Справа № 2а-0770/4190/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Справа № 9104/181135/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційні
скарги Товариства з додатковою
відповідальністю «Виноградівський
завод пластмасових сантехнічних
виробів» та Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Закарпатської області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року у справі №2а - 0770/4190/11 за
адміністративним позовом Товариства з
додатковою відповідальністю
«Виноградівський завод пластмасових
сантехнічних виробів» до Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області про скасування податкових
повідомлень - рішень, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Виноградівський
завод пластмасових сантехнічних
виробів» звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області і просило скасувати податкові
повідомлення - рішення №, №,
№, №, №007612351, № від 01
грудня 2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами проведеної перевірки
відповідач прийшов до неправомірного
висновку про порушення позивачем ст. 10
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». При цьому,
відповідачем безпідставно не було
враховано, що всі працівники, що мають
право на застосування податкової
соціальної пільги, подали відповідні
заяви. Крім цього, позивачем було
прийнято рішення про розподіл
прибутку, строку та порядку його
виплати, тому і висновок перевірки щодо
порушення Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» є
безпідставним.

Висновки відповідача про порушення
ґрунтуються на припущеннях та
суперечать обставинам справи і,
відповідно, прийняті за результатами
перевірки податкові повідомлення -
рішення є протиправними.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправними та
скасовані податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Закарпатської області №, №,
№ від 01 грудня 2011 року. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції сторони у відповідних
частинах, що стосується інтересів
кожної із сторін, оскаржили
вищевказану постанову в апеляційному
порядку до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Відповідно,
позивач просить скасувати постанову
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та прийняти у цій частині нову
постанову про задоволення позовних
вимог в повному обсязі. Відповідач
просить скасувати оскаржуване судове
рішення в частині задоволення позовних
вимог та постановити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційних
скарг, сторони посилаються на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин справи та недоведеність
обставин справи, які суд першої
інстанції вважав встановленими.

Сторони в судове засідання
представників не направили, хоча були
належним чином та у встановленому
законом порядку повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду справи.
При цьому сторони направили суду заяву
про досягнення примирення та
відповідно просять закрити у зв'язку з
цим провадження у справі.

На підставі ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
заяви сторін, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції слід визнати нечинною, а
провадження у справі - закрити.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
висновок податкового органу щодо
обов'язку відповідача по нарахуванню
та сплаті авансового внеску протягом
шести місяців після закінчення
звітного річного періоду без прийняття
рішення про виплату девідентів не
відповідають вимогам законодавства, а
тому і протиправним є податкове
повідомлення - рішення про збільшення
суми податкового зобов'язання з
податку на прибуток. Також,
безпідставним є висновок перевірки про
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України щодо надання
соціальної пільги, так як до перевірки
були представлені заяви осіб, яких
стосується така пільга. Крім цього, як
зазначає суд першої інстанції, в ході
проведення інвентаризації виявлено
нестачу майна понад норми природного
убутку, тому вартість предметів
нестачі розглядається як використання
їх не у господарській діяльності.

Разом з цим, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що в судовому
засіданні підтверджений факт не
проведення щоденного друку на РРО та не
збереження в книзі обліку
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків, недрукування
контрольних стрічок і не забезпечення
їх зберігання. Також, в ході проведення
інвентаризації виявлено нестачу майна
понад норми природного убутку, тому
вартість предметів нестачі
розглядається як використання їх не у
господарській діяльності. Позивач до
складу прямих матеріальних витрат, що
включаються до собівартості
вироблених і реалізованих товарів
включено витрати на придбання сировини
від особи, що перебувала на спрощеній
системі оподаткування, а на момент
перевірки позивачем не були
представлені. Тому висновки перевірки,
що стосуються цих обставин є
правомірними та обгрунтованими, а
відповідно є правомірними і видані на
підставі цих висновків податкові
повідомлення - рішення.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідачем
проведено виїзну планову перевірку з
питань дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період із 01 жовтня 2008
року по 30 червня 2011 року, за
результатами якої 11 листопада 2011 року
складено акт перевірки за №583/23 -
0112/00292706.

В акті перевірки , зокрема, зазначено,
що за вказаний період позивачем
допущено порушення: пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1, п.
5.1, пп. 5.3.2, 5.3.9 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5, пп. 7.4.1 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», пп. 135.5.5 п. 135.5 ст.
135,п. 138.4, п. 138.8, п. 138. 10 ст. 138, пп. 139.1.12 п.
139.1 ст. 139, пп. 153.2.1 п. 153.1 ст. 153
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податкові
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 52 160 гривень; пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого знижено
податок на додану вартість на суму 37
гривень; п. 7.8 ст. 7, п. 10.1 ст. 10 Закону
України про оподаткування прибутку
підприємств, ст. 30 Закону України «Про
акціонерні товариства», внаслідок чого
не нараховано та несплачено до бюджету
авансовий внесок з податку на прибуток
в сумі 70 383 гривні; п. 168.1 ст. 168, пп. 169.1.2 п.
169.1, пп. 169.2.2 п. 169.2 ст. 169 Податкового
кодексу України, в результаті чого
виникла кредиторська заборгованість
по податку з доходів фізичних осіб в
сумі 8 096 гривень 07 коп. та донараховано 3
090 гривень 54 коп.; п. п. 9, 10 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

На підставі викладених в акті
перевірки висновків відповідачем 01
грудня 2011 року прийняті податкові
повідомлення - рішення: №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 87 978 гривень 75 коп.; №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів на суму 46 гривень 25 коп.;
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи найманих працівників на суму 13
211 гривень 63 коп.; №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на суму 10 729 гривень;
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на суму
47 910 гривень 25 коп.; №000772352, яким до
позивача застосовано штрафну санкцію
за порушення Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у розмірі 17 000 гривень».

Підставами для винесення оспорюваних
податкових повідомлень - рішень стали
викладені в акті перевірки обставини
господарської діяльності підприємства
та виявлені в ході перевірки порушення
вимог податкового законодавства.

Згідно з протоколом загальних зборів
акціонерів ВАТ «Виноградівський завод
пластмасових сантехнічних виробів»
від 31 березня 2010 року №15 рішення про
виплату девідентів акціонерам
товариства не приймалося. 21 січня 2009
року між позивачем та ТОВ «ВТК
«Полімерцентр» укладено договір №278/1
підряду на виготовлення пластмасових
сантехвиробів. Згідно умов договору
замовник передає підряднику на час дії
договору без переходу права власності
на нього необхідне обладнання,
пристрої та інвентар, що оформляється
актом приймання - передачі. На підставі
акта від 21 січня 2009 року виконавець
передав позивачу термопластавтомати.
Тобто, обладнання надано відповідно до
договору підряду. Також, позивачем було
придбано у підприємця ОСОБА_1 сировину
на суму 12 000 гривень.

Ливарні форми у кількості 246 штук на
суму 457 224 гривні 67 коп. рахувалися по
рахунку як малоцінні необоротні
матеріальні активи, а в подальшому
віднесені до складу основних засобів,
про що документи не були надані і такі
документи були надані суду.

Також, позивачем були представлені
заяви найманих працівників, щодо яких
застосовувалася податкова соціальна
пільга.

Крім цього, перевіркою встановлено
невиконання вимоги щодо щоденного
друкування на РРО та не збереження в
книзі обліку розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків, а також
недрукування на РРО контрольних
стрічок і не забезпечення їх
зберігання протягом трьох днів,
зокрема, за період із 01 жовтня 2008 року
по 23 травня 2011 року у кількості 111
стрічок.

Вказані обставини були предметом
перевірки податкового органу і щодо
цих обставин в акті перевірки
містяться відповідні висновки.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, податкова накладна є
документом, який підтверджує сплату
покупцем податку на додану вартість.

З огляду на вищевикладені обставини,
колегія суддів апеляційного суду
зазначає про таке.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»»
девідентом є платіж, який здійснюється
емітентом корпоративних прав на
користь власника таких прав. Статтею 7
цього ж Закону України встановлено, що
емітент корпоративних прав, який
приймає рішення щодо виплати
девідентів акціонера, нараховує та
вносить до бюджету авансовий внесок з
податку на прибуток за встановленою
законом ставкою. Статтею 30 Закону
України «Про акціонерні товариства»
встановлено, що виплата девідентів
здійснюється з чистого прибутку
звітного року.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» встановлено, що доход,
отриманий платником податку від
продажу товарів, визначається,
виходячи із договірних цін, але не
менших за звичайні ціни.

Також, згідно з п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.12 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, визнаються витратами
того звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації. Не включаються
до складу витрат витрати , понесені у
зв'язку з придбанням робіт, послуг у
фізичної особи - підприємця, що сплачує
єдиний податок.

З урахуванням встановлених судом
фактичних обставин справи та доказів,
представлених сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положень нормативно -
правових актів, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що матеріали справи та наявні
докази підтверджують висновки суду
першої інстанції щодо протиправності
скасованих судом податкових
повідомлень - рішень. Також, досліджені
докази підтверджують правомірність
висновків перевірки щодо виявлених в
ході проведення перевірки порушень не
проведення щоденного друку на РРО та не
збереження в книзі обліку
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків, недрукування
контрольних стрічок і не забезпечення
їх зберігання, щодо включення витрат на
придбання сировини від особи, що
перебувала на спрощеній системі
оподаткування та щодо відсутності на
час проведення перевірки документів,
що підтверджують відповідні обставини.
Тому, висновки перевірки, що стосуються
цих обставин є правомірними та
обґрунтованими, а відповідно є
правомірними і видані на підставі цих
висновків податкові повідомлення -
рішення.

Тобто, постанова суду першої інстанції
відповідає встановленим ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимогам щодо законності та
обґрунтованості судових рішень у
адміністративних справах, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до поданої заяви, сторони по
справі досягли примирення на таких
умовах: відповідач погоджується з
постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень
рішень від 01 грудня 2011 року та
відмовляється від подальшого
оскарження цієї постанови; позивач
погоджується із цією постановою суду
першої інстанції, якою підтверджено
правомірність визначення грошових
зобов'язань згідно податкових
повідомлень - рішень від 01 грудня 2011
року, та відмовляється від подальшого
оскарження постанови суду першої
інстанції. Також, позивач сплачує суми
грошових зобов'язань згідно
податкових повідомлень - рішень у
строк до 27 грудня 2013 року у разі
отримання ухвали суду.

Згідно положень ст. 203 ч. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після ухвалення
судового рішення, яке є законним і
обґрунтованим, судом апеляційної
інстанції таке рішення визнається
нечинним і провадження у справі
підлягає закриттю з підстав,
передбачених ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
з дотриманням вимог ст. 113 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В даному випадку сторони на основі
взаємних поступок уклали угоду з
відповідними умовами, правами та
обов'язками сторін щодо вирішення
спору в межах його предмета. При цьому,
колегія суддів вважає, що умови
примирення не суперечать закону та не
порушують чиїх - небудь прав, свобод або
інтересів.

Вказана обставина відповідно до ст. 157
ч. 1 п. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України та у зв'язку із
відповідністю умов угоди положенням
ст. 113 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
закриття провадження у справі.

З урахуванням висновків суду
апеляційної інстанції та положень ст.
203 ч. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
визнати нечинною.

Керуючись ст. ст. 51, 113, 157, 194, 197, 198, 203, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року у справі №2а - 0770/4190/11 за
адміністративним позовом Товариства з
додатковою відповідальністю
«Виноградівський завод пластмасових
сантехнічних виробів» до Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області про скасування податкових
повідомлень - рішень визнати нечинною.

Провадження у справі за
адміністративним позовом Товариства з
додатковою відповідальністю
«Виноградівський завод пластмасових
сантехнічних

виробів» до Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Закарпатської області про скасування
податкових повідомлень - рішень
закрити в зв'язку з примиренням сторін
на таких умовах:

1. Державна податкова інспекція у
Виноградівському районі Закарпатської
області погоджується з постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року по справі №2а - 0770/4190/11 про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень рішень від 01
грудня 2011 року: № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 87 978 гривень 75 коп.;
№ про визначення грошового
зобов'язання з податку на прибуток із
застосуванням «звичайних цін» на
загальну суму 10 729 гривень; № про
визначення грошового зобов'язання по
податку з доходів найманих працівників
на загальну суму 13 21 гривень 63 коп. та
відмовляється від подальшого
оскарження постанови Закарпатського
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2011 року у справі №2а - 0770/4190/11.

2. Товариство з додатковою
відповідальністю «Виноградівський
завод пластмасових сантехвиробів»
погоджується з постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року по справі №2а - 0770/4190/11, якою
підтверджено правомірність
визначення грошових зобов'язнь згідно
податкових повідомлень - рішень від 01
грудня 2011 року: № про визначення
грошового зобов'язання за порушення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на суму 17 000
гривень; № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 47 910 гривень 25
коп.; № про визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 46 гривень 25
коп. та відмовляється від подальшого
оскарження постанови Закарпатського
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2011 року у справі №2а - 0770/4190/11.

3. Товариство з додатковою
відповідальністю «Виноградівський
завод пластмасових сантехвиробів»
сплачує суми грошових зобов'язань
згідно податкових повідомлень - рішень
від 01 грудня 2011 року №, №,
№ у строк до 27 грудня 2013 року у
разі отримання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з часу направлення копії
ухвали особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський