інформацію», «Про
Національну програму інформатизації»,
«Про захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах», «Про телекомунікації», «Про
електронні документ та електронний
документообіг», «Про державну
таємницю», «Про науково-технічну
інформацію», Положення про вантажну
митну декларацію, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.06.1997 № 574 (зі змінами), Концепції
(основи державної політики)
національної безпеки України,
Концепції технічного захисту
інформації в Україні, визначає
структуру, порядок функціонування
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України, її складові та призначення.

Єдина Автоматизована Інформаційна
Система Держмитслужби призначена для
автоматизації основних процесів
діяльності митних органів з метою
підвищення ефективності митного
контролю та митного оформлення, а також
контролю за переміщення вантажів, що
знаходяться під митним контролем, як
через митний кордон України так і в її
межах.

Ресурси ЄАІС Держмитслужби розділено
на дві категорії: - регламентована
інформація та сервіси, доступ до яких
дозволено для користувачів, яким
надано відповідні права. При цьому
порядок реєстрації користувачів,
надання прав доступу та правила
аутентифікації в ЄАІС Держмитслужби
регулюються наказами Держмитслужби
загальнодоступні інформація та
сервіси, доступ до яких дозволено для
всіх користувачів, які підключені до
відомчої мережі Держмитслужби. Тобто
для доступу до таких ресурсів не має
потреби реєструватися в системі
регламентованого доступу до ЄАІС
Держмитслужби від 20.08.2002 № 452 ДСК та №453
ДСК.

ЄАІС ДМСУ являє собою сукупність
підсистем, комплексів задач,
програмно-інформаційних комплексів
(далі - ПІК) впровадження яких в
експлуатацію проводилось окремими
наказами по кожному ПІК.

В ЄАІС ДМСУ розділ «Цінова інформація»
є розділом з регламентованим доступом
та складається з
програмно-інформаційних комплексів
ПІК «Цінова інформація при визначенні
митної вартості», ПІК «Рівні митної
вартості митних оформлень у порівнянні
з довідковими цінами на товари».

Контроль за правильністю визначення
митної вартості вищевказаних товарів,
як однієї з форм контролю по вантажній
митній декларації, передбаченої
статтею 41 Митного кодексу України, а
саме «перевірки... повноти нарахування
та сплати податків і зборів, які
відповідно до законів справляються
при переміщенні товарів через митний
кордон України», здійснювався
Харківською обласною митницею у
відповідності до пункту 2 «Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.04.08 №339 (із
змінами і доповненнями, внесеними ПКМУ
від 27.12.2011 № 1229, далі Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 № 339 при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів під час митного
контролю й митного оформлення товарів
проводиться порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено. Таке
порівняння здійснюється шляхом
використання інформації, яка міститься
в базі даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України (далі - ЄАІС ДМСУ).

Відповідно до п. 1.9 Порядку роботи
посадових осіб митного органу при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затвердженого наказом
Держмитслужби України від 24.06.2009 № 602 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.07.2009 за № 669/16685
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення митного контролю та митного
оформлення товарів здійснюється,
зокрема, шляхом порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено.
Підставою для сумнівів щодо заявленої
митної вартості товарів є, насамперед,
рівень його митної вартості, якщо він
істотно відрізняється від митної
вартості на аналогічні товари,
відомості стосовно яких не викликають
сумнівів та ретельно перевірялися.

Відповідно до інформації з ЄАІС ДМСУ
щодо рівня митної вартості ідентичних
та подібних (аналогічних) товарів,
митне оформлення яких вже здійснено,
вартість таких товарів була вищою, ніж
заявлена ПП «СПС».

Так, товар «Гриби печериці...» було
заявлено до митного оформлення за
вартістю - 17,04 дол. США/кг, а найнижча
митна вартість ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено- 30,54 дол. США/кг
(роздруковка з ЄАІС ДМСУ міститься в
матеріалах справи (Т. 5 а.с. 44-45).

Суд зазначає, що з урахуванням даних з
ЄАІС ДМСУ та документів наданих
позивачем в підтвердження митної
вартості товару та відповідних
розбіжностей, у відповідача не було
можливості прийняти задекларовану
ціну товару без її додаткової
перевірки, а саме витребування
додаткових документів, в тому числі
висновків експертних установ та
веріфікованої митної декларації
країни виробника, інших документів в
підтвердження митної вартості.

Правомірність використання бази даних
ЄАІС ДМСУ, її достатність для
виникнення обґрунтованих сумнівів у
правильності визначення митної
вартості товарів підтверджується
практикою Вищого адміністративного
суду України, а саме по справі №
К/9991/42048/11 та Верховного Суду України, а
саме по справі № 21-242а12.

Витяг з цінової бази ЄАІС ДМСУ містить
достатньо інформації - дату та номер
ВМД, з якою здійснюється порівняння,
назву та детальний опис товару, країну
походження, вагу, митну вартість,
кількість, одиниці виміру, код умови
поставки згідно правил ІНКОТЕРМС,
метод визначення митної вартості, курс
валюти, вид зовнішньоекономічного
контракту, торгову марку, країну
виробника, код валюти контракту.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
вимогами ст. 267 Митного кодексу України,
а також те, що задекларований рівень
оцінюваного товару відрізнявся від
рівня митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено,
декларантом не було надано додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, тобто були
наявні умови та застереження, що
унеможливили визначення вартості цих
товарів згідно абз. 2 ч. 4 ст. 267 Митного
кодексу України, митним органом було
прийняте рішення про неможливість
визначення митної вартості за першим
методом (за ціною угоди) та про
коригування його вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, згідно ст. 269 Митного кодексу
України за найменшою митною вартістю,
яка наявна у цінової статистичної базі
даних ЄАІС ДМСУ - 30,54 дол.США/кг.

У відповідності з вимогами статті 266
Митного кодексу України «якщо митна
вартість не може бути визначена за
основним методом, застосовується
послідовно кожний із перелічених у
частині першої цієї статі методів.»

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
(ст. 268 Митного кодексу України)
неможливо було використати через
відсутність документально
підтвердженої інформації щодо умов,
при яких можливо використання
вказаного методу.

Відповідно до статті 268 Митного кодексу
України при застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов: товари повинні бути однакові за
всіма ознаками з оцінюваними (у митниці
була відсутня інформація щодо продажу
товару з тієї ж країни, в такому ж стані,
таких же найменувань за першим методом
тобто фізичні характеристики не
співпадають).

Відповідно до положень Методичних
рекомендацій із застосування окремих
положень Митного кодексу України, що
стосуються питань визначення митної
вартості товарів, які імпортуються на
митну територію України, затверджених
наказом Державної митної служби
України від 31.01.2007 № 74 при застосуванні
методу визначення митної вартості
товару за ціною угоди щодо ідентичних
товарів митний орган, по змозі,
використовує інформацію, яка міститься
в базі даних ЄАІС ДМСУ, у тому числі
програмно-інформаційному комплексі
«Інформаційно-пошукова система
обробки та аналізу цінової інформації
при визначенні митної вартості
товарів, що переміщуються через митний
кордон України», про продаж ідентичних
товарів на тих самих комерційних
умовах і приблизно у тих самих
кількостях, що й товари, які оцінюються.

Отже, отримана відповідачем інформація
з бази даних ЄАІС ДМСУ не дозволяла
зробити висновок про продаж даного
товару на тих самих комерційних умовах
і приблизно у тих самих кількостях, що й
товари, які оцінюються, а тому не надала
можливості віднести даний товар до
ідентичного. З цих підстав було
застосовано третій метод визначення
митної вартості товарів - за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що відповідач
при прийнятті спірних рішень діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб що передбачені Конституцією та
законами України, а позовні вимоги
позивача є необгрунтованими, не
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами, не
відповідають законодавству України
регулюючому суспільні відносини у
сфері митної політики Держави, тому не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 128, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства "СПС" до
Головного управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, Харківської
митниці Міндоходів про визнання
недійсним та скасування рішення -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17
лютого 2014 року.

Суддя
Панов М.М.