Справа № 826/19/14
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року № 826/19/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Пащенка К.С., при секретарі судового
засідання Іконніковій О.Ю., розглянувши
у порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов у повному
Не зважаючи на належне повідомлення
про час та місце розгляду справи
відповідач явку своїх представників у
судові засідання 17.02.2014 та 25.02.2014 не
забезпечив, з урахуванням чого
адміністративна справа відповідно до
ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України розглядається
у порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
27.02.2014 за результатами фактичної
перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1
законодавства щодо укладання
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами) ДПІ у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві складено Акт №
8-17.2-05-НОМЕР_3 (далі - Акт перевірки), яким
встановлено, що відповідно до
письмових пояснень гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 останні
працювали у позивача та отримували
неофіційну заробітну плату без
оформлення трудових відносин.
07.03.2013 на підставі Акту перевірки
відповідачем винесено податкове
зв'язку з порушенням п. 51.1 ст. 51, пп. 168.1.1
п. 168.1 ст. 168 ПК України, позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
також застосовано штрафні (фінансові)
В подальшому, за результатами
оскарження податкового
до ДПС у м. Києві, остання, рішенням від
16.05.2013 № 26/С/12-3-03, збільшила суму
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб у вказаному
податковому повідомлені-рішенні на
8451,15 грн., скасувала таке рішення в
частині штрафних санкцій по податку на
грн., а в іншій частині залишила вказане
рішення без змін.

24.07.2013 на підставі Акта перевірки та
зазначеного рішення ДПС у м. Києві
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким у
зв'язку з порушенням п. 51.1 ст. 51, пп. 168.1.1
п. 168.1 ст. 168 ПК України, позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати у розмірі 70675,65 грн., а
також застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 15911,16 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п. 80.6 ст. 80 ПК України під час
проведення фактичної перевірки в
частині дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), в тому числі тим,
яким установлено випробування,
перевіряється наявність належного
оформлення трудових відносин,
з'ясовуються питання щодо ведення
обліку роботи, виконаної працівником,
обліку витрат на оплату праці,
відомості про оплату праці працівника.
Для з'ясування факту належного
оформлення трудових відносин з
працівником, який здійснює трудову
діяльність, можуть використовуватися
документи, що посвідчують особу, або
інші документи, які дають змогу її
ідентифікувати (посадове посвідчення,
посвідчення водія, санітарна книжка
тощо).

Водночас, як видно з матеріалів справи,
між позивачем та гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено
трудові договори, які, зокрема, були
зареєстровані в Оболонському РЦЗ.

При цьому, з пояснень представника
позивача судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 у трудових відносинах з гр.
ОСОБА_6 не перебував.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача в Акті перевірки на
пояснення вказаних осіб, оскільки,
по-перше, самі по собі пояснення, в
контексті вимог п. 80.6 ст. 80 ПК України,
не є належними та допустимими доказами
даних фактів, натомість висновки
податкового органу можуть
ґрунтуватися лише на належних,
достатніх, а також тих доказах, які
одержані з дотриманням закону,
по-друге, будь-яких доказів, в тому
числі названих пояснень, на
підтвердження вказаних обставин,
всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України,
відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, викладений в Акті
перевірки висновок ДПІ у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про порушення
позивачем п. 51.1 ст. 51, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168
ПК України є необґрунтованим та таким,
що не відповідає чинному законодавству
та дійсним обставинам справи, а
винесені на його підставі спірні
податкові повідомлення-рішення від
07.03.2013 № та від 24.07.2013 № -
безпідставними та неправомірними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішень
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання чи відмовлено у
наданні податкових вигод, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше. Аналогічна правова позиція
викладена, зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у
справі № К/9991/66857/11 та від 10.12.2012 у справі
№ К/9991/26224/12.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесення ним
спірних податкових повідомлень-рішень.

Позивач про присудження судових витрат
на його користь з Державного бюджету
України не просив.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_3)
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 07.03.2013 №
та від 24.07.2013 № , прийняті
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4
ст. 254 КАС України набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України або прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

СуддяК.С. Пащенко