Справа № 810/408/14-а
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
17 лютого 2014 року 810/408/14-а
Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лиска І.Г.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
до Відділу Державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Баришівського районного
управління юстиції у Київській
області про скасування актового
запису про розірвання шлюбу, визнання
До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Відділу Державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Баришівського
районного управління юстиції у
Київській області про скасування
актового запису за №10 про розірвання
шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.11.1958
року, визнання неправомірними дії
відповідача щодо внесення актового
запису за №10 від 22.11.1958 року.
В позовних вимогах позивач просив
суд:
- скасувати повністю актовий запис за
№10 про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 від 22.11.1958 року;
- визнати неправомірними дії відділу
ДРАЦС Баришівського районного
управління юстиції щодо внесення
актового запису за №10 про розірвання
Ухвалою від 21 січня 2014 року позовну
заяву було залишено без руху, надано
позивачу строк для усунення недоліків
позовної заяви шляхом подання до суду
письмового опису та обґрунтування
змісту правовідносин, які виникли між
сторонами справи та, які можуть бути
предметом позову в адміністративних
справах, із врахуванням обґрунтування
в чому саме полягає порушення
законного інтересу чи прав позивача та,
які законні інтереси позивача порушені
відповідачем та внаслідок яких
правовідносин між позивачем та
відповідачем; зазначенням дати
отримання копії витягу із актового
запису про розірвання шлюбу або дня,
коли позивач про нього дізнався;
уточнення найменування відповідача;
надання додаткових доказів та копій
всіх документів, що приєднуються до
Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати у
порядку адміністративного
судочинства.
З огляду на приписи вказаної правової
норми, розглянувши позовну заяву ,
заяву про усунення недоліків та додані
до них матеріали, суддя дійшов висновку
про те, що цей позов не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Із зазначеної норми слідує, що справа
може бути розглянута адміністративним
судом, якщо між сторонами справи існує
публічно-правовий спір.
Поняття "спір" передбачає наявність
відносин безпосередньо між заявленими
сторонами справи.
Згідно з визначенням, наведеним у
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивач - це особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
За приписами статті 104 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.
Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов - звернення до адміністративного
суду про захист прав, свобод та
інтересів або на виконання повноважень
у публічно-правових відносинах.
Отже, з наведених процесуальних норм
випливає, що судовому захисту підлягає
лише порушене право. Так, до
адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. В
контексті наведених приписів
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.
При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права таабо виникнення додаткового
А тому дії суб'єкта владних повноважень
є такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо вони, по-перше,
вчинені з перевищенням визначених
законом повноважень, та, по-друге, є
юридично значимими, тобто мають
безпосередній вплив на стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.
Згідно з пунктом 7 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Тобто, ознакою справи адміністративної
юрисдикції, яку може бути передано на
вирішення адміністративного суду, є
спір, в якому хоча б однією із сторін є
суб'єкт владних повноважень при
здійсненні ним владних управлінських
функцій. Якщо суб'єкт владних
повноважень у спірних правовідносинах
не здійснює владних управлінських
функцій щодо іншого суб'єкта, з яким
виник спір, то такий спір не має
встановлених нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
ознак справи адміністративної
юрисдикції та не вирішується
адміністративним судом.
Отже, на підставі вищевикладеного,
участь у спорі органу державної влади
(суб'єкта владних повноважень) ще не
робить спір адміністративним.
Зі змісту позовної заяви та заяви
поданої на усунення недоліків
вбачається, що позивач звернувся до
суду з позовом щодо скасування
актового запису про розірвання любу
його померлих батьків, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, оскільки незаконно внесений
актовий запис №10 від 22.11.1958 року
фактично позбавив його з братом усіх
майнових прав, як спадкоємців матері
Позивач зазначив, що вищевказаний
актовий запис про розірвання шлюбу
повинен бути скасований, оскільки його
було здійснено в порушення вимог
діючого на той час «Кодексу Законов о
семье Украинской ССР» та коли його
мама своєї згоди на розлучення не
надавала, хворіла і знаходилась у
лікарні на лікуванні, у його батьків
було двоє малолітніх дітей, батьки
мали у володінні спільне майно та
забудову, свідоцтво про розлучення
органом державної реєстрації не
Таким чином на думку позивача,
відсутній факт розірвання шлюбу між
його батьками, підстави для розірвання
шлюбу у ДРАЦС відсутні, тому він
звернувся з даним позовом до суду.
Отже, скасування актового запису про
розірвання шлюбу батьків позивач
вважає необхідним для реалізації його
права бути суб'єктом цивільних прав та
обов'язків, а саме його майнових прав
як спадкоємця матері по закону.
Як зазначалося вище, справа може бути
розглянута адміністративним судом,
якщо між сторонами справи існує спір.
З приводу вищевикладеного, розглянувши
викладені в позовній заяві обставини
та додані на обґрунтування позовних
вимог докази встановлено, що з наданих
суду документів не вбачається
наявність спору між позивачем та
відділом ДРАЦС реєстраційної служби
Баришівського районного управління
юстиції у Київській області, оскільки
до позовної заяви не надано
оригіналів чи копії звернень позивача
до відповідача з вимогою скасувати
актовий запис №10 про розірвання шлюбу
від 22.11.1958 року та відмови саме
відповідача скасувати актовий запис.
Отже, з матеріалів адміністративного
позову не вбачається, що позивач або
інші уповноважені особи зверталися до
відповідача із заявами про анулювання
актового запису про розірвання шлюбу
і їм було відмовлено у вчиненні такої
Також, суд зазначає, що зобов'язати
відповідача анулювати запис в акті
цивільного стану допускається у
випадку встановлення відповідного
факту, що має юридичне значення.
Частиною першою статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
Відповідно до частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема:
1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;
5) спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
6) спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму.
На думку суду та за правилами статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, компетенція
адміністративних судів не поширюється
на справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, розгляд таких
справ відбувається в порядку
цивільного судочинства, відповідно до
Розділу ІV Цивільного процесуального
Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Частиною 1 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.
Статтею 1 Сімейного кодексу України
встановлено, що даний кодекс визначає
засади шлюбу, особисті немайнові та
майнові права і обов'язки подружжя,
підстави виникнення, зміст особистих
немайнових і майнових прав та
обов'язків батьків і дітей,
усиновлювачів та усиновлених, інших
членів сім'ї та родичів.
Відповідно до статті 234 Цивільного
процесуального кодексу України, окреме
провадження як вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд
розглядає в порядку окремого
провадження, зокрема, справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
Враховуючи викладені норми та предмет
заявленого позову, суд дійшов висновку,
що даний спір відноситься до сфери
приватних правовідносин, отже є
справою цивільної юрисдикції та не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.
Правові та організаційні засади
державної реєстрації актів цивільного
стану регулюються Законом України від
01.07.2010 року № 2398-VI "Про державну
реєстрацію актів цивільного стану" (зі
змінами та доповненнями) (далі - Закон
України від 01.07.2010 року № 2398-VI).
Згідно зі статтею 2 Закону України від
01.07.2010 року № 2398-VI, актами цивільного
стану є події та дії, які нерозривно
пов'язані з фізичною особою і
започатковують, змінюють, доповнюють
або припиняють її можливість бути
суб'єктом цивільних прав та обов'язків.
Державній реєстрації відповідно до
цього Закону підлягають народження
фізичної особи та її походження, шлюб,
розірвання шлюбу у випадках,
передбачених законом, зміна імені,
Відповідно до статті 9 Закону України
від 01.07.2010 року № 2398-VI, державна
реєстрація актів цивільного стану
проводиться з метою забезпечення
реалізації прав фізичної особи та
офіційного визнання і підтвердження
державою фактів народження фізичної
особи та її походження, шлюбу,
розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться шляхом складення
актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це
документ органу державної реєстрації
актів цивільного стану, який містить
персональні відомості про особу та
підтверджує факт проведення державної
реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є
безспірним доказом фактів, реєстрація
яких посвідчується, до спростування
його в судовому порядку.
Правила проведення державної
реєстрації актів цивільного стану,
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання затверджуються
Міністерством юстиції України.
Правила внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання затверджені
Наказом Міністерства юстиції України
від 12.02.2011 року № 96/5 (далі - Правила №
Відповідно до вказаних Правил №96/5,
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання щодо померлих проводяться
за заявами осіб, які входять до кола
спадкоємців за законом або заповітом,
згідно з чинним законодавством
України. Відмова органів державної
реєстрації актів цивільного стану у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану, їх поновленні та
анулюванні може бути оскаржена в
судовому порядку. Заява про анулювання
актового запису цивільного стану за
встановленою формою подається
заінтересованою особою до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем проживання або за
місцем зберігання актового запису,
який підлягає анулюванню при
пред'явленні паспорта або паспортного
Слід відмітити, що Законом та
підзаконними нормативно-правовими
актами у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану чітко
встановлений порядок та процедура
здійснення анулювання актових записів.
Ані Законом України від 01.07.2010 року №
2398-VI, ані Правилами № 96/5 не передбачено
скасування актів цивільного стану,
зокрема актового запису про
Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що даний спір відноситься до
сфери приватних правовідносин, отже є
справою цивільної юрисдикції та не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Відтак,
такий спір належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Враховуючи викладені норми та предмет
заявленого позову, суд дійшов висновку,
що даний спір відноситься до сфери
приватних правовідносин, отже є
справою цивільної юрисдикції та не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.
Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд
Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу
Державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Баришівського районного управління
юстиції у Київській області про
скасування актового запису про
розірвання шлюбу, визнання
Копію ухвали разом із позовною заявою
та доданими до неї матеріалами, -
Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Лиска І.Г.