Справа № 2-а-2508/1927/12
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-2508/1927/12 Головуючий у 1-й
інстанції: Іванюк Т.І.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Петрика
І.Й.,

Суддів:
Ключковича В.Ю.,

Собківа
Я.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Козелецької РДА на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17 вересня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької РДА про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької РДА про визнання
протиправними дій щодо не здійснення
нарахування і виплати щомісячної
грошової допомоги пенсіонеру, що
проживає на території посиленого
радіоекологічного контролю у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати.

Постановою Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 17 вересня 2012 року позовні вимоги
задоволено.

На вказану постанову
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить її скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно матеріалів справи, позивач
постійно проживає на території, яка
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР «Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23 липня
1991 року № 106 віднесена до зони
посиленого радіоекологічного контролю
та є непрацюючим пенсіонером, що не
оскаржується відповідачем.

Відповідно до ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; - у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати; - у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати. Перелік
населених пунктів, жителям яких
виплачується щомісячна грошова
допомога, затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Проте, відповідач всупереч ст. 37
вказаного Закону виплачував позивачу
щомісячну грошову допомогу в меншому
розмірі, який встановлений постановою
Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996 № 836, що є
неправомірним.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами,
колегія суддів зазначає, що Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України,
та є пріоритетним у застосуванні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при нарахуванні та виплаті позивачу
щомісячної грошової допомоги
застосуванню підлягає ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір мінімальної заробітної плати
для осіб щорічно встановлюється
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо задоволення позову, а
тому апеляційну скаргу відповідача
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, оскільки вона ухвалена з
дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької РДА на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17 вересня 2012
року залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17 вересня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.