Справа № 2027/2а-347/11
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2013 р. 28.02.14 Справа №
2027/2а-347/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження заяву ОСОБА_1 про
виправлення описки в постанові
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2013 р. по
справі за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова на
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 31.01.2011р. по справі №
2027/2а-347/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2013 року
апеляційну скаргу задоволено частково.

До Харківського апеляційного
адміністративного суду надійшла заява
про виправлення описки.

При виготовленні вказаної постанови
були допущені описки, які підлягають
виправленню.

Керуючись ст. 169 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в
постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2013 р. по
справі за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова на
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 31.01.2011р. по справі №
2027/2а-347/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Виправити описки в постанові
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2013 року.

Замість: «08.11.2010 року позивач звернувся
до суду з вищезазначеним
адміністративним позовом.

Постановою Московського
районного суду м. Харкова від 31.01.2011
року даний адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсі за віком з розміру, встановленого
ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з 01.03.09 року, за відрахуванням
фактично нарахованого і сплаченого
підвищення до пенсії за цей період, з
подальшим перерахунком та виплатою
відповідно до змін діючого
законодавства.

Відповідач не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову суду, якою у
задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм
процесуального права, а також
бюджетного законодавства України та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що призвело до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів п.1 ч.1 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року за № 530 "Про деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", як
нормативно-правовому акту, що має вищу
юридичну силу. Також судом правильно
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та Законом України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
(в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010, 2011 роках встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010, 2011
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" до
набрання чинності постанови Кабінету
Міністрів України № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" прийнятої на
виконання пункту 7 Закону України
Закону України № 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік".

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19
Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та приписів ч.4 ст.9 КАС України,
відповідач у 2010, 2011 роках не мав підстав
застосовувати постанову Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008р. за № 530 та
був зобов'язаний діяти у відповідності
з приписами діючої норми ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", який має вищу юридичну силу ніж
зазначена постанова, нараховувати та
здійснювати позивачу доплату до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про
необґрунтоване застосування до
спірних правовідносин ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів,
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії,
встановленої ст.46 Конституції України
та права на отримання доплати до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання відповідача на відсутність
коштів щодо забезпечення виплат
зазначеної доплати до пенсії, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст.46
Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, колегія суддів вважає, що вони
не виконали своїх повноважень без
поважних причин.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду стосовно зобов'язання
відповідача в подальшому здійснювати
перерахунок та сплачувати позивачу, як
дитині війни, підвищення до пенсії
відповідно до змін діючого
законодавства.

Колегія суддів зазначає, що судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання. Воно не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Також, при ухваленні рішення
судом першої інстанції було не вірно
визначено і застосовано строк
звернення до адміністративного суду,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, з урахуванням дати звернення
позивача до суду, обрахунок
процесуального (річного) строку для
звернення з даним позовом розпочався
08.11.09 року.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України зі змінами
відповідно до Закону N 4054-VI від 17
листопада 2011 року адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд
на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, не вбачає підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду за період з
01.03.09 року до 08.11.09 року поважними,
оскільки доказів поважності причин
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано. Посилання
на необізнаність в діючому
законодавстві не є підставою для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Таким чином, колегія суддів,
враховуючи допущені судом порушення
норм процесуального права, вважає, що
рішення суду підлягає скасуванню в
частині зобов'язання відповідача в
подальшому здійснювати перерахунок
пенсії позивачу з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та проводити
відповідні виплати відповідно до змін
діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 99-102, 160, 167, 183-2, 195,
197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова -
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 31.01.2011р. по справі №
2027/2а-347/11 в частині відмови в
задоволенні та в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії за
період з 01.03.09 року до 08.11.09 року -
скасувати, позовну заяву в даній
частині - залишити без розгляду.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 31.01.2011р. по справі №
2027/2а-347/11 в частині зобов'язання
відповідача з 23.07.2011 року та в
подальшому здійснювати перерахунок та
сплачувати позивачу, як дитині війни,
підвищення до пенсії відповідно до
змін діючого законодавства - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни" - відмовити.

В іншій частині постанову Московського
районного суду м. Харкова від 31.01.2011р. по
справі № 2027/2а-347/11 - залишити без
змін.»

слід читати: «Позивач звернувся до суду
з даним позовом про визнання
неправомірною відмову відповідача в
здійсненні перерахунку пенсії з
застосуванням показника заробітної
плати за 2008 рік, а не за 2007 рік та
зобов'язання УПФУ здійснити такий
перерахунок.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 31.01.2011 року
зазначений позов задоволено частково

Не погоджуючись з рішенням суду в
апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду скасувати з прийняттям нового
судового рішення про відмову в
задоволені позовних вимог позивача.

В порядку, визначеному ст. 183-2 та ч. 1 ст.
195 КАС України, колегія суддів
розглядає апеляційну скаргу в порядку
письмово провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач,
перебуває на обліку в УПФУ, де отримує
державну пенсію. По спливу двох років з
дати останнього перерахунку, позивач,
який працював в цей час, звернувся до
УПФУ з проханням провести перерахунок
його пенсії у відповідності до
положень ч. 4 ст. 42 Закону України від
9.07.2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі -Закон № 1058-IV). Вважає
здійсненний відповідачем перерахунок
таким, що не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Не погоджуючись з висновком суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлено ст. 40 Закону № 1058-IV.

Частиною другою зазначеної статті
встановлено формулу заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп -заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс -середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +
... + Кзn);

К -кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци перший
-сьомий частини другої статті 40 Закону
№ 1058-IV у редакції Закону України від
09.07.2003 року).

Підпунктом "б" п.п. 9 п 35 розділу II Закону
України від 28.12.2007 року № 107-V "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", який
набрав чинності з 01.01.2008 року, абзац 4 ч. 2
ст. 40 Закону № 1058-IV було викладено в
новій редакції: "Зс (середня заробітна
плата (дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів".

Перерахунок пенсій у зв'язку зі
збільшенням, зокрема страхового стажу,
встановлено частиною четвертою ст. 42
зазначеного Закону. Цією нормою
визначено, що у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Згідно із Законом України від 19.12.2006
року № 489-V "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" дію ч. 4 ст. 42 зупинено
на 2007 рік, Законом України від 28.12.2007
року № 107-VI (п.п. "б" п.п. 10 п. 35 розділу II) ч.
4 ст. 42 викладено в такій редакції, - "У
разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої ст. 40
цього Закону. У разі якщо застрахована
особа після призначення (перерахунку)
пенсії має менше ніж 24 місяці
страхового стажу, перерахунок пенсії
провадиться не раніше як через два роки
після призначення (попереднього
перерахунку) з урахуванням страхового
стажу після призначення (попереднього
перерахунку) з урахуванням заробітної
плати, з якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, зокрема,
положення п.п. "б" п.п. 9, п.п. "б" п.п. 10 п. 35
розділу II Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про
Конституційний Суд України"
Конституційний Суд України може
вказати на преюдиціальність свого
рішення при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта.

Частиною шостою резолютивної частини
Рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 установлено, що
Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнаних
неконституційними.

28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", підпунктом 3 пункту 11 якої
установлено, що у разі, коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій ст. 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абзацом третім
частини першої ст. 40 Закону.

Якщо застрахована особа після
призначення (перерахунку) пенсії має
менш як 24 місяці страхового стажу,
перерахунок пенсії проводиться не
раніше ніж через два роки після її
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу,
набутого після призначення
(попереднього перерахунку), з
урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію.

Якщо пенсіонер, що продовжує працювати,
набув стажу, достатнього для
призначення пенсії відповідно до
частини першої ст. 28 Закону, то
проводиться за заявою пенсіонера
перерахунок пенсії незалежно від того,
скільки часу минуло після призначення
пенсії при неповному стажі, з
урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію. Обчислення страхового стажу,
який дає право на перерахунок пенсії,
здійснюється не раніше дня, що настає
за днем, по який обчислено страховий
стаж при призначенні (попередньому
перерахунку) пенсії.

Таким чином, починаючи з 28.05.2008 року
діють два нормативно-правові акти
(Закон № 1058-IV та постанова Кабінету
Міністрів України), які по-різному
регулюють розмір показника середньої
заробітної плати, що враховується для
обчислення пенсії.

Листом Міністерства праці та
соціальної політики України та
Пенсійного фонду України від 11.03.2009
року № 20/0/18-09/039/4096/02-01 було повідомлено,
що до законодавчого врегулювання
питання визначення показника
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну особу в цілому по Україні, з
якої сплачено страхові внески,
перерахунки пенсій у 2009 році
відповідно до п.п. 3 п. 11 постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 проводяться із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
2007 рік (1197,91 грн.).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а її ст. 75
встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є
парламент -Верховна Рада України.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
розв'язанні таких спорів застосуванню
підлягають положення Закону № 1058-IV,
тобто при обчисленні пенсії слід
застосовувати показник середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України,
встановлений частиною другою ст. 40
Закону № 1058-IV. Показник заробітної
плати в середньому на одну особу в
цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, для обчислення пенсії
підлягав застосуванню з 01.01.2008 року по
22.05.2008 року.

Частина 4 ст. 42 Закону № 1058-IV не
встановлює обмеження можливості
працюючого пенсіонера скористатись
правом на перерахунок пенсії в
будь-який час після її призначення.
Однак містить застереження, що
наступний перерахунок пенсії може бути
проведений не раніш як через два роки
після здійснення попереднього. При
цьому під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги,
скасування оскаржуваного судового
рішення з прийняттям нового про
відмову в задоволенні позовних вимог
позивача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
задовольнити.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 31.01.2011р. по справі №
2027/2а-347/11 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову - відмовити».

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Григоров А.М.Судді
Мельнікова Л.В. Подобайло З.Г.