Справа № 271/48/14-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Заставенко
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
справа №271/48/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання
Левченко Г.О.

за участю позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області на
постанову Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27 січня 2014 року по
адміністративній справі № 271/48/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27 січня 2014 року по
адміністративній справі № 271/48/14-а
позов задоволений частково(а.с.84, 87-92).

Визнане протиправним рішення
Управління пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі міста
Макіївки № 447 від 03.12.2013р. про відмову
ОСОБА_2 у перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Червоногвардійському
районі міста Макіївки здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_2 пенсії державного службовця з
01.12.2013 р. в розмірі 87% від заробітної
плати, з урахуванням сум винагороди за
вислугу років у розмірі 35 %, у тому числі
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, сум індексації грошових
доходів громадян, з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач та відповідач
звернулись з апеляційними скаргами,
пославшись на незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Позивач просила постанову суду першої
інстанції змінити в частині
перерахунку та виплати пенсії
держслужбовця з 01.12.2013 року на 01.11.2010
року (а.с.102-104).

Відповідач просив постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі
(а.с.97-100).

Позивач в судовому засіданні
наполягала на задоволенні своєї
апеляційної скарги у повному обсязі.
Заперечували проти апеляційної скарги
відповідача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. До суду
апеляційної інстанції надійшла заява
про розгляд справи у їх відсутність.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційних скарг,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне апеляційні скарги
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 12.01.2010 р. по
29.10.2010 р. працювала в Державній
податковій адміністрації у Донецькій
області та має стаж державної служби - 17
років 06 місяців 16 днів (а.с.9). Відповідно
до довідки про складові заробітної
плати від 15.11.2013 року за номером №
05-99-05-02-248 винагорода за вислугу років
ОСОБА_2 становила 35% (а.с.10). Як
вбачається з витягу з наказу
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції у Донецькій
області від 01.08.2008 року № 20-ф, ОСОБА_2 з
01.08.2008 року встановлено винагороду за
вислугу років у розмірі 35% (а.с.17), про що
також свідчать витяги з протоколів
засідання комісії Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Донецькій області про
встановлення стажу роботи державним
службовцям, які мають спеціальні
звання, щодо нарахування винагороди за
вислугу років (а.с.18; 20; 22). Відповідно до
наказу Державної податкової
адміністрації у Донецькій області від
26.01. 2010р. № 25-о та відповідно до витягу з
протоколу Державної податкової
адміністрації у Донецькій області від
25.01. 2010 р. № 1 (а.с.24-25) розмір надбавки за
вислугу років на державній службі
ОСОБА_2 становить 35%.

Як вбачається з довідки наданої ДПА від
01.11.2010 р. за номером № 05-213-522 про
складові заробітної плати за формою,
встановленою Управлінням ПФУ «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
від 30.10.2008 р. №19-11, винагорода за вислугу
років ОСОБА_2 становила 25% (а.с. 11).
Відповідно до довідки ОДПІ про
складові заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії за
формою, затвердженою Постановою
Правління ПФУ від 14.02.2011 р. №5-1за
№10179/10/05-012-10 від 22.11.2013 р., надбавки,
премії та інші виплати за період з
02.08.2008р. по 11.01.2010 р. становили:
матеріальна допомога на оздоровлення
за червень 2009 року - 2704,10 грн.,
індексація зарплати за 2008 рік - 65,89 грн.,
за 2009 рік - 927,42 грн., за 2010 рік - 109,00 грн.
На усі виплати, які включені в довідку
нараховувались страхові внески (а.с.
13-14). Відповідно до довідки ОДПІ про
складові заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії за
формою, затвердженою Постановою
Правління ПФУ від 14.02.2011 р. №5-1 за
№05-99-05-02-249 від 15.11.2013 р., надбавки,
премії та інші виплати за період з
січня 2010 року по жовтень 2010 року
становили: індексація - 118,24 грн.,
одноразова матеріальна допомога на
оздоровлення за травень 2010 року - 3518,90
грн. На усі виплати, які включені в
довідку нараховувались страхові
внески (а.с. 15).

Відповідно до рішення Управління
пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі міста
Макіївки від 03.12.2013 р. № 447 про відмову в
перерахунку пенсії, ОСОБА_2 відмовлено
в розрахунку пенсії згідно ст. 33 Закону
України «Про державну службу» із
зарахуванні в заробітну плату
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, індексації за період з 02.08.2008 р.
по 29.10.2010 р. (а.с.28).

Виходячи з положень ст.37 Закону України
«Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається
виходячи із сум їх заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч.5 ст.33 Закону № 3723-ХІІ надбавка
за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

На підставі Постанови КМУ від 12 вересня
1997 року №1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років службовим
особам Державної податкової
адміністрації України та місцевих
державних податкових адміністрацій,
які мають спеціальні звання» розмір
винагороди визначається залежно від
стажу роботи і обчислюється виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Винагорода за
вислугу років враховується при
обчисленні середнього заробітку.

Зазначеним положенням Постанови КМУ
від 12 вересня 1997 року №1013, чітко
визначено, з якої складової та за яких
умов враховуються визначення розміру
за вислугу років. Основним та
обов'язковим критерієм визначення
розміру винагороди, є врахування стажу
роботи, при чому не тільки роботи в
орган держаної служби, але ж і іншого
стажу, який зараховується до державної
служби. Після чого, законодавець
(Постанова КМУ від 12 вересня 1997 року
№1013) вказує на сам об'єкт обчислення
такого розміру, тобто з чого саме 30%, 40 %
та інш. обчислюється відповідна
надбавка - з посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання.

Як вбачається з наданих до суду
доказів, позивачу на час її роботи було
встановлено 35 % надбавки за вислугу
років. Обмежувати право позивача,
шляхом не врахування певних періодів
роботи до стажу державної служби у
відповідача законних підстав не було.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Виходячи з вимог Постанови №865, розмір
посадового окладу пов'язаний з
розміром, з яким проводилась виплата на
день звільнення особи. В даному випадку
на день звільнення позивача, такий
розмір складав 30%.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці», норми яких є загальними.

Такі висновки викладено в постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2012
року в справі за аналогічним позовом
фізичної особи до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином позиція відповідача,
викладена в рішенні, що матеріальна
допомога та суми індексації грошових
доходів громадян не включаються до
складу заробітної плати державного
службовця, не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
безпідставною.

Щодо доводів апеляційної скарги
позивача про необхідність здійснити
перерахунок пенсії позивачу з часу
призначення - 01.11.2010 року, а не з часу
звернення із заявою до відповідача та з
наданням відповідних довідок - з 01.12.2013
року, колегія суддів вважає такі доводи
безпідставними. В даному випадку
задовольняючи вимоги частково, суд
першої інстанції обґрунтовано та
правильно застосував до спірних
правовідносин положення ч.4 ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Не
можна вважати дії, або рішення
відповідача неправомірними, який на
час призначення пенсії позивача
користувався тими показниками
заробітної плати (доходу), які були
надані з місця роботи позивача до
пенсійного фонду. Крім того, позивач не
оскаржує рішення (розпорядження)
відповідача, на підставі якого
позивачу призначено пенсії та в якому
зафіксовані дані, які враховувались
при обчисленні розміру пенсії.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційні скарги
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27 січня 2014 року по
адміністративній справі № 271/48/14-а-
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
прийнята у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 26
лютого 2014 року. У повному обсязі
складена 27 лютого 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар