Справа № П/808/269/14
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Справа № П/808/269/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі,
головуючого - судді Артоуз О.О. при
секретарі судового засідання
Філоненко Ю.М. розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт»

до: Запорізької митниці
Міндоходів;

третя особа: Головне управління
Державної казначейської служби
України

у Запорізької
області

про: визнання дій
протиправними та скасування рішень та

зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» (далі-позивач) до
Запорізької митниці Міндоходів
(далі-відповідач), третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України у Запорізької області
(далі-третя особа), в якому позивач
просить суд:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо направлення запитів
про надання додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість
та обраний метод її визначення: № 60117
від 20.08.2013, № 61093 від 27.08.2013, № 62072 від
30.08.2013, № 63249 від 05.09.2013, № 64346 від 11.09.2013,
№ 65822 від 18.09.2013, № 66496 від 23.09.2013, № 66949
від 24.09.2013, № 67930 від 30.09.2013, № 68760 від
03.10.2013, № 70629 від 14.10.2013, № 72050 від 21.10.2013,
№ 72974 від 24.10.2013;

- визнати протиправними та скасувати
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів № 112050000/2013/000683/2
від 21.08.2013, № 112050000/2013/000690/2 від 27.08.2013, №
112050000/2013/000701/2 від 30.08.2013, № 112050000/2013/000721/2
від 05.09.2013, № 112050000/2013/000735/2 від 11.09.2013, №
112050000/2013/000756/2 від 18.09.2013, № 112050000/2013/000766/2
від 23.09.2013, № 112050000/2013/000783/2 від 24.09.2013, №
112050000/2013/000792/2 від 30.09.2013, № 112050000/2013/000807/2
від 03.10.2013, № 112050000/2013/000830/2 від 14.10.2013, №
112050000/2013/000846/2 від 21.10.2013, № 112050000/2013/000861/2
від 24.10.2013;

- визнати протиправними та скасувати
картки відмови відповідача в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення: № 112050000/2013/00861, №
112050000/2013/00875, № 112050000/2013/00891, №
112050000/2013/00919, № 112050000/2013/00939, №
112050000/2013/00971, № 112050000/2013/00988, №
112050000/2013/01006, № 112050000/2013/01021, №
112050000/2013/01037, № 112050000/2013/01065, №
112050000/2013/01095, № 112050000/2013/01120;

- зобов'язати відповідача в
установленому законодавством порядку
скласти та направити третій особі
висновок про повернення позивачу з
Державного бюджету України надмірно
сплачені митні платежі в сумі 916 756,83
грн.;

- зобов'язати відповідача визнати митну
вартість товарів, поставлених за
контрактом позивача з Фірмою «OUU
LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія) № 804/1323-818/35209/34
від 30.05.2013:

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/021639 від 20.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/022157 від 27.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/022628 від 30.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/023226 від 05.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/023798 від 11.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/024557 від 18.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/024886 від 23.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/025103 від 24.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/025611 від 30.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/026040 від 03.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/026955 від 14.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/027687 від 21.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
позивачем згідно митної декларації МД-2
№ 112050000/2013/028141 від 24.10.2013 .

- в порядку ст. 267 КАСУ зобов'язати
Запорізьку митницю Міндоходів не
пізніше 30 робочих днів з моменту
набрання постановою суду законної
сили, надати Запорізькому окружному
адміністративного суду звіт про
виконання постанови суду, що набрала
законної сили.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
при митному оформленні товарів, які
ввозились на територію України, він
визначив їх митну вартість за основним
методом - ціною договору (контракту),
заявив цей показник в декларації, до
якої додав документи, що підтверджують
митну вартість товару, згідно з
переліком, визначеним Митним кодексом
України. Однак, на думку позивача,
митний орган безпідставно не погодився
із заявленою декларантом митною
вартістю товарів, визначеною за ціною
договору (контракту), та незаконно
направив запит про надання додаткових
документів, прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів із
застосуванням іншого методу -
резервного. Позивач стверджував, що він
не погодився з рішенням митного органу
про коригування заявленої митної
вартості товарів, але з метою випуску
задекларованих товарів у вільний обіг
було здійснено митне оформлення товару
під гарантійне зобов'язання, здійснено
коригування митної вартості згідно з
рішенням митного органу, подано нову
митну декларацію, сплачено всі митні
платежі, у тому числі різницю між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом.

Представник відповідача проти позову
заперечує, з підстав зазначених у
письмових запереченнях (вх. №3271 від
27.01.2014), зокрема зазначає, що під час
митного оформлення задекларованих
товарів спрацювала автоматизована
система аналізу та управління ризиками
Державної митної служби, яка показала,
що аналогічний товар розмитнювався за
іншою митною вартістю, більшою, ніж
заявлена позивачем, тому в посадової
особи митного органу виникли
обґрунтовані сумніви з приводу
правильності визначення декларантом
митної вартості. Надані позивачем
документи виявились недостатніми для
визнання заявленої позивачем митної
вартості, містили розбіжності та не
містили всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, тому митний орган законно та
обґрунтовано витребував додаткові
документи та прийняв рішення про
коригування митної вартості. Також,
інспектором була проаналізована
наявна в митному органі цінова
інформація та виявлено, що попередні
поставки ідентичного товару
здійснювалися за вищими цінами, а саме,
декларантом заявлена митна вартість
товару 260 євро за тонну, натомість на
момент здійснення митних
формальностей за даним товаром в ЄАІС
ДМСУ містилась інформація про ціну для
ідентичного товару, що становила 413євро
за тонну. Відповідно до п. 7 ст. 55 Митного
кодексу України, товар було випущено у
вільний обіг шляхом надання фінансової
гарантії. З урахуванням
вищезазначеного, просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі.

10.02.2014 представник позивача надіслав до
суду клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.
Позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

10.02.2014 представник відповідача також
надіслав до суду клопотання про
розгляд справи у порядку письмового
провадження, просить відмовити у
задоволенні заявлених позовних вимог.

24.01.2014 від третьої особи - Головного
Управління Державної казначейської
служби України у Запорізької області
надійшли письмові пояснення з
клопотанням про розгляд справи без
участі Головного управління, зокрема
зазначає що, відповідно до діючого
законодавства України контроль за
справлянням митних та інших платежів,
що вносяться до/або під час митного
оформлення (далі - митних платежів),
покладено на Державну митну службу
України. Відповідно до Порядку
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення, затвердженого спільним
наказом Міністерства фінансів України
та Державної митної служби України від
24.01.2006 № 25/44, перерахування митних
платежів здійснюється платниками на
депозитні рахунки, відкриті на ім'я
митних органів в Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у м. Києві. Кошти, що підлягають
зарахуванню до Державного бюджету
України, після завершення митного
оформлення товарів перераховуються з
депозитного рахунку на рахунки з
обліку доходів, які відкриті в
територіальних органах Державної
казначейської служби України. Вказані
кошти перераховуються до бюджету
загальною сумою, тому органи Державної
казначейської служби України не мають
можливості перевірити факт
зарахування коштів до бюджету в
розрізі платників.

Порядок повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
платежів, затверджений спільним
наказом Державної митної служби
України та Державного казначейства
України від 20.07.2007 № 611/147, передбачає, що
повернення митних платежів з бюджету
здійснюється органами Державної
казначейської служби України на
підставі висновку митного органу.

Оскільки відповідний висновок щодо
повернення позивачу помилково або
надмірно сплачених митних платежів на
адресу Головного управління від
Запорізької митниці не надходив, тому
підстави для перерахування коштів у
Головного управління відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження

Керуючись приписами ст. 41 КАС України.
суд розглянув справу на підставі
наявних доказів, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, їх достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, суд
дійшов до наступних висновків.

Публічне акціонерне товариство
«Український графіт» зареєстроване як
юридична особа 27.09.1994 виконавчим
комітетом Запорізької міської ради.
Позивач здійснює господарську
діяльність у сфері: виробництва іншого
електричного устаткування,
будівництво житлових і нежитлових
будівель, виробництво вогнетривких
виробів, виробництво неметалевих
мінеральних виробів, постачання інших
готових страв, оптова торгівля іншими
машинами й устаткуванням.

30.05.2013 між ПАТ «Укрграфіт» та Фірмою «OU
LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія) укладений
контракт № 804/1323-818/35209/34, предметом
якого є поставка товару відповідно до
специфікацій, що є невід'ємними
частинами Контракту.

Так, в період серпень - жовтень 2013 року
позивачем здійснювалось митне
оформлення товарів, поставлених за
вищезазначеним контрактом.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 та
специфікації № 1 до контракту, в серпні
2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 287 800 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000. Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 10,1 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 267 370 кг., що підтверджується
паспортами якості від 05.08.2013 №168 від
06.08.2013 № 173, 174, 171, 172 з урахуванням чого
загальна вартість партії товару
становить 69 516,20 EUR.20.08.2013 року до митниці
направлено електронною поштою
вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5678. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/021639.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 09.08.2013 № 08067667,
№08067670, № 08067671, № 08067669, №08067668 (2719);
інвойси від 09.08.2013 № 2013049, № 2013052, № 2013053,
№ 2013050, №2013051 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 05.08.2013 №168 від 06.08.2013 №
173, 174, 171, 172 (9000).

20.08.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
в залізничних накладних №
7669-067671 від 09.08.13
зазначено естонську митну декларацію,
яку не надано до митного оформлення; в
інвойсах №№ 2013049, 2013050, 2013051, 2013052, 2013053
від 09.08.2013 зазначено умови поставки DAF,
але не зазначено конкретного пункту
поставки».

20.08.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
184п-186п від 16.08.2013 №№187п,188п від 17.08.2013.
Інші зазначені в запиті документи
(договір з третіми особами, рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-150 від
05.08.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 08-06
від 06.08.2013 з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 21.08.2013 від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/00861 та рішення №
112050000/2013/000683/2 від 21.08.2013 про коригування
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 383,7 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 110 423,81 EUR, що на 40 907,61 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (69 516,20 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/021728 від 21.08.2013 та
сплачено на 98 086,09 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013р. та
специфікації № 1 до контракту, в серпні
2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 380 750 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 11,5 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 348 390 кг., що підтверджується
паспортами якості від 13.08.2013 №№ 178, 179,
180, 181, 182, 183, 184 з урахуванням чого
загальна вартість партії товару
становить 90 581,40 EUR.27.08.2013 до митниці
направлено електронною поштою
вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5238. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/022157.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 15.08.2013 № 08067673,
№08067674, № 08067675, № 08067676, 08067677, 08067678, 08067679
(2719); інвойси від 15.08.2013 № 2013055, № 2013056, №
2013057, № 2013058, № 2013059, № 2013060, № 2013061 (3105);
контракт № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100);
додаток (специфікація № 1) до контракту
(4103); довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 13.08.2013 №№ 178, 179, 180, 181,
182, 183, 184 (9000).

27.08.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності
найменування та реквізити банку
бенефіціара (DanskeBankA/SEstonianBranch (SAMPOPANK), Tallin,
Estonia, S.W.I.F.T.: FOREEE2X), зазначені у рахунках
відмінні від реквізитів банку
бенефіціара в контракті № 804/1323-818/35209/34
від 30.05.13 (DanskeBankA/S, Copenhagen, S.W.I.F.T: DABADKKK)».

27.08.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
190п-196п від 22.08.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-150 від 05.08.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 08-06 від 06.08.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 27.08.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00875
та рішення № 112050000/2013/000690/2 від 27.08.2013 про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 377,9 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 143 885,42 EUR, що на
50 304,02 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (90 581,40 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/022332
від 28.08.2013 та сплачено на 127 294,16 грн.
більше митних платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 таспецифікації № 1 до контракту,
в серпні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 158 550 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 11,5 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 148 510 кг., що підтверджується
паспортами якості від 14.08.2013 №№ 187, 188, 189
з урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 38 612,60 EUR.30.08.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5248. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/022628.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 19.08.2013 № 08067680,
№08067681, № 08067682 (2719); інвойси від 19.08.2013 №
2013062, № 2013063, № 2013064 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 14.08.2013 №№ 187, 188, 189 (9000).

30.08.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
у invoice №2064 від 19.08.13, зазначено OU
LusidumTrade. 5 JoeStr. що не відповідає
відправнику зазначеному у додатку №1
від 30.05.13 зазначено OU LusidumTrade. Joe 5».

30.08.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №№
197п,198п,201п від 26.08.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-150 від 05.08.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 08-06 від 06.08.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 30.08.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00891
та рішення № 112050000/2013/000701/2 від 30.08.2013 про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 386,8 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 61 327,14 EUR, що на 22
714,54 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (38 612,60 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/022742
від 30.08.2013 та сплачено на 53 951,29 грн.
більше митних платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 таспецифікації № 1 до контракту,
у вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 258 650 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 8,2 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 245 200 кг., що підтверджується
паспортами якості від 23.08.2013 №№ 196, 197,
198, 199, 200 з урахуванням чого загальна
вартість партії товару становить 63 752,00
EUR. 05.09.2013 до митниці направлено
електронною поштою вантажну митну
декларацію МД-2 № 112050000/2013 та
відповідний пакет документів, що
підтверджує митну вартість товару. В
електронній базі ПАТ «Укрграфіт»
декларації було присвоєно порядковий
номер 5254. Митницею було присвоєно
декларації № 112050000/2013/023226. Разом із ВМД
було подано до митниці наступні
документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 27.08.2013 № 08067722,
№08067723, № 08067724, № 08067725, 08067726 (2719); інвойси
від 27.08.2013 № 2013065, № 2013066, № 2013067, № 2013068,
2013069 (3105); контракт № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 (4100); додаток (специфікація № 1) до
контракту (4103); довідка про
декларування валютних цінностей (5090);
інформація про радіологічний контроль
(5504), відноситься до залізничних
накладних (2719); інформація про
походження товару (7014), відноситься до
інвойсів; паспорти якості товару від
23.08.2013 №№ 196, 197, 198, 199, 200 (9000).

05.09.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в
запиті:«…документи, які надані до
митного оформлення товару не містять
необхідних відомостей». Для
підтвердження заявленої митної
вартості товару та обраного методу її
визначення ПАТ «Укрграфіт» 05.09.2013 були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
202п-206п від 02.09.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-165 від 05.09.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 09-05 від 05.09.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 05.09.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00919
та рішення № 112050000/2013/000721/2 від 05.09.2013 про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 391,5 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 101 261,47 EUR, що на
37 509,00 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (63 752,00 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/023315
від 06.09.2013р. та сплачено на 88 662,21 грн.
більше платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 та специфікації № 1 до контракту,
у вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 156 300 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 8,2 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 150 260 кг., що підтверджується
паспортами якості від 29.08.2013 №№ 203, 204, 205
з урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 39 067,60 EUR. 11.09.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5267. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/023798.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 02.09.2013 № 08067727,
№08067728, № 08067729 (2719); інвойси від 02.09.2013 №
2013070, № 2013071, № 2013072 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 29.08.2013 №№ 203, 204, 205 (9000).

11.09.2013 року відповідачем було
направлено позивачу запит щодо надання
(за наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в залізничних накладних №№08067727,
08067729, 08067728 від 02.09.13 зазначено номери
експортних декларацій, які не надано до
митного оформлення; 2) в інвойсах
№2072 від 02.09.13, додаток №1 до
контракту датовано 30.05.13, а на самому
додатку зазначено тільки дату
контракту, якого він стосується та не
зазначено дату самого додатку».

11.09.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
209п-211п від 07.09.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-165 від 05.09.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 09-05 від 05.09.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 11.09.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00939
та рішення № 112050000/2013/000735/2 від 11.09.2013 про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 397,0 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 62 051,10 EUR, що на 22
983,50 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (39 067,60 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/023948
від 12.09.2013 та сплачено на 54 598,34 грн.
більше митних платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 та
специфікації № 1 до контракту, у
вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 99 900 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 7,9 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 95 850 кг., що підтверджується
паспортами якості від 02.09.2013 №№208, 209 з
урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 24 921,00 EUR.18.09.2013
року до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5281. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/024557.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 06.09.2013 № 08067730,
№08067731 (2719); інвойси від 06.09.2013 № 2013073, №
2013074 (3105); контракт № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 (4100); додаток (специфікація № 1) до
контракту (4103); довідка про
декларування валютних цінностей (5090);
інформація про радіологічний контроль
(5504), відноситься до залізничних
накладних (2719); інформація про
походження товару (7014), відноситься до
інвойсів; паспорти якості товару від
02.09.2013р. №№ 208, 209 (9000).

18.09.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в залізничних накладних №№08067730, 08067731
від 06.09.13 зазначено номери експортних
декларацій, які не надано до митного
оформлення; 2) в інвойсах №2074 від
06.09.13, додаток №1 до контракту датовано
30.05.13, а на самому додатку зазначено
тільки дату контракту, якого він
стосується та не зазначено дату самого
додатку».

18.09.2013 позивач для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
212п-213п від 14.09.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-165 від 05.09.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 09-05 від 05.09.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 18.09.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00971
та рішення № 112050000/2013/000756/2 від 18.09.2013
про коригування митної вартості
товарів, відповідно до якого митна
вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 396,3 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 39 586,05 EUR, що на 14 665,05 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (24 921,00 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/024694 від 19.09.2013 та
сплачено на 35 058,06грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 та специфікації № 1 до контракту,
у вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 476 100 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага).Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 7,9; 10,6 %, тобто,
товар був з надлишковою вологою,
кінцева вага товару після
перерахування визначена в кількості 441
240 кг., що підтверджується паспортами
якості від 10.09.2013 №№215, 216, 217, 218, 219, 220, 221,
222 та від 12.09.2013 №226 з урахуванням чого
загальна вартість партії товару
становить 114 722,40 EUR. 23.09.2013 до митниці
направлено електронною поштою
вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5289. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/024886.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 13.09.2013 № 08067732,
№08067733, 08067734, 08067735, 08067736, 08067737, 08067738, 08067739,
08067741 (2719); інвойси від 13.09.2013 № 2013075, №
2013076, 2013077, 2013078, 2013079, 2013080, 2013081, 2013082, 2013084
(3105); контракт № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013
(4100); додаток (специфікація № 1) до
контракту (4103); довідка про
декларування валютних цінностей (5090);
інформація про радіологічний контроль
(5504), відноситься до залізничних
накладних (2719); інформація про
походження товару (7014), відноситься до
інвойсів; паспорти якості товару
від10.09.2013 №№215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222 та
від 12.09.2013 №226 (9000).

23.09.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено лише дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару».

23.09.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
215п-223п від 18.09.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-165 від 05.09.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 09-05 від 05.09.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 23.09.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00988
та рішення № 112050000/2013/000766/2 від 23.09.2013 про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 382,8 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 182 251,08 EUR, що на
67 528,68 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (114 722,40 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/025060
від 24.09.2013 та сплачено на 163 319,15 грн.
більше митних платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 та
специфікації № 1 до контракту, у
вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 57 900 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000. Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 10,6 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 53 500 кг., що підтверджується
паспортом якості від 12.09.2013 №225 з
урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 13 910,00 EUR. 24.09.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5292. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/025103.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничну накладну від 13.09.2013 № 08067740
(2719); інвойс від 13.09.2013 № 2013083 (3105);
контракт №804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 (4100); додаток (специфікація № 1) до
контракту (4103); довідка про
декларування валютних цінностей (5090);
інформація про радіологічний контроль
(5504), відноситься до залізничних
накладних (2719); інформація про
походження товару (7014), відноситься до
інвойсів; паспорт якості товару від
12.09.2013 № 225 (9000).

24.09.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено лише дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару».

24.09.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибутковий ордер № 224п
від 20.09.2013. Інші зазначені в запиті
документи (договір з третіми особами,
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-165 від
05.09.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 09-05
від 05.09.2013 з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 24.09.2013 від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/01006 та рішення №
112050000/2013/000783/2 від 24.09.2013 про коригування
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 381,6 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 22 094,61 EUR, що на 8 184,64 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (13 910,00 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/025179 від 25.09.2013 та
сплачено на 19 743,38 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 та
специфікації № 1 до контракту, у
вересні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 216 250 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 12,1 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 196 570 кг., що підтверджується
паспортами якості від 13.09.2013 №№228, 229, 230,
231 з урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 51 108,20 EUR. 30.09.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5302. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/025611.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 17.09.2013 № 08067742,
№08067743, 08067744, 08067745 (2719); інвойси від 17.09.2013
№ 2013085, № 2013086, 2013087, 2013088 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 13.09.2013 №№ 228, 229, 230, 231
(9000).

30.09.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено лише дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару».

30.09.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-162 від 01.07.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
226п-229 від 24.09.2013. Інші зазначені в запиті
документи (договір з третіми особами,
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-165 від
05.09.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 09-05
від 05.09.2013 з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 30.09.2013 від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/01021 та рішення №
112050000/2013/000792/2 від 30.09.2013 про коригування
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 375,4 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 81 180,25 EUR, що на 30 072,05 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (51 108,20 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/025799 від 01.10.2013 та
сплачено на 72 713,57 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія)
контракту № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013р. та
специфікації № 1 до контракту, у жовтні
2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 162 550 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 12,1-8,7 %, тобто,
товар був з надлишковою вологою,
кінцева вага товару після
перерахування визначена в кількості 151
410 кг., що підтверджується паспортами
якості від 16.09.2013 №№ 232, 233, 234 з
урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 39 366,60 EUR.03.10.2013
року до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5308. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/026040.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 23.09.2013 № 08067746,
№ 08067747, № 08067748(2719); інвойси від 23.09.2013 №
2013089, № 2013090, № 2013091 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 16.09.2013 №№ 232,233, 234 (9000).

03.10.2013 відповідачем було направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару містять розбіжності:
1) в інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено лише дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару, що не дає змоги однозначно
ідентифікувати поставку».

03.10.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-270 від 23.09.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №232п
від 29.09.2013 та № 233п-234 від 30.09.2013. Інші
зазначені в запиті документи (договір з
третіми особами, рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-165 від
05.09.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 09-05
від 05.09.2013 з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 03.10.2013 від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/01037 та рішення №
112050000/2013/000807/2 від 03.10.2013 про коригування
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 384,7 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 62 532,98 EUR, що на 23 166,38 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (39 366,60 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/026152 від 04.10.2013 та
сплачено на 56 384,95 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 та специфікації № 1 до контракту,
у жовтні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару -кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 211 750 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 11,9 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 192 900 кг., що підтверджується
паспортами якості від 30.09.2013 №№ 243, 244,
245, 246 з урахуванням чого загальна
вартість партії товару становить 50 154
EUR.14.10.2013 року до митниці направлено
електронною поштою вантажну митну
декларацію МД-2 № 112050000/2013 та
відповідний пакет документів, що
підтверджує митну вартість товару. В
електронній базі ПАТ «Укрграфіт»
декларації було присвоєно порядковий
номер 5323. Митницею було присвоєно
декларації № 112050000/2013/026955. Разом із ВМД
було подано до митниці наступні
документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 04.10.2013 №№
070009 (2719); інвойси від 04.10.2013 №№
2095 (3105); контракт № 804/1323-818/35209/34
від 30.05.2013 (4100); додаток (специфікація №
1) до контракту (4103); довідка про
декларування валютних цінностей (5090);
інформація про радіологічний контроль
(5504), відноситься до залізничних
накладних (2719); інформація про
походження товару (7014), відноситься до
інвойсів; паспорти якості товару від
30.09.2013 №№ 243-246 (9000).

14.10.2013 відповідачем направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару (зазначені у другій
частині статті 53 Митного кодексу
України) не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості та
містять певний рід розбіжностей: 1) в
інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено тільки дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару, що не дає змоги однозначно
ідентифікувати поставку».

14.10.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-270 від 23.09.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери №
236п-239п від 10.10.2013. Інші зазначені в
запиті документи (договір з третіми
особами, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи, виробника
товару) митниці не були надані, через їх
відсутність в ПАТ «Укрграфіт», про що
митницю було своєчасно поінформовано.
При цьому, на підтвердження
неможливості їх отримання, митниці
були надані: запит ПАТ «Укрграфіт» до
продавця № 34-187 від 14.10.2013 з проханням
надати такі документи та відповідь
продавця № 10-14 від 14.10.2013 з відмовою в їх
наданні. Надати копію експортної
естонської митної декларації також не
виявилось можливим, оскільки цей
документ був вилучений митним органом
на кордоні країни експорту. 15.10.2013 від
митниці отримано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/01065
та рішення № 112050000/2013/000830/2 від 14.10.2013
про коригування митної вартості
товарів, відповідно до якого митна
вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 376,2 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 79 660,35 EUR, що на 29 506,35 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (50 154 EUR), в зв'язку із чим ПАТ
«Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/027129 від 15.10.2013 та
сплачено на 71 657,41 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 та специфікації № 1 до контракту,
у жовтні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару - кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 52 750 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 11,9 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 48 060 кг., що підтверджується
паспортом якості від 03.10.2013р. № 247 з
урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 12 495,60 EUR. 21.10.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5760. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/027687.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізнична накладна від 07.10.2013 № 08070012
(2719); інвойс від 07.10.2013 № 2013096 (3105);
контракт № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100);
додаток (специфікація № 1) до контракту
(4103); довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничної накладної
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсу; паспорт
якості товару від 03.10.2013 № 247 (9000).

21.10.2013 відповідачем направлено
позивачу запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару (зазначені у другій
частині статті 53 Митного кодексу
України) не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості та
містять певний рід розбіжностей: 1) в
інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено тільки дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару, що не дає змоги однозначно
ідентифікувати поставку».

21.10.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-270 від 23.09.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013; виписку з бухгалтерської
документації - прибуткові ордери № 240п
від 16.10.2013. Інші зазначені в запиті
документи (договір з третіми особами,
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-187 від
14.10.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 10-14
від 14.10.2013 з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 22.10.2013 від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/01095 та рішення №
112050000/2013/000846/2 від 21.10.2013 про коригування
митної вартості товарів, відповідно до
якого митна вартість імпортованого ПАТ
«Укрграфіт» товару визначена митницею
із застосуванням резервного методу (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) згідно наявної у митного
органу інформації та становить 376,3 EUR за
одну тону, а загальна вартість партії
товару - 19 849,82 EUR, що на 7 354,22 EUR більше
митної вартості товару, заявленої ПАТ
«Укрграфіт» (12 495,60 EUR), в зв'язку із чим
ПАТ «Укрграфіт» було подано до митниці
нову МД № 112050000/2013/027827 від 22.10.2013 та
сплачено на 17 995,65 грн. більше митних
платежів.

На підставі укладеного ПАТ «Укрграфіт»
з фірмою «OU LUCIDUMTRADE» (Таллін,
Естонія)контракту № 804/1323-818/35209/34 від
30.05.2013 та специфікації № 1 до контракту,
у жовтні 2013 року було поставлено ПАТ
«Укрграфіт» партію обумовленого
специфікацією товару -кокс смоляний по
ЕЕ 10528765 TS 8:2011, в кількості 163 600 кг. на
умовах DAF - границя України згідно
Інкотермс-2000.Згідно умов специфікації
№ 1 вартість товару складає 260 EUR за 1
тону та зазначається за одну метричну
тону товару в перерахунку на 3% масової
долі вологи (чиста вага). Оскільки вміст
вологи товару перевищував 3 %-ну норму
та фактично становив 10,4 %, тобто, товар
був з надлишковою вологою, кінцева вага
товару після перерахування визначена в
кількості 151 500 кг., що підтверджується
паспортами якості від 11.10.2013 №№ 256, 254, 253
з урахуванням чого загальна вартість
партії товару становить 39 390,00 EUR. 24.10.2013
до митниці направлено електронною
поштою вантажну митну декларацію МД-2 №
112050000/2013 та відповідний пакет
документів, що підтверджує митну
вартість товару. В електронній базі ПАТ
«Укрграфіт» декларації було присвоєно
порядковий номер 5764. Митницею було
присвоєно декларації № 112050000/2013/028141.
Разом із ВМД було подано до митниці
наступні документи (цифрові позначення
відповідають коду документу в графі №
44 декларації): картка обліку особи, що
здійснила операцію з товаром (1602);
залізничні накладні від 15.10.2013 № 08070020,
№ 08070021, № 08070023 (2719); інвойси від 15.10.2013 №
2013097, № 2013098, № 2013100 (3105); контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (4100); додаток
(специфікація № 1) до контракту (4103);
довідка про декларування валютних
цінностей (5090); інформація про
радіологічний контроль (5504),
відноситься до залізничних накладних
(2719); інформація про походження товару
(7014), відноситься до інвойсів; паспорти
якості товару від 11.10.2013 №№ 256, 254, 253 (9000).

24.10.2013 митницею було направлено ПАТ
«Укрграфіт» запит щодо надання (за
наявності) додаткових документів. В
якості підстави для вимоги додаткових
документів митниця зазначає в запиті:
«…документи, які надані до митного
оформлення товару (зазначені у другій
частині статті 53 Митного кодексу
України) не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості та
містять певний рід розбіжностей: 1) в
інвойсах додаток №1 до контракту
датовано 30.05.2013, а на самому додатку
зазначено тільки дату контракту, якого
він стосується та не зазначено дату
самого додатку 2) в залізничних
накладних наявне посилання на контракт
та відсутнє на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару, що не дає змоги однозначно
ідентифікувати поставку».

24.10.2013 позивачем для підтвердження
заявленої митної вартості товару та
обраного методу її визначення були
надані митниці наступні додаткові
документи: висновок Запорізької ТПП
щодо вартісної характеристики товару
№ ОИ-270 від 23.09.2013; Акт Запорізької ТПП
щодо якісної характеристики товару №
И-72 від 08.07.2013р.; виписку з
бухгалтерської документації -
прибуткові ордери № 241п-243п від 21.10.2013.
Інші зазначені в запиті документи
(договір з третіми особами, рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи, виробника товару) митниці
не були надані, через їх відсутність в
ПАТ «Укрграфіт», про що митницю було
своєчасно поінформовано. При цьому, на
підтвердження неможливості їх
отримання, митниці були надані: запит
ПАТ «Укрграфіт» до продавця № 34-187 від
14.10.2013 з проханням надати такі
документи та відповідь продавця № 10-14
від 14.10.2013р. з відмовою в їх наданні.
Надати копію експортної естонської
митної декларації також не виявилось
можливим, оскільки цей документ був
вилучений митним органом на кордоні
країни експорту. 25.10.2013р. від митниці
отримано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/01120 та рішення №
112050000/2013/000861/2 від 24.10.2013 року про
коригування митної вартості товарів,
відповідно до якого митна вартість
імпортованого ПАТ «Укрграфіт» товару
визначена митницею із застосуванням
резервного методу (за ціною договору
щодо ідентичних товарів) згідно
наявної у митного органу інформації та
становить 382,5 EUR за одну тону, а загальна
вартість партії товару - 62 569,50 EUR, що на 23
179,50 EUR більше митної вартості товару,
заявленої ПАТ «Укрграфіт» (39 390 EUR), в
зв'язку із чим ПАТ «Укрграфіт» було
подано до митниці нову МД № 112050000/2013/028275
від 25.10.2013 та сплачено на 57 292,57 грн.
більше митних платежів.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012.

Стаття 4 Митного кодексу України
визначає, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51
Митного кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу
України встановлено, що визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідач мав
можливість та був зобов'язаний
визначити митну вартість за першим
основним методом - за ціною контракту
та відповідно не мав права
застосовувати інший метод визначення
митної вартості, з огляду на наступне.

Суд зазначає про відсутність
розбіжностей в наданих для митного
оформлення документах з огляду на
наступне.

Стосовно ненадання позивачем митниці
експортних (естонських) митних
декларацій суд зазначає наступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 20.08.2013, 11.09.2013, 18.09.2013 (запити
митниці про витребування додаткових
документів № 60117 від 20.08.2013, № 64346 від
11.09.2013, № 65822 від 18.09.2013, рішення про
коригування митної вартості товарів
№№ 112050000/2013/000683/2 від 21.08.2013,
112050000/2013/000735/2 від 11.09.2013, № 112050000/2013/000756/2
від 18.09.2013, картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № № 112050000/2013/00861, №
112050000/2013/00939, № 112050000/2013/00971) митниця
зазначає, зокрема, що до митного
оформлення не надані експортні
(естонські) митні декларації, на які є
посилання в залізничних накладних.

Такий висновок митниці не ґрунтується
на вимогах законодавства з огляду на
наступне.

Умовами контракту, за яким відбувалася
поставка товару, не встановлено, що
постачальник разом із товаром повинен
надавати покупцю екземпляр експортної
митної декларації. Більш того, згідно
із п. 6.3 контракту, для підтвердження
митної вартості товару, Продавець
надає Покупцю лише ті документи, що
передбачені нормами матеріального
права України, додаткові документи
Продавцем не надаються з огляду на
комерційну таємницю.

Нормами матеріального права України,
зокрема, положеннями Митного кодексу
України (ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України), не передбачено надання
декларантом при митному оформленні
імпортованого товару експортної
митної декларації. Частина 2 ст. 53
Митного Кодексу України містить
вичерпний перелік документів, що
підтверджують митну вартість, а тому
виявлення розбіжностей в інших
документах не надає митниці право
направляти декларанту вимогу про
надання додаткових документів. Серед
зазначеного переліку документів (ч. 2
ст. 53 МК України) відсутні такі
документи експортна митна декларація.
Відповідно ж до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Більш того в графі 23 залізничних
накладних, в переліку документів, які
передаються Постачальником разом із
товаром, експортна митна декларація
також не зазначена, що свідчить що вона
не передавалась позивачу.

В той же час частина 3 ст. 53 Митного
кодексу України передбачає, що
додаткові документи подаються на
письмову вимогу митного органу лише за
наявності таких документів у
декларанта. Декларантом на письмовому
повідомленні про витребування
додаткових документів зроблено запис,
що надати інші документи немає
можливості через їх відсутність.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно з вимогами чинного
законодавства позивач не зобов'язаний
мати естонську експортну митну
декларацію. Відповідно до ч. 1 ст. 19
Конституції України правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах того,
що ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством.

Також слід зазначити, що ненадання
митниці експортної митної декларації
не є розбіжністю в розумінні ч. 3 ст. 53
МКУ, так як розбіжністю є протиріччя
між певними елементами документів чи
між різними документами.

Крім того суд зазначає, що естонські
експортні митні декларації не є ані
додатком до договору, ані транспортним
документом і жодним чином не впливають
на визначення транспортних витрат.

При цьому варто зазначити, що
відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 54 МКУ
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. Зазначене кореспондується з
пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-VІ, встановлено
стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною
операцією. В силу приписів статті 318
Митного кодексу України митний
контроль передбачає виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Отже, з огляду на законодавчо
встановлену компетенцію митниці при
перевірці митної вартості
імпортованих товарів, зазначені
розбіжності повинні бути не будь-якими,
а лише тими, що стосуються числового
значення заявленої митної вартості чи
розрахунку митної вартості здійсненої
декларантом. В даному випадку
експортна митна декларація не є
обов'язковим та необхідним документом
для визначення митної вартості.

Більш цього, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 54
Митного кодексу України орган доходів
і зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право звертатися
до органів доходів і зборів інших країн
із запитами щодо надання відомостей,
необхідних для підтвердження
достовірності заявленої митної
вартості. Проте відповідачі зазначеним
правом не скористались, що свідчить про
відсутність у Запорізькій митниці
Міндоходів дійсної необхідності у
отриманні естонської митної
декларації.

Стосовно не зазначення в інвойсах
конкретного пункту поставки суд
зазначає наступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення митниця зазначає, що в
наданих 20.08.2013 (запит митниці про
витребування додаткових документів №
60117 від 20.08.2013, рішення про коригування
митної вартості товарів № №
112050000/2013/000683/2 від 21.08.2013,картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № №
112050000/2013/00861)до митного оформлення
інвойсах зазначено умови поставки DAF,
але не зазначено конкретного пункту
поставки.

Зазначений висновок митниці
необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно із терміном DAF, відповідно до
якого здійснювались поставки товару,
продавець зобов'язаний надати не
розвантажений товар в розпорядження
покупця на транспортному засобі в
зазначеному місці поставки на кордоні
в узгоджені дату або термін
(Багатостороння угода (не СНД), Країни -
учасниці, від 01.01.2000, № 560 «ІНКОТЕРМС.
Офіційні правила тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати» (редакція 2000 року).

Надані до митного оформлення інвойси
містять посилання на базис поставки -
«DAF - границаУкраины (Инкотермс 2000)».

Умови поставки деталізовані сторонами
в пп. 4.1 контракту та в Додатку № 1
(Специфікації № 1), згідно із якими
сторонами, як місце поставки, визначене
конкретне місце на кордоні: «Товар
поставляется Продавцом
железнодорожным транспортом на
условиях DAF - границаУкраины (станция
Бережесть Юго-Западной
ж.д.),согласноИнкотермс-2000».

Слід зазначити, що в запиті про надання
додаткових документів № 60117 від 20.08.2013
мова йде, про незрозумілість пункту
поставки, а в оскаржуваному Рішенні про
коригування митної вартості від 21.08.2013
№ 112050000/2013/000683/2 в графі 15 «Умови
поставки» чітко зазначено самою
митницею: «DAFUAст. Бережесть, Півден».

Варто зазначити, що в графі 20 митної
декларації № 11250000/2013/021728, яка була
прийнята митницею (в режимі «під
гарантійні зобов'язання») митницею
чітко зазначено: «DAFUA ст. Бережесть,
Південь».

Крім цього на оборотній стороні
залізничних накладних стоять штемпелі
станції Бережесть як прикордонній
станції в Україні.

Суд зазначає, що в інвойсах № 2053
від 09.08.2013, на підставі яких виносилось
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості від 21.08.2013 №
112050000/2013/000683/2, оскаржувана картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00861
та які додавались до митних декларацій
№ 112050000/2013/021639 від 20.08.2013 та №
112050000/2013/021728 (в графах 44 (з обороту) чітко
зазначений конкретний пункт поставки,
а саме в зазначених інвойсах зазначено
наступне: «Умови поставки DAFграница
Укрины (станция бережесть Юго-Западной
ж.д)».Зазначенесвідчить про
безпідставність та
незаконністьоскаржуванихрішень та
дійвідповідача.

Крім цього, відповідно до ст. 344
Господарського кодексу України
міжнародні розрахунки регулюються
нормами міжнародного права,
банківськими звичаями і правилами,
умовами зовнішньоекономічних
контрактів, валютним законодавством
країн - учасниць розрахунків. Для
здійснення міжнародних розрахунків
використовуються комерційні
документи, в тому числі,
рахунок-фактура.

Згідно із роз'ясненнями, що
неодноразово надавалися різними
державними органами: листом Державною
митною службою (лист від 01.03.2011 №
11/3-10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності
наявності підпису особи на рахунках
(Invoice), складених нерезидентами, що
подаються під час здійснення митного
контролю й оформлення товарів»,
Мінфіном України (лист № 31-34000-20-23/25136,
від 09.07.2007), Державним казначейством
України (лист від 20.02.2009 № 15-08/527-2652), за
своїм призначенням рахунок
(рахунок-фактура) не відповідає ознакам
первинного документа, оскільки ним не
фіксується будь-яка господарська
операція, розпорядження або дозвіл на
проведення господарської операції, а
носить лише інформаційний характер.
Форма рахунка (рахунка-фактури) не
відноситься до типових форм, які
затверджуються Державним комітетом
статистики України, застосування її
нормативно-правовими актами не
передбачено.

Статтею 1 Митного кодексу України
встановлено, що законодавство України
з питань державної митної справи
складається з Конституції України,
цього Кодексу, інших законів України,
що регулюють питання, зазначені у
статті 7 цього Кодексу, з міжнародних
договорів України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також з
нормативно-правових актів, виданих на
основі та на виконання цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Згідно з Постановою ВР України від
19.06.1992р. № 2479-XII Україна приєдналась до
Конвенції про створення Ради Митного
Співробітництва 1950 року. Як передбачає
стаття III зазначеної Конвенції,
функціями Ради, зокрема, є вивчення
технічних аспектів митних систем, так
само як і пов'язаних із ними
економічних чинників, з метою
запропонування членам Ради практичних
засобів досягнення якомога вищого
рівня погодженості та однаковості, а
також подання зацікавленим урядам за
своєю ініціативою або за їх проханням
інформації або порад по митних справах
згідно з основною метою цієї Конвенції
і внесення в зв'язку з цим рекомендацій.

Рекомендаціями Ради Митного
Співробітництва від 16.05.1979 членам Ради
та членам ООН або її спеціалізованим
агентствам, митним або економічним
Об'єднанням рекомендовано приймати
комерційні рахунки, складені у
будь-який спосіб, наприклад, методом
одноразового запису, у випадках, коли
представлення комерційного рахунку
потрібне у зв'язку з митним очищенням
товарів, а також утриматись від вимоги
підпису для митних цілей на
комерційних рахунках, представлених на
підтвердження декларації на товари.

Таким чином, як в вітчизняному
законодавстві, так і в міжнародній
практиці, не існує обов'язкової форми
для рахунку-фактури. Більш того, в
міжнародній практиці допускається
застосування складених нерезидентами
рахунків (Invoice), що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів, у будь-який спосіб.
І навіть відсутність підпису на
поданому для здійснення митного
контролю й оформлення товарів рахунку
(Invoice), складеному нерезидентом, не є
підставою для відмови в митному
оформленні товарів (лист Державної
митної служби від 01.03.2011 № 11/3-10.10/3339-ЕП
«Щодо необхідності наявності підпису
особи на рахунках (Invoice), складених
нерезидентами, що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів»).

В пункті 5.2 контракту сторони визначили
перелік обов'язкових реквізитів
інвойсу: відомості про Покупця та
Продавця, номер та дата даного
контракту; найменування товару, дата
відвантаження, номер рахунку (інвойс);
кількість, ціна та вартість товару;
вказівка про країну походження товару.

Всі інвойси, надані ПАТ «Укрграфіт» до
митного оформлення складені
відповідно до умов контракту, містять
всі необхідні реквізити згідно
призначенню цього документу та всі
дані щодо товару, необхідні для
визначення його вартості та здійснення
розрахунків. Зазначене
підтверджується листом продавця від
09.09.2013 вих. № 004/09.

Стосовно не зазначення в інвойсах дати
Додатку до контракту суд зазначає
наступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 11.09.2013, 18.09.2013, 23.09.2013, 24.09.2013,
30.09.2013 та 03.10.2013, 14.10.2013, 21.10.2013, 24.10.2013
(запити митниці про витребування
додаткових документів № 64346 від 11.09.2013,
№ 65822 від 18.09.2013, № 66496 від 23.09.2013, № 66949
від 24.09.2013, № 67930 від 30.09.2013, № 68760 від
03.10.2013, № 70629 від 14.10.2013, № 72050 від 21.10.2013,
№ 72974 від 24.10.2013 рішення про коригування
митної вартості № 112050000/2013/000735/2 від
11.09.2013, № 112050000/2013/000756/2 від 18.09.2013,
№112050000/2013/000766/2 від 23.09.2013, №
112050000/2013/000783/2 від 24.09.2013, №112050000/2013/000792/2
від 30.09.2013, № 112050000/2013/000807/2 від 03.10.2013,
№112050000/2013/000830/2 від 14.10.2013, №
112050000/2013/000846/2 від 21.10.2013, №112050000/2013/000861/2
від 24.10.2013, картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/00939, №
112050000/2013/00971, № 112050000/2013/00988, №
112050000/2013/01006, № 112050000/2013/01021, №
112050000/2013/01037, № 112050000/2013/01065, №
112050000/2013/01095, № 112050000/2013/01120) митниця
зазначає що в наданих до митного
оформлення інвойсах додаток №1 до
контракту датовано 30.05.2013, а на самому
додатку зазначено лише дату контракту,
якого він стосується та не зазначено
дату самого додатку.

Зазначений висновок митниці є
необґрунтованим, та зроблений всупереч
даним, які містяться в поданих ПАТ
«Украграфті» до митного оформлення
документах.

Так, укладаючи контракт сторони
домовились, що кількість, якість, ціна
товару та строки поставки зазначаються
в Додатку № 1 (Специфікації № 1), який є
невід'ємною частиною контракту (пункти
1.1, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 контракту № 804/1323-818/35209/34
від 30.05.2013).

Отже, умовами контракту передбачена
наявність лише одного Додатку до
контракту - «Приложение № 1
(Спецификация № 1)», який був підписаний
сторонами одночасно із контрактом і є
його невід'ємною частиною, в зв'язку із
чим цей Додаток має таку саму дату
укладення (підписання) як і сам
контракт.

В пункті 4.1 Контракту зазначено: «Срок
поставки Товара: с 01.06.2013 по 31.01.2014». Цей
самий строк поставки зазначений і в
Додатку № 1 (Специфікації № 1): «Срок
поставки Товара: с 01.06.2013 по 31.01.2014».

Враховуючи зазначене, Додаток № 1
(Специфікація № 1) охоплює весь термін
поставки Товару, що виключає наявність
будь-яких інших Додатків (Специфікацій)
до контракту. Жодних інших Додатків
(Специфікацій) до контракту №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 сторонами не
підписувалось.

Слід зазначити, що в оскаржуваних
Рішеннях про коригування митної
вартості в графі 18 серед поданих
документів чітко зазначено самою
митницею: код документа 4103 Додаток 1 від
30.05.2013.

Таку ж дату (30.05.2013) має Додаток 1 в графі
44 митних декларацій, які були прийняті
митницею (в режимі «під гарантійні
зобов'язання») а саме: МД №112050000/2013/023948
від 11.09.2013, МД № 112050000/2013/024694 від 18.09.2013,
МД № 112050000/2013/025060 від 23.09.2013, МД №
112050000/2013/025179 від 24.09.2013, МД № 112050000/2013/025799
від 30.09.2013, МД № 112050000/2013/026152 від 03.10.2013,
МД №112050000/2013/027129 від 15.10.2013,
№112050000/2013/027827 від 22.10.2013, №112050000/2013/028275
від 25.10.2013.

Крім того, доставка наданого до митного
оформлення товару здійснювалась
залізничним транспортом. ПАТ
«Укрграфіт», серед інших документів,
були надані до митного оформлення
залізничні накладні та окремо на
кожний вагон паспорти якості на товар,
про що є відмітка в графі 44 митної
декларації.

Зазначені в Додатку № 1 (Специфікації №
1) назва товару, виробник, ціна та
кількість товару, умови поставки,
повністю співпадають із цими даними,
зазначеними в інвойсах та інших,
наданих до митного оформлення
документах - паспортах якості,
залізничних накладних.

Таким чином, зазначення в інвойсах,
дати Додатку № 1 - 30.05.2013р., яка співпадає
з датою укладення самого контракту №
804/1323-818/35209/34 - 30.05.2013, є цілком
правомірним та жодним чином не
позбавляє можливості ідентифікувати
дані поставки.

Варто зазначити, що всі Додатки до
контракту є невід'ємними частинами
контракту, а отже достатньо взагалі
послатись на сам контракт, який буде
включати в собі всі Додатки та
Додаткові угоди (тобто діючу редакцію
контракту зі всіма змінами та
доповненнями).

Для конкретизації ж всіх документів (в
тому числі Додатків та додаткових угод)
до контракту, в митній декларації
передбачена спеціальна графа 44, в якій
також був зазначений Додаток № 1
(Специфікація № 1) від 30.05.2013.

Зазначене підтверджується листом
продавця від 09.09.2013р. вих. № 003/09.

Крім цього, згідно із роз'ясненнями, що
неодноразово надавалися різними
державними органами: листом Державною
митною службою (лист від 01.03.2011 №
11/3-10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності
наявності підпису особи на рахунках
(Invoice), складених нерезидентами, що
подаються під час здійснення митного
контролю й оформлення товарів»,
Мінфіном України (лист № 31-34000-20-23/25136,
від 09.07.2007), Державним казначейством
України (лист від 20.02.2009 № 15-08/527-2652), за
своїм призначенням рахунок
(рахунок-фактура) не відповідає ознакам
первинного документа, оскільки ним не
фіксується будь-яка господарська
операція, розпорядження або дозвіл на
проведення господарської операції, а
носить лише інформаційний характер.
Форма рахунка (рахунка-фактури) не
відноситься до типових форм, які
затверджуються Державним комітетом
статистики України, застосування її
нормативно-правовими актами не
передбачено.

Статтею 1 Митного кодексу України
встановлено, що законодавство України
з питань державної митної справи
складається з Конституції України,
цього Кодексу, інших законів України,
що регулюють питання, зазначені у
статті 7 цього Кодексу, з міжнародних
договорів України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також з
нормативно-правових актів, виданих на
основі та на виконання цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Згідно з Постановою ВР України від
19.06.1992 № 2479-XII Україна приєдналась до
Конвенції про створення Ради Митного
Співробітництва 1950 року. Як передбачає
стаття III зазначеної Конвенції,
функціями Ради, зокрема, є вивчення
технічних аспектів митних систем, так
само як і пов'язаних із ними
економічних чинників, з метою
запропонування членам Ради практичних
засобів досягнення якомога вищого
рівня погодженості та однаковості, а
також подання зацікавленим урядам за
своєю ініціативою або за їх проханням
інформації або порад по митних справах
згідно з основною метою цієї Конвенції
і внесення в зв'язку з цим рекомендацій.

Рекомендаціями Ради Митного
Співробітництва від 16.05.1979 членам Ради
та членам ООН або її спеціалізованим
агентствам, митним або економічним
Об'єднанням рекомендовано приймати
комерційні рахунки, складені у
будь-який спосіб, наприклад, методом
одноразового запису, у випадках, коли
представлення комерційного рахунку
потрібне у зв'язку з митним очищенням
товарів, а також утриматись від вимоги
підпису для митних цілей на
комерційних рахунках, представлених на
підтвердження декларації на товари.

Таким чином, як в вітчизняному
законодавстві, так і в міжнародній
практиці, не існує обов'язкової форми
для рахунку-фактури. Більш того, в
міжнародній практиці допускається
застосування складених нерезидентами
рахунків (Invoice), що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів, у будь-який спосіб.
І навіть відсутність підпису на
поданому для здійснення митного
контролю й оформлення товарів рахунку
(Invoice), складеному нерезидентом, не є
підставою для відмови в митному
оформленні товарів (лист Державної
митної служби від 01.03.2011 № 11/3-10.10/3339-ЕП
«Щодо необхідності наявності підпису
особи на рахунках (Invoice), складених
нерезидентами, що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів»).

Стосовно відсутності посилання в
залізничних накладних на додаток до
контракту суд зазначаєнаступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 23.09.2013, 24.09.2013, 30.09.2013, 03.10.2013,
14.10.2013, 21.10.2013, 24.10.2013 (запити митниці про
витребування додаткових документів №
66496 від 23.09.2013, № 66949 від 24.09.2013, № 67930 від
30.09.2013, № 68760 від 03.10.2013, № 70629 від 14.10.2013,
№ 72050 від 21.10.2013, № 72974 від 24.10.2013, рішення
про коригування митної вартості №
112050000/2013/000766/2 від 23.09.2013, № 112050000/2013/000783/2
від 24.09.2013, № 112050000/2013/000792/2 від 30.09.2013, №
112050000/2013/000807/2 від 03.10.2013, № 112050000/2013/000830/2
від 14.10.2013, № 112050000/2013/000846/2 від 21.10.2013, №
112050000/2013/000861/2 від 24.10.2013, картки відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
112050000/2013/00988, № 112050000/2013/01006, №
112050000/2013/01021, № 112050000/2013/01037, №
112050000/2013/01065, № 112050000/2013/01095, №
112050000/2013/01120) митниця зазначає,
відсутність посилання в залізничних
накладних на додаток до контракту,
згідно якого здійснюється поставка
товару, що на думку митниці, не дає
змогу ідентифікувати дані поставки.

Відповідно до ст. 2 «Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення» (Україна та Естонія є
учасниками цієї Угоди), перевезення
вантажів в прямому міжнародному
залізничному вантажному сполученні
здійснюється по накладним УМЗВС.

Згідно Додатку 12.5 «Пояснення по
заповненню накладної УМЗВС», в УМЗВС
передбачено дві графи (2 і 6), в яких може
бути зазначений номер договору
(контракту), та які заповнюються
відправником наступним чином:«В эту
графу отправитель должен записать
номер договора на поставку,
заключенного между экспортером и
импортером, если этот договор имеет
только один номер как для экспортера,
так и для импортера» (графа
2)«Отправитель может делать
относящиеся к данной отправке отметки
в соответствии с §13 статьи 7 СМГС,
которые предназначаются только для
сведения получателя груза; эти отметки
не возлагают на железную дорогу
никаких обязательств и никакой
ответственности. В правом верхнем углу
этой графы отправитель может так же
записать номер договора импортера»
(графа 6).

Таким чином, по-перше, жодна з граф
УМЗВС не передбачає обов'язкове
зазначення в цьому перевізному
документі реквізитів Додатків чи то
Додаткових угод до контракту. По-друге,
як вже зазначалось вище, всі Додатки до
контракту є невід'ємними частинами
контракту, а отже достатньо послатись
на сам контракт, який буде включати в
собі всі Додатки та Додаткові угоди
(тобто діючу редакцію контракту зі
всіма змінами та доповненнями).

Всі залізничні накладні, які
надавалися до митного оформлення,
містять посилання на контракт №
804/1323-818/35209/34 від 30.05.2013 (графа 2 та 6).

Крім того, жодних перешкод для
ідентифікації поставлених партій
товару у митниці не існувало, оскільки
в залізничних накладних зазначені всі
необхідні для цього дані:номер та дата
контракту, за яким здійснюється
поставка товару;відправник та
одержувач товару відповідно до умов
контракту;найменування та вага товару,
які співпадають із даними, зазначеними
в інвойсі, вказаному в графі 23
залізничних накладних;в графі 23
залізничних накладних вказані
паспорти якості, в яких зазначені
номери вагонів, що співпадають із
номерами вагонів, вказаними в графі 27
залізничних накладних, та отримувач
вантажу - ПАТ «Укрграфіт», Запоріжжя; в
графі 23 залізничних накладних вказані
номери та дати інвойсів, що
супроводжують кожну конкретну
залізничну накладну.

Окремо слід зазначити, що в
оскаржуваних Рішеннях про коригування
митної вартості в графі 18 серед поданих
документів чітко зазначено самою
митницею: код документа 4103 Додаток 1 від
30.05.2013р.

Додаток 1 та контракт також зазначені в
графі 44 митних декларацій, які були
прийняті митницею (в режимі «під
гарантійні зобов'язання») а саме: МД №
112050000/2013/018358 від 16.07.2013; МД № 112050000/2013/018819
від 19.07.2013; МД № 112050000/2013/019445 від 26.07.2013;
МД № 112050000/2013/020689 від 09.08.2013.

Зазначене підтверджується листом
продавця від 09.09.2013 вих. № 002/09.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 05.09.2013, митниця зазначає, що
«документи, які надані до митного
оформлення товару не містять
необхідних відомостей». Проте
будь-яких конкретних

Стосовно твердження митниці відносно
того, що документи, які надані до
митного оформлення товару 05.09.2013(запит
митниці про витребування додаткових
документів №63249 від 05.09.2013; рішення про
коригування митної вартості товарів
№112050000/2013/000721/2 від 05.09.2013, картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 112050000/2013/00919
)не містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, суд
зазначає наступне.

Відповідачем в порушення вимог
законодавства не зазначено які
конкретно документи, що були надані
позивачем до митного оформлення не
містили всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості та які
конкретно дані були відсутні в цих
документах.

За таких обставин суд приходить до
висновку про протиправність та
необґрунтованість висновку митного
органу про те, що документи, які надані
до митного оформлення товару
(зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ) не містять
всіх даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості.

Стосовно зазначення митницею в якості
розбіжності, яка не надає можливості
визначити митну вартість, вказівку в
інвойсах № 2061 від 15.08.2013
реквізитів лише одного
банку-кореспондента, суд зазначає
наступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 27.08.2013 (запит про
витребування додаткових документів 61093
від 27.08.2013, рішення про коригування
митної вартості № 112050000/2013/000690/2 від
27.08.2013, картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/00875) митниця
зазначає, що найменування та реквізити
банку бенефіціара (DanskeBankA/SEstonianBranch
(SAMPOPANK), Tallin, Estonia, S.W.I.F.T.: FOREEE2X), зазначені
у рахунках, нібито відмінні від
реквізитів банку бенефіціара в
контракті № 804/1323-818/35209/34 від 30.05.13
(DanskeBankA/S, Copenhagen, S.W.I.F.T: DABADKKK). Проте, як
встановлено судом, зазначений висновок
не відповідає фактичним обставинам з
огляду на наступне.

В розділі 14 контракту «Юридические
адреса, банковские и
отгрузочныереквизитысторон»,
зазначений банк бенефіціара (Продавця):
Bank: DanskeBankA/SEstonianBranch (SAMPOPANK), Tallin, Estonia, IBAN
ЕЕ16320006, SWIFT: FOREEE2X та реквізити двох
банків-кореспондентів (IntermediaryBank): 1)
DanskeBankA/S, Copenhagen,S.W.I.F.T. DABADKKK; 2) DeutscheBankAG,
FrankfurtamMain, Germany, S.W.I.F.T. DEUTDEFF.

В графі «Seller/Продавець» інвойсів №
2061 від 15.08.2013р. , наданих до
митного оформлення товару, у повній
відповідності із реквізитами
контракту, зазначений банк
бенефіціара: Bank: DanskeBankA/SEstonianBranch (SAMPOPANK),
Tallin, Estonia, IBAN ЕЕ16320006, S.W.I.F.T.: FOREEE2Xта
реквізити одного з кореспондуючих
банків (WithIntermediaryBank): DeutscheBankAG, FrankfurtamMain,
Germany, S.W.I.F.T. DEUTDEFF.

У відповіді на запит митниці про
надання додаткових документів від
27.08.2013 ПАТ «Укрграфіт» зазначено, що
реквізити банків, зазначені в інвойсах
відповідають умовам контракту, однак,
це залишилося поза увагою митниці.

Зазначене також підтверджується
листом контрагента позивача від 27.12.2013
№1227/1, в якому продавець за контрактом
чітко вказує про повну відповідність
реквізитів банку-кореспондента.

Крім того, суд звертає увагу, що
зазначення одного з двох
банків-кореспондентів продавця, які
зазначені в контракті жодним чином не
може впливати на визначення митної
вартості товару.

Стосовно зазначення митницею в якості
розбіжності, яка не надає можливості
визначити митну вартість, вказівку в
інвойсах № 2064 від 19.08.2013
додатково слова «Str.», суд зазначає
наступне.

В якості розбіжностей в документах,
наданих ПАТ «Укрграфіт» до митного
оформлення 30.08.2013р. (запит про
витребування додаткових документів
№62072 від 30.08.2013, рішення про коригування
митної вартості № 112050000/2013/000701/2 від
30.08.2013, картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 112050000/2013/00891) митниця
зазначила«… у invoice №2064 від 19.08.13,
зазначено OU LusidumTrade. 5 JoeStr. що не
відповідає відправнику зазначеному у
додатку №1 від 30.05.13 зазначено OU LusidumTrade.
Joe 5.»

В пункті 5.2 контракту сторони визначили
перелік обов'язкових реквізитів
інвойсу: відомості про Покупця та
Продавця, номер та дата даного
контракту; найменування товару, дата
відвантаження, номер рахунку (інвойс);
кількість, ціна та вартість товару;
вказівка про країну походження товару.

Загально відомо, що обов'язковими
реквізитами адреси особи є: країна,
поштовий індекс, назва міста, назва
вулиці, номер будинку. При цьому, жодним
нормативним актом не встановлена
обов'язкова послідовність написання
елементів адреси та обов'язкове
зазначення в адресі слів «місто»,
«вулиця», «будинок», «країна» і не
зазначення цих слів (повних чи
скорочених) в адресі є
загальновживаним.

В інвойсах № 2064 від 19.08.13, наданих
ПАТ «Укрграфіт» до митного оформлення
товару 30.08.2013р., в графі «Seller/Продавец»
та в графі «Shipper/Отправитель» зазначені
наступні елементи адреси
Продавця/Відправника: вулиця - Joe та
номер будинку - 5, що повністю
відповідає умовам контракту та додатку
№ 1 від 30.05.2013р.

Скорочене позначення англійською
мовою «Str.» («вулиця»), яке міститься в
адресі Продавця в інвойсах, лише вказує
на вулицю «Joe», яка зазначена як елемент
адреси продавця в розділі 14 Контракту
«Юридические адреса, банковские и
отгрузочные реквизиты сторон» та
додатку № 1 від 30.05.2013 та ніяким чином не
робить ці адреси відмінними. Також не
робить ці адреси відмінними зазначення
номеру будинку перед або після назви
вулиці. Зазначене також
підтверджується листом контрагента
позивача від 27.12.2013 №1227/2, в якому
продавець за контрактом чітко вказує
про повну відповідність його
реквізитів та відсутності жодних
розбіжностей.

Як зазначалось вище законодавство
України не містить форми інвойсу та
порядку його заповнення.
Рекомендаціями Ради Митного
Співробітництва від 16.05.1979 членам Ради
та членам ООН або її спеціалізованим
агентствам, митним або економічним
Об'єднанням рекомендовано приймати
комерційні рахунки, складені у
будь-який спосіб. Згідно із
роз'ясненнями, що неодноразово
надавалися різними державними
органами: листом Державною митною
службою (лист від 01.03.2011 № 11/3-10.10/3339-ЕП
«Щодо необхідності наявності підпису
особи на рахунках (Invoice), складених
нерезидентами, що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів», Мінфіном України
(лист № 31-34000-20-23/25136, від 09.07.2007),
Державним казначейством України (лист
від 20.02.2009 № 15-08/527-2652), за своїм
призначенням рахунок (рахунок-фактура)
не відповідає ознакам первинного
документа, оскільки ним не фіксується
будь-яка господарська операція,
розпорядження або дозвіл на проведення
господарської операції, а носить лише
інформаційний характер. Форма рахунка
(рахунка-фактури) не відноситься до
типових форм, які затверджуються
Державним комітетом статистики
України, застосування її
нормативно-правовими актами не
передбачено. Постановою ВР України від
19.06.1992 № 2479-XII Україна приєдналась до
Конвенції про створення Ради Митного
Співробітництва 1950 року.
Рекомендаціями Ради Митного
Співробітництва від 16.05.1979 членам Ради
та членам ООН або її спеціалізованим
агентствам, митним або економічним
Об'єднанням рекомендовано приймати
комерційні рахунки, складені у
будь-який спосіб, наприклад, методом
одноразового запису, у випадках, коли
представлення комерційного рахунку
потрібне у зв'язку з митним очищенням
товарів, а також утриматись від вимоги
підпису для митних цілей на
комерційних рахунках, представлених на
підтвердження декларації на товари.
Таким чином, як в вітчизняному
законодавстві, так і в міжнародній
практиці, не існує обов'язкової форми
для рахунку-фактури. Більш того, в
міжнародній практиці допускається
застосування складених нерезидентами
рахунків (Invoice), що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів, у будь-який спосіб.
І навіть відсутність підпису на
поданому для здійснення митного
контролю й оформлення товарів рахунку
(Invoice), складеному нерезидентом, не є
підставою для відмови в митному
оформленні товарів (лист Державної
митної служби від 01.03.2011р. № 11/3-10.10/3339-ЕП
«Щодо необхідності наявності підпису
особи на рахунках (Invoice), складених
нерезидентами, що подаються під час
здійснення митного контролю й
оформлення товарів»).

Всі інвойси, надані ПАТ «Укрграфіт» до
митного оформлення складені
відповідно до умов контракту, містять
всі необхідні реквізити згідно
призначенню цього документу та всі
дані щодо товару, необхідні для
визначення його вартості та здійснення
розрахунків.

Крім того, посилання в інвойсах на
назву продавця, яка співпадає із
назвою, зазначеною в усіх інших наданих
до митного оформлення товару
документах (контракті, додатковій
угоді, залізничних накладних, митній
декларації), дату та номер контракту,
кількість та ціну товару, умови
поставки тощо, повністю ідентифікують
партію товару та приналежність до неї
наданих до митного оформлення
інвойсів.

З огляду на це суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача про
визнання протиправними дій
Запорізької митниці Міндоходів щодо
направлення запитів про надання
додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість
та обраний метод її визначення, про
визнання протиправними та скасування
рішень Запорізької митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів та карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення.

Суд зазначає, що митний орган при
здійсненні митного контролю, у тому
числі й з питань контролю правильності
визначення митної вартості, має діяти у
спосіб, визначений Митним кодексом
України, а відомості, які містяться в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками, мають лише
допоміжний інформаційний характер при
прийнятті митним органом відповідних
рішень.

Та обставина, що в автоматизованій
системі аналізу та управління ризиками
є інформація про те, що товар, який
задекларовано однією особою, іншими
особами розмитнювався за іншою
вартістю (або товар, задекларований в
попередніх періодах розмитнювався за
іншою вартістю), за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
іншими методами, адже торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах свободи
договору, при цьому певні обставини
можуть впливати на їх ціну
(характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо). Суд зазначає, що
автоматизована система аналізу та
управління ризиками з об'єктивних
причин не може містити усієї
інформації, що стосується суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
товарів і умов їх продажу, тому такі
дані не можуть мати більше значення,
ніж надані декларантом первинні
документи про товар.

Крім цього, в усіх оскаржуваних
рішеннях про коригування митної
вартості товарів митниця зазначає про
те, що до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості товарів та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом,
призвело те, що у митного органу була
наявна інформація щодо митної вартості
ідентичних товарів з розрахунку 413 EURза
1 тн. сухої ваги згідно МД № 112050000/2013/001383
від 28.01.2013 та МД № 112050000/2013/001685 від 31.01.2013
(товар ввозився на підставі іншого
контракту: № 804/1323-818/32775/34 від 24.12.2012,
укладеного між ПАТ «Укрграфіт» та
Фірмою «OU LALIBELLOS»). Тобто, на думку
митниці, ціна товарів була занижена в
порівняння з поставками на початку 2013
року. В зв'язку із чим, для визначенні
митної вартості митницею було
застосовано другорядний метод (2а) за
ціною договору з ідентичними товарами,
з посиланням на зазначені митні
декларації. Відповідно до ст. 59 Митного
кодексу України, при застосуванні
другорядного методу визначення митної
вартості товарів (за ціною договору з
ідентичними товарами) ціна договору
щодо ідентичних товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості та на тих
же комерційних рівнях, що й оцінювані
товари. У разі якщо для цілей
застосування цього методу виявляється
більш як одна вартість договору щодо
ідентичних товарів, для визначення
митної вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість.

Таким чином, оскільки товар в
серпні-жовтні 2013 року ввозився на
різних комерційних рівнях (за іншим
контрактом, різними специфікаціями,
від іншого Продавця, зі спливом
значного проміжку часу - семи місяців) в
силу приписів ч. 4 ст. 59 Митного кодексу
України, митниця не мала підстав брати
ціну договору щодо ідентичних товарів,
погоджену ще наприкінці 2012 року за
основу для визначення митної вартості
товарів, які розмитнювались ПАТ
«Укрграфіт» в серпні-жовтні 2013 року
(тобто на різних комерційних умовах).
Тим більше, що Постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 30.01.2014 по
справі № 808/7386/13-а було зобов'язано
Запорізьку митницю Міндоходів визнати
митну вартість товарів поставлених за
контрактом ПАТ «Укрграфіт» з Фірмою «OU
LUCIDUMTRADE» (Таллін, Естонія) № 804/1323-818/35209/34
від 30.05.2013 (тобто за тим же контрактом,
що і в цьому спорі по даній справі), а
саме: кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011
згідно наведених в постанові суду
митних декларацій. При цьому вартість
за якою Запорізька митниця Міндоходів
повинна визнати митну вартість є 260
євро за тону. В цій же справі вартість
того ж самого товару те ж є рівно 260 євро
за тону (з якою митниця не погодилась).

Отже, мається постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, яка набула
законної сили, винесена між тими ж
сторонами, щодо одного і того ж товару,
поставленого за одним і тим же
контрактом по одній і тій же ціні, і
якою рішення про коригування митної
вартості, винесені Запорізькою
митницею, визнані протиправними та
зобов'язано Запорізьку митницю
Міндоходів визнати митну вартість щодо
того ж самого товару, поставленого за
тим самим договором, укладеного між
тими ж самими сторонами, за ціною 260
євро за тону.

Щодо відповідності фактичної вартості
товарів, що імпортується рівню
світових цін суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 14 Закону України «Про ціни
та ціноутворення» від 21.06.2012
регламентує, що під час проведення
експортних (імпортних) операцій у
розрахунках з іноземними суб'єктами
господарювання застосовуються
контрактні (зовнішньоторговельні)
ціни, що формуються відповідно до цін і
умов світового ринку.

При цьому фактична вартість
імпортованих товарів відповідала
цінам і умовам світового ринку, що
підтверджується висновком Запорізької
торгово-промислової палати від 23.09.2013р.
№ ОИ-270 та від 15.01.2014 № ОИ-10 відповідно
до якого: з врахуванням кон'юнктури
ринку, умов контракту характеристик
товару, контрактні ціни відповідають
середньому рівню цін, який склався при
поставках аналогічної продукції із
країни походження (Естонії).

При цьому, відповідно до абз. 6 п. 1 ст. 11
Закону України «Про торгово-промислові
палати в Україні»: « 1.
Торгово-промислові палати мають
право:… проводити на замовлення
українських та іноземних підприємств
експертизу, контроль якості, кількості,
комплектності товарів (у тому числі
експортних та імпортних) і визначати їх
вартість». Відповідно ж до ч. 2 ст. 11
Закону України «Про торгово-промислові
палати в Україні»: «Методичні та
експертні документи, видані
торгово-промисловими палатами в межах
їх повноважень, є обов'язковими для
застосування на всій території
України». Згідно зі ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім цього, відповідність ціни
світовим ринковим цінам
підтверджується офіційним сайтом
Міжнародного торгівельного центру
(Швейцарія, Женева) Всесвітньої
торгової організації (ВТО) щодо
загальних сум експортно-імпортних
операцій в помісячному розрізі (в тис.
євро) та загальної кількості
експортно-імпортних операцій в
помісячному розрізі (в тонах) коксу
пекового (код ТНВЄД 270820) з Естонії до
України за одинадцять місяців 2013 року
(www.trademap.org/Country/_SelCountry_MQ_TS.aspx). Відповідно
до даних Міжнародного торгівельного
центру вартість коксу з моменту
укладення договору (30.05.2013р.) та по
листопад2013 року (включно) складала 240-250
євро за тону. При цьому позивач
імпортував кокс за ціною 260 євро за
тону, а отже ціна імпорту позивача
повністю відповідала ринковим цінам,
що склалися на світовому ринку.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача скласти та
направити Головному управлінню
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області висновок
про повернення позивачу з Державного
бюджету України надмірно сплачених
митних платежів в сумі 916 756,83 грн. суд
зазначає наступне.

У відповідності з п. 1 Розділу ІІІ
Порядку повернення платникам податків
коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого Наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 № 618 (зареєстр. в Міністерстві
юстиції України 25 вересня 2007 за №
1097/14364), для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Тобто, цей порядок передбачає
самостійне добровільне звернення
суб'єкта господарювання з заявою для
повернення помилково та/або надмірно
сплачених коштів. Проте, як свідчать
матеріали справи позивач звертався до
відповідача із відповідною заявою, але
відповідач відмовив у поверненні
надміру сплачених коштів. Для
підготовки висновку про повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, можливе ініціювання проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу. Керівник (заступник
керівника) митного органу на підставі
результатів перевірки (у разі її
проведення) підписує Висновок про
повернення, Реєстр висновків про
повернення та супровідний лист,
адресований органу Державного
казначейства України (далі - пакет
документів на повернення коштів). Пакет
документів на повернення коштів
передається до Загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.
Висновок про повернення платникам
податків помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів
повинен бути прийнятий митним органом
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення 20-денного строку з дня
подання платниками податків заяви.

Судом встановлено, що позивач
звертався до митного органу із заявами
про повернення з Державного бюджету
України коштів у зв'язку з цим, з метою
повного захисту прав та інтересів
позивача суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача в
установленому законодавством порядку
скласти та направити Головному
управлінню Державної казначейської
служби України у Запорізькій області
висновок про повернення Публічному
акціонерному товариству «Український
графіт» з Державного бюджету України
надмірно сплачені митні платежів сумі
916 756,83 грн.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача визнати митну
вартість товару, суд зазначає наступне.

Можливість такого способу захисту
порушеного права, як зобов'язання
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення прямо встановлена ст.ст. 105, 162
КАСУ, а отже є належним способом
захисту прав. Відповідно ж до ч. 3 ст. 54
Митного Кодексу за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55цього
Кодексу.

Тобто митниця за результатом виконання
своїх функцій щодо перевірки митної
вартості повинна була прийняти одне з
двох рішень: або визнати заявлену
декларантом (в даному випадку
позивачем) митну вартість або прийняти
письмове рішення про її коригування.

Слід зазначити, що закон чітко та
імперативно зобов'язує митницю в
обов'язковому порядку прийняти одне з
двох рішень.

За результатом перевірки митної
вартості митниця неправомірно не
прийняла рішення про визнання митної
вартості, натомість протиправно
прийняла інше рішення, а саме: рішення
про коригування митної вартості.

За таких обставин, з урахуванням того,
що митниця неправомірно не прийняла
рішення про визнання митної вартості,
хоча зобов'язана була це зробити, а
натомість протиправно прийняла інше
рішення про коригування митної
вартості, - слід зобов'язати митницю
виконати свій прямий імперативний
обов'язок, передбачений ч. 3 ст. 54 МК
України і прийняти рішення про
визнання митної вартості. Варто
зазначити, що в даному разі рішення про
визнання митної вартості, не
приймається на основі
адміністративного розсуду митниці, а є
прямим імперативним обов'язком митниці
(ч. 3 ст. 54 МК), який незаконно та
протиправно не був виконаний (так як
протиправно було прийняте інше рішення
про коригування митної вартості), а
отже рішення про визнання митної
вартості необхідне для поновлення
порушених прав позивача, так як
позивачу при розмитнені товару було
безпідставно відмовлено у визнанні
митної вартості за першим основним
методом - за ціною контракту. При цьому
суд зазначає, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, тим, що митниця не виконала свого
обов'язку та не вчинила всіх необхідних
дій, що пов'язані з прийняттям рішення
про визнання митної вартості товарів,
яка була заявлена позивачем, це
призвело до порушення прав та
інтересів позивача, які потребують
поновлення та судового захисту у
зв'язку з цим зазначена позовна вимога
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Конструкція вказаної правової норми
свідчить про те, що це є правом суду, а
не імперативним обов'язком.

З огляду на обставини справи, суд не
вбачає підстав в даному випадку для
застосування ст. 267 КАС України.

Крім того, гарантія виконання судового
рішення забезпечується також
положеннями ст. 14 КАС України,
відповідно до якої постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Таким чином, у задоволенні позову в
частині зобов'язання відповідача в
порядку ст. 267 КАС України надати суду
звіт про виконання даної постанови
суду - суд відмовляє.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участі» у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 11 цього
Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин вище суд дійшов
висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити частково.

Відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України,
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.2,4,7-12, 41, 161, 162, 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» до Запорізької митниці
Міндоходів, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Головне
Управління Державної казначейської
служби України у Запорізької області,
про визнання дій протиправними,
скасування рішень та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Запорізької
митниці щодо направлення запитів про
надання додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість
та обраний метод її визначення: № 60117
від 20.08.2013, № 61093 від 27.08.2013, № 62072 від
30.08.2013, № 63249 від 05.09.2013, № 64346 від 11.09.2013,
№ 65822 від 18.09.2013, № 66496 від 23.09.2013, № 66949
від 24.09.2013, № 67930 від 30.09.2013, № 68760 від
03.10.2013, № 70629 від 14.10.2013, № 72050 від 21.10.2013,
№ 72974 від 24.10.2013.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Запорізької митниці про
коригування митної вартості товарів: №
112050000/2013/000683/2 від 21.08.2013, № 112050000/2013/000690/2
від 27.08.2013, № 112050000/2013/000701/2 від 30.08.2013, №
112050000/2013/000721/2 від 05.09.2013, № 112050000/2013/000735/2
від 11.09.2013, № 112050000/2013/000756/2 від 18.09.2013, №
112050000/2013/000766/2 від 23.09.2013, № 112050000/2013/000783/2
від 24.09.2013, № 112050000/2013/000792/2 від 30.09.2013, №
112050000/2013/000807/2 від 03.10.2013, № 112050000/2013/000830/2
від 14.10.2013, № 112050000/2013/000846/2 від 21.10.2013, №
112050000/2013/000861/2 від 24.10.2013.

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови Запорізької митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №
112050000/2013/00861, № 112050000/2013/00875, №
112050000/2013/00891, № 112050000/2013/00919, №
112050000/2013/00939, № 112050000/2013/00971, №
112050000/2013/00988, № 112050000/2013/01006, №
112050000/2013/01021, № 112050000/2013/01037, №
112050000/2013/01065, № 112050000/2013/01095, №
112050000/2013/01120.

Зобов'язати Запорізьку митницю
Міндоходів в установленому
законодавством порядку скласти та
направити Головному управлінню
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству «Український
графіт» з Державного бюджету України
надмірно сплачені митні платежі в сумі
916 756,83 грн. (дев'ятсот шістнадцять тисяч
сімсот п'ятдесят шість гривень 83
копійки).

Зобов'язати Запорізьку митницю
Міндоходів визнати митну вартість
товарів, поставлених за контрактом ПАТ
«Український графіт» з Фірмою «OU
LUCIDUMTRADE» (Таллінн, Естонія)№ 804/1323-818/35209/34
від 30.05.2013:

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/021639 від 20.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/022157 від 27.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/022628 від 30.08.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/023226 від 05.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/023798 від 11.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/024557 від 18.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/024886 від 23.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/025103 від 24.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/025611 від 30.09.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/026040 від 03.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/026955 від 14.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/027687 від 21.10.2013;

кокс смоляний по ЕЕ 10528765 TS 8:2011, заявлену
ПАТ «Укрграфіт» згідно митної
декларації МД-2 № 112050000/2013/028141 від 24.10.2013.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Український графіт» () 976,92 грн. (дев'ятсот
сімдесят шість гривень 92 копійки)
судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О.
Артоуз