Справа № 274/7939/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"19" лютого 2014 р.
Справа № 274/7939/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області на ухвалу Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від "26" грудня 2013 р. за поданням
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області звернувся до суду з поданням, в
якому просить змінити спосіб та
порядок виконання судового рішення по
справі №2а-909/11 за позовом ОСОБА_3.

Як на підставу для задоволення подання
посилався на те, що постанову суду в
частині зобов'язання виконано, однак,
виплату коштів не проведено у зв"язку з
відсутністю відповідного фінансування
з Державного бюджету на виплату доплат
по рішенню судів.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 26 грудня
2013 року подання задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04.04.2011 року по справі
№2а-909/11 за позовом ОСОБА_3, на стягнення
з Управління Пенсійного фонду України
в м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_3
недоплаченої 30% надбавки до пенсії, як
дитині війни, за період з 16.09.2010 року по
31.12.2010 року в розмірі 473,31 грн.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та прийняти нову
- про відмову в задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.2 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04.04.2011р., залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2011р.,
позов задоволено за період з 16.09.2010р. по
31.12.2010р. щодо ненарахування та
невиплати коштів відповідачем
передбачених ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

28.02.2012р. постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа, виданого на
підставі зазначеного судового рішення.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області, на виконання
постанови Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області по справі №2а-909/11, позивачу
проведено перерахунок заборгованості,
передбаченої ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей", за період з
16.09.2010 року по 31.12.2010 року, в сумі 473,31 грн.
Виплату коштів не проведено у зв"язку з
відсутністю відповідного фінансування
з Державного бюджету на виплату доплат
по рішенню судів.

Саме вказані обставини стали підставою
для задоволення судом першої інстанції
подання державного виконавця про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення відповідно до вимог ст. 263 КАС
України.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком, виходячи з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначена норма кореспондується з ч.1
ст.36 Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, підставою для
застосування правил цих норми є
обставини, що перешкоджають належному
виконанню судового рішення в
адміністративній справі. Зокрема, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а саме,
за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Однак, звертаючись до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, державним виконавцем
всупереч ч.1, ч.2 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача. Самого
посилання на лист управління
Пенсійного фонду без надання доказів,
зокрема, розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності на
розрахункових рахунках кошторисних
призначень на виплату вказаних доплат
до пенсії, є недостатньою підставою для
задоволення подання.

Також, задовольняючи подання про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, суд першої інстанції не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Отже, зобов'язання, покладені на
відповідача постановою суду, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

Як вбачається з матеріалів справи,
обставини, які стали підставою для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення за своєю правовою
природою є додатковою позовною вимогою
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нової - про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області задовольнити, ухвалу
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від "26" грудня 2013
р. про зміну способу і порядку
виконання судового рішення скасувати
та постановити нову.

Відмовити головному державному
виконавцю відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області в задоволенні подання про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області по справі №2а-909/11 за позовом
ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області
вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житоми
рська область,13312

4 - відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, м-н Соборний,1,
м.Житомир, 10014