Справа № 2а/1017/470/12
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/1017/470/12
Головуючий у 1-й інстанції: Капшук Л.О.
Суддя-доповідач: Мацедонська
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Миронівському районі
Київської області на постанову
Миронівського районного суду
Київської області від 28 травня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Миронівському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

встановив:

13 травня 2011року позивач звернулася до
Миронівського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Миронівському районі
Київської області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови провести перерахунок та
виплату пенсії, зобов»язання
відповідача починаючи з 25 грудня 2010
року провести перерахунок додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в
розмірі 15% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.51 Закону України
« Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячну
доплату до пенсії за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до ст.39 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати та
щомісячне підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Постановою Миронівського районного
суду Київської області від 28 травня 2012
року позовні вимоги позивача до
Управління Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
здійснити відповідний перерахунок
задоволені частково, а саме: визнано
протиправною відмову відповідача щодо
нарахування та виплати позивачці
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, як особі віднесеній до
категорії 4, щомісячної доплати до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру що
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю згідно
положень ст.ст.39,51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
державної соціальної грошової
допомоги як особі, що має статус дитини
війни, відповідно до ст.6 Закону України
« Про соціальний захист дітей війни»;
зобов»язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачці
щомісячної доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, що проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, в розмірі
мінімальної заробітної пдати
відповідно до ст.39 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, як особі
віднесеній до категорії 4, відповідно
до ст.51 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
15% мінімальної пенсії за віком, яка
визначається в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та щомісячної
державної соціальної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період 25 грудня 2010 року по 22 липня 2011
року. Решту позовних вимог залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в Миронівському районі
Київської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
(категорія 4), серія НОМЕР_1, виданим
Київською облдержадміністрацією 25
січня 1994 року, отримує пенсію у
відповідача та проживає в м. Миронівка,
Київської області, яке за переліком
населених пунктів Київської області
віднесено до зони посиленого контролю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст.49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 51 Закону передбачено, що
особам, віднесеним до категорії 4,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст.ст.39,51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу доплати
виплачувались відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року № 530, від 26 липня 1996 року
№836.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530 та від 26 липня 1996 року №836
відповідач не правомірно виплачував
доплату до пенсії та додаткову пенсію
за шкоду заподіяну здоров'ю в меншому
розмірі ніж це передбачено ст.ст.39,51
зазначеного Закону.

Крім того з матеріалів справи
вбачається що позивач є особою, що
належить до соціальної категорії
громадян «діти війни» в розумінні ст.1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим вона звернулася до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.6
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Миронівському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного
суду Київської області від 28 травня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.