Справа № К/9991/12945/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/12945/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до начальника
Машівської виправної колонії №9
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Полтавській області Шевченка Юрія
Миколайовича про визнання недійсним
рапорту та скасування постанови про
визнання злісним порушником режиму в
місцях позбавлення волі за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 вересня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
недійсними п'ять рапортів та постанов
начальника Машівської виправної
колонії №9 управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань в Полтавській
області Шевченка Ю.М. від 19 лютого 2008
року, 20 лютого 2008 року, 21 лютого
2008 року, 22 лютого 2008року та 23 лютого 2008
року у зв'язку із викладеними завідомо
неправдивими відомостями; скасувати
постанову про визнання позивача
злісним порушником режиму утримання в
місцях позбавлення волі.

Ухвалою судді Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 травня
2008 року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
на підставі пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України (суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишено без задоволення, а ухвалу
судді Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2008
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
апеляційним судом порушення норм
чинного процесуального законодавства,
що призвело до постановлення
неправильного судового рішення,
позивач просить скасувати судове
рішення суду апеляційної інстанцій та
направити справу до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду в
іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є публічно-правовий спір, який випливає
із здійснення суб'єктом владних
повноважень управлінських функцій.

Порядок застосування заходів
стягнення, що застосовуються до осіб,
позбавлених волі, регулюється главою 19
Кримінально-виконавчого кодексу
України. Цією главою передбачено право
засудженого оскаржити накладене на
нього стягнення. Однак посадові особи,
яким надано право застосовувати заходи
стягнення, передбачені статтями 130-132
цього Кодексу, виконують не владні
управлінські, а процесуальні функції і
спори, що виникли між сторонами по
даній справі та пов'язані з реалізацією
таких повноважень, не належать до
юрисдикції адміністративних судів та
повинні розглядатися у межах
кримінального, а не адміністративного
судочинства.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу судді
Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2008
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.