Справа № 820/10677/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 820/10677/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
Мурги С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

прокурора - Вітер Д.В.,

представників відповідачів -
Блавацької Д.А., Голуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Київського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, Головного управління юстиції
у Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р.
по справі № 820/10677/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ,
Прокуратури Київського району м.
Харкова , Головного управління
юстиції у Харківській області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Київського відділу державної
виконавчої служби України
Харківського міського управління
юстиції, Прокуратури Київського
району м. Харкова, Головного
управління юстиції у Харківській
області, в якому просив: визнати
протиправними та незаконними дії
Київського відділу ДВС Харківського
міського управління юстиції,
прокуратури Київського району м.
Харкова та Головного управління
юстиції у Харківській області;
зобов'язати Київський відділ ДВС
Харківського міського управління
юстиції вчинити певні дії щодо
усунення порушених конституційних
прав позивача в частині отримання
обґрунтованої відповіді на звернення;
зобов'язати прокуратуру Київського
району м. Харкова вчинити певні дії
щодо усунення порушень конституційних
прав позивача, вживши заходів до
поновлення порушених прав, захисту
законних інтересів громадян,
притягнути порушників до
відповідальності, про що повідомити
позивачу письмово, надіславши висновок
та відповідь на його адресу;
зобов'язати ГУ юстиції у Харківській
області вчинити певні дії щодо
усунення порушень конституційних прав
позивача, вживши заходи до поновлення
порушених прав, захисту законних
інтересів громадянина та притягнути
порушників до відповідальності, про що
повідомити письмово, надіславши
відповідь на адресу позивача.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
р. задоволені позовні вимоги
задоволені частково, а саме: визнано
неправомірною бездіяльність
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, Головного
управління юстиції у Харківській
області щодо ненадання відповідей на
звернення позивача; зобов'язано
Київський відділ державної виконавчої
служби Харківського міського
управління юстиції розглянути
звернення позивача від 16 березня 2013
року та надати відповідь згідно до
вимог Закону України "Про звернення
громадян"; зобов'язати Головне
управління юстиції у Харківській
області надати позивачу відповідь на
звернення від 14 травня 2013 року згідно
до вимог Закону України "Про звернення
громадян". В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Відповідачі - Головне управління
юстиції у Харківській області та
Київський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подали апеляційні скарги, в
яких посилаючись на незаконність
рішення суду першої інстанції в зв'язку
з ненаданням належної правової оцінки
обставинам справи та невірним
застосуванням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
р. в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянти посилаються на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: Конституції України, Закону
України «Про звернення громадян»,
Закону України «Про виконавче
провадження», КАС України та не
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
Київським відділом державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом №2а-8331/11 від 25 січня 2013 року,
виданим Комінтернівським районним
судом м. Харкова про зобов'язання
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації про нарахування та
виплату позивачу недоплачену щорічну
допомогу, яка виплачується до 5 травня
за 2011 рік у відповідності до ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», з урахуванням фактично
виплачених виплат у розмірі 7
мінімальних та 8 мінімальних пенсій за
віком.

Державним виконавцем 19 липня 2013 року,
відповідно до ст. ст. 17, 19, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та направлено
сторонам до відома та для виконання за
вих. № 15571 та 19 липня 2013 року
відправлений запит до Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської ОДА з проханням повідомити
про стан виконання вищезазначеного
документу за вих. №15604.

07 серпня 2013 року на адресу Київського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції надійшла відповідь з
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, в якій зазначено, що
розпорядження управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Комінтернівського
району Харківської міської ради від 12
вересня 2011 р. № 6 про призначення
виплати одноразової грошової допомоги
до 5 травня за 2011 р. в сумі 5532 грн. -
прийнято центром до відома.

Позивач 16 березня 2013 року звернувся із
письмовою заявою до начальника
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції із
проханням повідомити його про хід
виконання виконавчого провадження за
рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова (а.с. 8).

14 травня 2013 р. позивач звернувся зі
скаргою до Прокуратури Київського
району м. Харкова (а.с. 9).

Прокуратурою Київського району м.
Харкова 18 травня 2013 року, тобто із
дотриманням встановленого
законодавством терміну, направлено
звернення для розгляду за належністю
до Головного управління юстиції у
Харківській області - органу, до
повноважень якого належить розгляд
заяви (скарги) позивача.

Прокуратурою повідомлено позивача про
направлення зазначеної скарги для
розгляду Головного управління юстиції
у Харківській області (а.с. 10).

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
прокуратура Київського району м.
Харкова при розгляді заяви позивача
діяла на підставі та у спосіб
передбачений діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про звернення громадян», громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
звернення громадян», під зверненням
громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги. Заява (клопотання) - звернення
громадян із проханням про сприяння
реалізації закріплених Конституцією
та чинним законодавством їх прав та
інтересів або повідомлення про
порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з
проханням про визнання за особою
відповідного статусу, прав чи свобод
тощо.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
звернення громадян", звернення,
оформлені належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.
Забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
звернення громадян",органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.

Згідно ст. 29 Закону України "Про
звернення громадян", нагляд за
дотриманням законодавства про
звернення громадян здійснюється
Генеральним прокурором України та
підпорядкованими йому прокурорами.
Відповідно до наданих їм чинним
законодавством повноважень вони
вживають заходів до поновлення
порушених прав, захисту законних
інтересів громадян, притягнення
порушників до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
"Про звернення громадян", органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; у разі
прийняття рішення про обмеження
доступу громадянина до відповідної
інформації при розгляді заяви чи
скарги скласти про це мотивовану
постанову; на прохання громадянина
запрошувати його на засідання
відповідного органу, що розглядає його
заяву чи скаргу;скасовувати або
змінювати оскаржувані рішення у
випадках, передбачених законодавством
України, якщо вони не відповідають
закону або іншим нормативним актам,
невідкладно вживати заходів до
припинення неправомірних дій,
виявляти, усувати причини та умови, які
сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; вживати
заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких
було допущено порушення, а також на
прохання громадянина не пізніш як у
місячний термін довести прийняте
рішення до відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу
чи об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та
перевіряти стан розгляду заяв чи скарг
громадян, вживати заходів до
усунення причин, що їх породжують,
систематично аналізувати та
інформувати населення про хід цієї
роботи. У разі необхідності та за
наявності можливостей розгляд
звернень громадян покладається на
посадову особу чи підрозділ
службового апарату, спеціально
уповноважені здійснювати цю роботу, в
межах бюджетних асигнувань. Це
положення не скасовує вимоги абзацу
дев'ятого частини першої цієї статті.

Згідно ст. 20 Закону України "Про
звернення громадян", звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону
України «Про звернення громадян»,
рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні)
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Згідно п. 3.1. Інструкції про порядок
розгляду звернень та особистого
прийому громадян у Міністерстві
юстиції України, в установах та
організаціях, що належать до сфери його
управління, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 18.03.2004
року, за №26/5, посадові особи органів та
установ юстиції при розгляді звернень
громадян зобов'язані уважно вникати в
їх суть, у разі потреби вимагати у
виконавців матеріали їх перевірки,
направляти працівників на місця для
перевірки викладених у зверненні
обставин, застосовувати інші заходи
для об'єктивного вирішення поставлених
автором звернення питань, з'ясовувати
та приймати рішення про усунення
причин і умов, які спонукають авторів
скаржитись.

Відповідно до п.2.3 Інструкції, рішення,
які приймаються за зверненнями, мають
бути мотивованими та ґрунтуватися на
нормах чинного законодавства. Посадова
особа, визнавши заяву такою, що
підлягає задоволенню, зобов'язана
забезпечити своєчасне й правильне
виконання прийнятого рішення, а в разі
визнання скарги обґрунтованою -
негайно вжити заходів до поновлення
порушених прав громадян.

Згідно до п. 3.7. Інструкції, термін
розгляду пропозицій, заяв та скарг
обчислюється з дня, наступного за днем,
з якого починається строк (таким днем є
день їх надходження та реєстрації в
органі чи установі юстиції), по день
направлення заявнику відповіді на його
звернення. Якщо останній день терміну
розгляду звернення припадає на
неробочий день, то за останній день
терміну вважається перший після нього
робочий день.

Всі скарги на дії (бездіяльність)
державних виконавців та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби розглядаються в порядку та
строки, передбачені статтею 85 Закону
України "Про виконавче провадження".

Звернення розглядаються і вирішуються
в термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, враховуючи вихідні,
святкові та неробочі дні, а ті, які не
потребують додаткового вивчення та
проведення перевірки за ними, -
невідкладно, але не пізніше 15 днів від
дня їх отримання.

Якщо в місячний термін вирішити
порушені у зверненні питання
неможливо, то керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
установлюють термін, потрібний для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати 45 днів.

Згідно п. 3.8. Інструкції, звернення
вважається вирішеним, якщо розглянуті
всі поставлені в ньому питання,
прийнято обґрунтоване рішення та вжиті
потрібні заходи щодо його виконання і
заявника повідомлено про результати
перевірки звернення і прийняте
рішення.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції,
відповідь за результатами розгляду
звернення в обов'язковому порядку
дається тим органом, який його отримав
і до компетенції якого входить
розв'язання порушених у зверненні
питань, за підписом керівників або
осіб, яким право ставити підпис надано
керівником органу чи установи.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог або прохань, викладених у
зверненні, доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на чинне законодавство і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення. При цьому
вказуються заходи, які вживались
органом чи установою юстиції для
перевірки цього звернення. Якщо
давалася усна відповідь, то
складається відповідна довідка, яка
додається до матеріалів перевірки
звернення. У картці обліку (журналі)
фіксується, що про наслідки перевірки
заявника повідомлено в особистій
бесіді.

Крім того колегія суддів зазначає, що з
матеріалів справи вбачається, що
Київським відділом державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції листом
від 28 травня 2013 р. повідомлено
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Розумного С.М., що
21 березня 2013 р. у канцелярії
Київського ВДВС ХМУЮ зареєстрований
виконавчий лист з заявою про
відкриття виконавчого провадження
про стягнення з Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації Київського району м.
Харкова на користь ОСОБА_1, який був
розписаний на державного виконавця
ОСОБА_6, який звільнився за власним
бажанням. 19 липня 2013 р. державним
виконавцем відділу Петровою Ю.С.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вищезазначеного документа та
направлено сторонам для відома ( а.с. 47).

На підставі вищезазначеної інформації
Головним управлінням юстиції у
Харківській області було направлено
позивачу відповідь від 29 травня 2013 р.
(а.с. 48-49).

Таким чином, із врахуванням
вищевикладеного, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначеним
листом спростовуються доводи
апелянта Головного управління юстиції
у Харківській області, що відповідь на
звернення позивача була надана
відповідачем своєчасно, оскільки в
листі від 29 травня 2013 р. міститься
інформація про те, що 19 липня 2013 р.
винесено постанову про відкриття
виконання виконавчого провадження з
виконання вищезазначеного
виконавчого документа, тобто,
інформація на майбутнє, якою
відповідач не міг володіти станом на 29
травня 2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, Головного управління юстиції
у Харківській області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р. по
справі № 820/10677/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б. Повний текст
ухвали виготовлений 27.01.2014 р.