Справа № 1519/2-а-81/11 (8а-5/11)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року м. Київ
К/800/39894/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області

на ухвалу Малиновського районного
суду м. Одеси від 07 жовтня 2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року

у справі 1519/2а-81/11

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області

про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 31 січня 2011
року позов ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області задоволено частково,
а саме: визнано протиправною відмову
відповідача у нарахуванні та виплаті
позивачу щомісячної державної
соціальної допомоги, як «дитині війни»
у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за
віком за період з липня 2010 року по
грудень 2010 року та зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу зазначеної спірної
виплати.

У квітні 2011 року Головне
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області звернулось до суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Малиновського
районного суду м. Одеси від 31 січня 2011
року, посилаючись на те, що під час
виконання постанови суду з'ясувалось,
що позивач знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, а тому,
Головне управління не є належним
відповідачем по справі, отже не може
виконати постанову суду.

Ухвалою Малиновського районного
суду м. Одеси від 07 жовтня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2013 року, заяву Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
вищевказані рішення скасувати та
прийняти нове, яким заяву про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами задовольнити та направити
справу на новий розгляд.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини пункту 1 частини 2 статті
245 Кодексу адміністративного
судочинства України, підставами для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Судом першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, встановлено, що
підстави, передбачені пунктом 1 частини
2 статті 245 Кодексу адміністративного
судочинства України, для перегляду
рішення суду першої інстанції за
нововиявленими обставинами у цій
справі відсутні.

Колегія судів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що отримавши ухвалу про
відкриття скороченого провадження у
справі разом з позовним матеріалом,
який містив копію пенсійного
посвідчення позивача, відповідач, на
час розгляду справи, мав дізнатись про
те, що позивач перебувала на обліку не у
нього, а в Управлінні Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси.
Таким чином, відповідач мав змогу
заперечити проти позову та заявити
клопотання про заміну сторони
відповідача.

Інші підстави, передбачені частиною 2
статті 245 Кодексу адміністративного
судочинства України, для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами заявником не наводились, з
встановлених обставин справи вони
відсутні.

Колегія суддів вважає, що з матеріалів
справи та змісту касаційної скарги не
вбачається неправильного застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередній
інстанцій підлягають залишенню без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного
суду м. Одеси від 07 жовтня 2011 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі 1519/2а-81/11 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: