Справа № 359/446/14-а
Суддя: Кабанячий Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого Кабанячого Ю.В.,

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за
адміністративним позовом Київської
митниці Міндоходів до відділу
державної виконавчої служби
Нахімовського районного управління
юстиції у м.Севастополі, про визнання
дій неправомірними та скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 року представник позивача
Ясінська О.Я. звернулась до суду з
вказаним адміністративним позовом,
яким просить суд, зобов'язати
відповідача прийняти до провадження
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
№3/1005/3662/12 від 31.08.2012 року та відкрити
виконавче провадження щодо
примусового стягнення штрафу з
гр.ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Київською
митницею Міндоходів у відповідності до
ст. 2, ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження» для стягнення штрафу в
примусовому порядку до Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі направлено постанову №
3/1005/3662/12 від 31.08.12 в справі про порушення
митних правил № 0697/125000001/12 про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700
гривень 00 копійок на громадянина
України ОСОБА_2, за вчинення порушення
митних правил, передбаченого ст. 471
Митного кодексу України. Однак, 08.01.2014
року до Київської митниці Міндоходів
надійшов лист відповідача з постановою
державного виконавця Бунецького В.Л.
про повернення її стягувачу на
підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження». Мотивуванням
вказаної постанови зазначено лише те,
що за адресою вказаною у виконавчому
документі боржник не проживає. При
винесенні спірної постанови державний
виконавець Бунецький В.Л. не вжив
передбачених Законом заходів,
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі виконання постанови суду про
стягнення штрафу, що змусило позивача
звернутись до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, однак надала
суду заяву в якій на задоволенні
позовних вимог наполягає в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
справу слухати у її відсутність.

Відповідач свого представника до суду
не направив, про день, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, письмових заперечень не надав.

Пункт перший ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив
всі зібрані у справі докази у їх
сукупності і дійшов висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
постановою судді Бориспільського
міськраойнного суду №
3/1005/3662/12 від 31.08.12 року в справі про
порушення митних правил № 0697/125000001/12,
громадянина України, ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ст. 471 Митного
кодексу України та накладено стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень 00
копійок з конфіскацією предметів
порушення митних правил (а.с.5-6).

Згідно анкетних даних правопорушника
ОСОБА_2, останній проживає в АДРЕСА_1.
Вказане місце проживання - зазначене в
постанові суду, було повідомлене
ОСОБА_2 під час складання протоколу, що
відповідає вимогам ст.494 МК України.

З огляду на це Київською митницею
Міндоходів у відповідності до ст. 2, ст. 8
Закону України «Про виконавче
провадження» до Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі направлено вказану
постанову суду від 31.08.2012 року для
стягнення штрафу в примусовому
порядку.

Судом встановлено, що 04.01.2013 року
державним виконавцем Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі Бунецьким В.Л. було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа про стягнення з
ОСОБА_2 штрафу в сумі 1700 гривень
стягувану на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».
Підставою для повернення виконавчого
документа стало те, що за вказаною у
виконавчому документі адресою боржник
не проживає (а.с.8).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою зокрема і постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до статей 18, 19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 Закону, за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення. У виконавчому
документі зазначається, зокрема,
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника за наявності.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Як зазначено в ч.1 ст.20 ЗУ «Про виконавче
провадження», виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Пунктом 5 частини 1 статті 47 Закону
України „Про виконавче провадження"
встановлено, що виконавчий документ
повертається стягувачу у разі, якщо у
результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 47
Закону „Про виконавче провадження" про
наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону
України „Про виконавче провадження"
про повернення стягувачу виконавчого
документа державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, разом з
цим державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом. З метою
здійснення виконавчого провадження
державним виконавцям законодавством
України надано певні права, зокрема,
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України
„Про виконавче провадження", у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про виконавче
провадження», під час виконання рішень
державний виконавець має право на
безпосередній доступ до баз даних і
реєстрів, у тому числі електронних, що
містять інформацію про боржників, їхнє
майно та кошти. Порядок доступу до
таких реєстрів встановлюється
Міністерством юстиції України спільно
з відповідними центральними органами
виконавчої влади, які забезпечують їх
ведення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в порушення
вимог ст. 11, 40 Закону України „Про
виконавче провадження", державний
виконавець Бунецький В.Л. не вжив
передбачених Законом заходів,
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі виконання постанови
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області № 3/1005/3662/12 від 31.08.12
про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі
1700,00 грн. на користь держави.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 47
Закону України „Про виконавче
провадження", державний виконавець
Бунецький В.Л. у постанові від 04.01.13 про
повернення стягувачу виконавчого
документа, не вказано мотивованих
підстав для її винесення.

З огляду на викладене, постанова
державного виконавця Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі Бунецького В.Л. про
повернення виконавчого документа:
постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
№ 3/1005/3662/12 від 31.08.12 про стягнення з
ОСОБА_2 штрафу в сумі 1700,00 грн. на
користь держави, в зв'язку з
неможливістю з'ясувати місце
проживання боржника, є незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 55
Конституції України, кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 Закону « Про
виконавче провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

Частиною першою статті 6 КАС України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. З аналізу вказаних
правових норм вбачається, що для
ухвалення правосудного судового
рішення, яким суд поновлює чи в інший
спосіб надає захист порушеним правам,
свободам чи інтересам, повинні бути
порушені права особи.

В силу частини 1 статті 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням встановлених обставин та
аналізу норм чинного законодавства, що
регламентують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
даного адміністративного позову в
повному обсязі

Враховуючи вищенаведене, керуючись,
ст.ст.2, 14, 69, 71, 158-161, 163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Нахімовське районне
управління юстиції у місті Севастополі
прийняти до провадження постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області № 3/1005/3662/12 від 31.08.12
та відкрити виконавче провадження щодо
примусового стягнення штрафу з
громадянина України ОСОБА_2.

Судовий збір віднести на рахунок
держави.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у випадку
відкладення складання постанови або
винесення постанови у письмовому
провадженні протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду
Ю.В.
Кабанячий