Справа № 2а-7567/2011
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7567/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Сенюта В.О.
Суддя-доповідач: Коротких
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційними скаргами управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва (від 19.04.2012
року вх. № 17245 та від 13.07.2012 року вх. №
20704) на постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 28 листопада
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
перерахунок пенсії, -

В С
Т А Н О В И В :

У зв'язку з поданням апеляційних скарг
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п.
3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2011 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційні скарги, в
яких просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні позову. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційних скаргах доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника)
призначається один з цих видів пенсії
за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058 переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюється з дня
подання заяви на підставі документів
про страховий стаж, заробітну плату
(дохід) та інших документів, що
знаходяться на час переведення з
одного виду пенсії на інший в пенсійній
справі, а також додаткових документів,
одержаних органами Пенсійного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернулася, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796, з
заявою, в якій просила перевести її з
пенсії за віком на державну пенсію по
ІІ групі інвалідності внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, та виплачувати
державну пенсію по ІІ групі
інвалідності ( не менше 8 мінімальних
пенсій за віком ) відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796.

Листом від 10.10.2011 року №21089/56-1
відповідач відмовив позивачу в
переведенні її на пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
мотивуючи свою відмову тим, що перехід
на даний вид пенсії є недоцільним для
позивачки, оскільки розмір пенсії при
цьому зменшиться.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС, тому наділена
державою правовим статусом, який
включає в себе право на державну пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю. Наділивши
зазначеною соціальною гарантією осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, держава
таким чином взяла на себе публічне
зобов'язання забезпечити належний
матеріальний рівень цих осіб. При цьому
позивач має право обрати, яку з
державних пенсій їй отримувати.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що оскільки
позивачем було подано заяву про
переведення її на інший вид пенсії,
відповідно до вимог чинного
законодавства, то відмова відповідача
в такому переведенні є безпідставною
та протиправною.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального права. За таких підстав
апеляційні скарги залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва (від 19.04.2012
року вх. № 17245 та від 13.07.2012 року вх. №
20704) залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 28 листопада 2011 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України та не
підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.