Справа № 817/1182/13-а
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1182/13-а

05 лютого 2014 року 15год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дорошенко Н.О. за
участю секретаря судового засідання
Цвіркун О.О. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Брагіна О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області про визнання нечинними
та скасування наказів про звільнення,
поновлення на службі, зобов`язання
вчинити дії , -ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання неправомірним та
скасування щодо ОСОБА_1 висновку з
матеріалів службового розслідування
за фактом отримання тілесних ушкоджень
гр. ОСОБА_4 та порушення службової
дисципліни працівниками міліції
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, затверджений
27.02.2013 начальником УМВС України в
Рівненській області; про скасування та
визнання нечинними наказів начальника
УМВС України в Рівненській області
ОСОБА_18 № 302 від 01.03.2013 та № 66 о/с від
07.03.2013 щодо звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ України; про
зобов'язання начальника УМВС України в
Рівненській області виплатити ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та вилучити з його особової
справи висновок з матеріалів
службового розслідування за фактом
отримання тілесних ушкоджень гр.
ОСОБА_4 та порушення службової
дисципліни працівниками міліції
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, затверджений
27.02.2013 начальником УМВС України в
Рівненській області.

В позові вказує, що на підставі
оскаржуваних наказів позивач був
звільнений з органів внутрішніх справ
у запас Збройних Сил за скоєння вчинку,
що дискредитує звання рядового і
начальницького складу ОВС, що полягає в
перебуванні на робочому місці 04.02.2013 в
нетверезому стані та опитуванні при
цьому цивільної особи, а саме ОСОБА_6
Скоєння вчинку, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу,
позивач заперечує. Вказує, що він не
перебував в робочий час 04.02.2013 в стані
алкогольного сп'яніння та не опитував
цивільних осіб. Зазначає, що було
порушено процедуру проведення
службового розслідування, а факти,
викладені у висновку матеріалів
службового розслідування, не
відповідають дійсним обставинам,
грунтуються на припущеннях та не
підтверджені відповідними доказами.
Крім цього, вказує, що наказ № 66 по
особовому складу виданий 07.03.2013 в
період тимчасової непрацездатності
позивача, що підтверджена довідкою від
15.03.2013.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили
суд позов задовольнити. Позивач
ствердив, що 04.02.2013 на робочому місці в
нетверезому стані не перебував,
цивільних осіб не опитував, фізичного
та психологічного тиску ні до кого не
застосовував; після 18:00 год. він залишив
дільничний пункт міліції в с.
Дядьковичі та поїхав в м. Рівне, по
дорозі випив пива; в приміщення
дільничного пункту міліції більше не
повертався.

Відповідач Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області позов не визнав, подав письмове
заперечення (а.с.33-36 т.1). Представник
відповідача в судовому засіданні
пояснив, що під час проведення
службового розслідування встановлено,
що дільничний інспектор міліції СДІМ
Рівненського МВ УМВС капітан міліції
ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного
сп'яніння та опитував при цьому
цивільних осіб, що є вчинком, який
дискредитує звання начальницького
складу. За наслідками службового
розслідування наказом УМВС №302 від
01.03.2013 ОСОБА_1 визнано таким, що скоїв
вчинок, який дискредитує звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України, та
відповідно до п.66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ наказом УМВС №66 о/с
від 07.03.2013 ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ у запас Збройних сил
(з постановленням на військовий облік).
Представник відповідача вважає, що при
звільненні позивача зі служби суб'єкт
владних повноважень діяв на підставі, в
межах повноважень та в спосіб,
встановлений законом. В задоволенні
позову просив відмовити повністю за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
показання свідків, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх у сукупності,
відповідно до вимог закону, суд дійшов
висновку, що позов до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що
ОСОБА_1 проходив службу в органах
внутрішніх справ України з 09.02.2004; на
посаді дільничного інспектора міліції
СДІМ Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області з 01.01.2013; мав
спеціальне звання "капітан міліції", що
підтверджується послужним списком №
М-222039 (а.с.43-51 т.1).

Наказом УМВС України в Рівненській
області № 302 від 01.03.2013 "Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
окремих працівників УМВС" (пунктом 1)
наказано за скоєння вчинку, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, ігнорування Присяги
працівника органів внутрішніх справ,
Закону України "Про міліцію", наказу МВС
від 22.02.2012 № 155 "Про затвердження правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України", що
виразилось у перебуванні на робочому
місці в стані алкогольного сп'яніння,
опитуванні при цьому цивільних осіб,
звільнити з органів внутрішніх справ
України дільничного інспектора
міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС
України в Рівненській області капітана
міліції ОСОБА_1, на підставі п.66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, після
закінчення останнім лікування (а.с.37-40
т.1).

Наказом УМВС України в Рівненській
області № 66 о/с від 07.03.2013 "По особовому
складу" ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ з поставленням на
військовий облік Збройних Сил за п. 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, за
скоєння вчинку, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу (а.с.52
т.1).

Перевіряючи правомірність
вищевказаних наказів, суд встановив, що
УМВС України в Рівненській області
проведено службове розслідування по
факту отримання тілесних ушкоджень
ОСОБА_6 та порушення службової
дисципліни працівниками Рівненського
РВ УМВС України в Рівненській області,
за результатами якого був складений
висновок від 27.02.2013, затверджений
начальником УМВС України в Рівненській
області генерал-майором міліції
ОСОБА_18 27.02.2013 (а.с.53-60 т.1).

З доповідної записки заступника
начальника УКЗ УМВС України в
Рівненській області майора міліції
ОСОБА_19 від 04.02.2013 (а.с.41-42 т.1) та висновку
службового розслідування встановлено,
що 04.02.2013 по спецлінії "102" до чергової
частини Рівненського РВ УМВС надійшло
повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що
04.02.2013 приблизно о 19:30 в с. Дядьковичі
Рівненського району гр. ОСОБА_6 нанесли
тілесні ушкодження працівники
міліції. Зазначене повідомлення
зареєстровано в Журналі єдиного обліку
Рівненського РВ УМВС за № 580 від 04.02.2013.

05.04.2013 о 00:15 до Рівненського РВ УМВС
надійшла письмова заява гр. ОСОБА_6 про
притягнення до відповідальності осіб
на ім'я "ОСОБА_1" та "ОСОБА_8", які в
приміщенні Дядьковицької сільської
ради нанесли йому тілесні ушкодження.
Зазначена заява зареєстрована в
Журналі єдиного обліку Рівненського РВ
УМВС за № 585 від 05.02.2013. Після чого
матеріали скеровано до прокуратури
Рівненського району.

Опитаний з даного приводу гр. ОСОБА_6
повідомив, що 04.02.2013 близько 15:00 год. до
нього на мобільний телефон
зателефонував невідомий і,
представившись дільничним інспектором
міліції, запропонував прибути о 18.00 на
дільничний пункт міліції, що
знаходиться у приміщенні
Дядьковицької сільської ради
Рівненського району, щоб дати
свідчення по факту пошкодження
напередодні в с. Шпанів Рівненського
району колеса автомобіля. Приблизно о
19:25 до гр. ОСОБА_6 знову зателефонував
дільничний інспектор міліції та сказав
підійти до дільничного пункту міліції.
Коли гр. ОСОБА_6 прибув до сільської
ради, там нікого не було, але через 2-3
хвилини туди під'їхав автомобіль марки
"Шкода", з якого вийшло троє осіб. В
приміщенні дільничного пункту міліції
двоє з прибулих осіб на ім'я "ОСОБА_1" та
"ОСОБА_8" декілька разів вдарили його по
обличчю, чим спричинили тілесні
ушкодження. Зазначений конфлікт тривав
приблизно 20-30 хвилин.

У ході службового розслідування
встановлено, що до нанесення тілесних
ушкоджень гр. ОСОБА_6 можуть бути
причетні дільничний інспектор міліції
СДІМ Рівненського РВ УМВС капітан
міліції ОСОБА_1 та помічник дільничного
інспектора міліції СДІМ Клеванського
відділення міліції Рівненського РВ
УМВС сержант міліції ОСОБА_8. Зазначені
особи під час службового розслідування
від надання пояснень відмовились.

Крім цього, службовим розслідуванням
було встановлено, що в приміщенні
дільничного пункту міліції с.
Дядьковичі разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_8
перебував дільничний інспектор
міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС
лейтенант міліції ОСОБА_9.

Зазначені працівники 04.02.2013 приблизно о
21:00 були виявлені в приміщенні
Рівненського РВ УМВС з явними ознаками
алкогольного сп'яніння. Під час
слідування до Центру психічного
здоров'я населення ОСОБА_1 та ОСОБА_8
вели себе зверхньо, грубо, намагалися
спровокувати бійку з працівниками ВІОС
УКЗ УМВС.

При медичному освідченні на предмет
сп'яніння лікарями Центру психічного
здоров'я населення м. Рівне
констатовано алкогольне сп'яніння у
ОСОБА_9 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 від освідчення
відмовились. Згідно з записами в
журналі обстеження, вживання спиртних
напоїв останні не заперечували, в обох
зафіксований відчутний на відстані
різкий запах алкоголю з порожнини рота
(а.с.75, 77-78, 81 т.1).

Опитаний під час службового
розслідування ОСОБА_9 пояснив, що 04.02.2013
біля 18:00 год. він разом з ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 на особистому автомобілі "Шкода
Октавія" д.н.з. НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1, виїхали за межі населеного
пункту с. Дядьковичі, де на капоті
автомобіля розпили близько 0,5 л.
горілки. Після цього на автомобілі
повернулись до дільничного пункту
міліції, де на них чекав гр. ОСОБА_6 Всі
разом зайшли в приміщення, щоб
поспілкуватися з останнім. Через
деякий час до ОСОБА_9 зателефонувала
дружина і він вийшов на вулицю. Чи
завдавали ОСОБА_1 та ОСОБА_8 тілесні
ушкодження ОСОБА_6, ОСОБА_9 невідомо.

В висновку службового розслідування
зазначено, що в приміщенні дільничного
пункту міліції ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, чинили на ОСОБА_6
психологічний тиск з метою отримання
від нього зізнання у пробитті колеса на
власному автомобілі ОСОБА_1, при цьому
декілька разів вдарили його в обличчя.
Зазначений конфлікт тривав близько 20-30
хвилин, після чого ОСОБА_6
зателефонував своєму брату ОСОБА_4 з
проханням про допомогу. Прибувши до
дільничного пункту міліції, ОСОБА_4
виявив там свого брата з закривавленим
обличчям, працівників міліції, які були
із зовнішніми ознаками алкогольного
сп'яніння та поводили себе неадекватно,
після чого зателефонував у міліцію.

Отримавши повідомлення про конфліктну
ситуацію на дільничному пункті міліції
в с.Дядьковичі, заступник начальника
Рівненського РВ УМВС - начальник
міліції громадської безпеки капітан
міліції ОСОБА_11 зателефонував до
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та наказав негайно
прибути в приміщення райвідділу
міліції, при цьому під час розмови
зрозумів, що вони перебувають в стані
алкогольного сп'яніння. ОСОБА_11 разом
із старшим дільничним інспектором
міліції Рівненського РВ УМВС
підполковником міліції ОСОБА_12 поїхали
в с.Дядьковичі на дільничний пункт
міліції, де виявили ОСОБА_6 із розбитим
обличчям, який пояснив, що його побили
працівники міліції.

04.02.2013 ОСОБА_6 написав заяву до
Рівненського РВ УМВС про нанесення
йому тілесних ушкоджень в приміщенні
Дядьковицької сільської ради (а.с.64 т.1).

Вказані обставини підтверджуються
письмовими доказами, дослідженими в
судовому засіданні, а саме:

- поясненням дільничного інспектора
міліції Рівненського РВ УМВС ОСОБА_9
від 12.02.2013, викладеним ним власноручно
(а.с.62-63 т.1);

- поясненням ОСОБА_6 від 04.02.2013 (а.с.67-71
т.1);

- поясненням заступника начальника
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області - начальника
міліції громадської безпеки капітана
міліції ОСОБА_11 від 12.02.2013 (а.с.87-88 т.1);

- поясненнями співробітників
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, а саме ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які
бачили ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в
приміщенні райвідділу в неохайному
вигляді, із зовнішніми ознаками
алкогольного сп'яніння (а.с.82-86, 89 т.1).

За результатами службового
розслідування було запропоновано за
скоєння вчинку, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу ОВС,
ігнорування Присяги працівника
органів внутрішніх справ, Закону
України "Про міліцію", наказу МВС від
22.02.2012 № 155 "Про затвердження правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України", що
виразилось у перебуванні на робочому
місці в стані алкогольного сп'яніння,
опитування при цьому цивільних осіб,
звільнити з органів внутрішніх справ
України дільничного інспектора
міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС
України в Рівненській області капітана
міліції ОСОБА_1, на підставі п. 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, після
закінчення останнім лікування.

Таким чином, дії ОСОБА_1 в ході
службового розслідування були
розцінені як вчинок, що дискредитує
звання рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ, та
слугували підставою для прийняття
спірних наказів.

Доводи сторони позивача про те, що
службовим розслідуванням не доведено
факту перебування ОСОБА_1 на робочому
місці в стані алкогольного сп'яніння,
заперечення ОСОБА_1 факту вживання
алкогольних напоїв на капоті
автомобіля разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
заперечення факту опитування
цивільних осіб на дільничному пункті
міліції, оскільки не складався
відповідний протокол, не відбиралось
відповідне письмове пояснення, - не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду адміністративної
справи.

Так, в судовому засіданні було допитано
свідка ОСОБА_6, який дав пояснення,
аналогічні його письмовому поясненню
від 04.02.2013. Однак, в суді заперечив факт
нанесення йому тілесних ушкоджень
працівниками міліції, а пояснив, що під
час розмови з працівниками міліції в
нього піднявся артеріальний тиск і
пішла кров з носа.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 суду
пояснив, що 04.02.2013 близько 19 години йому
зателефонував брат ОСОБА_6 і попросив
допомоги, оскільки на нього тиснуть
працівники міліції на дільничному
пункті в с. Дядьковичі. Приїхавши до
дільничного пункту міліції, він виявив
там ОСОБА_6, у якого йшла кров з носа,
разом з ним в приміщенні знаходились
працівники міліції, серед яких був і
позивач, вони поводили себе
неадекватно. В приміщенні був
відчутний запах алкоголю. Після цього
свідок зателефонував в міліцію. Також
свідок вказав, що йому невідомо, чи
наносили тілесні ушкодження ОСОБА_6
працівники міліції.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив свої
пояснення, які він давав в ході
службового розслідування, про те, що
04.02.2013 він з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 виїжджали
за межі населеного пункту с.
Дядьковичі, на капоті автомобіля
розпили пляшку горілки, після чого
повернулись на дільничний пункт
міліції, де ОСОБА_1 та ОСОБА_8
спілкувались з громадянином, який на
них там чекав. Разом з тим свідок
зазначив, що не може ствердити, чи
особисто ОСОБА_1 вживав горілку,
оскільки було темно, а від випитого
спиртного свідку стало погано.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що особисто
з ОСОБА_6 він не знайомий, знає його
брата ОСОБА_4, який працює на "швидкій
допомозі". Саме у ОСОБА_4 він взяв номер
телефона його брата, який повідомив
ОСОБА_1. 04.02.2013 після 18.00 год. він, разом з
ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на власному
автомобілі ОСОБА_1 виїхали за село
Дядьковичі, де на капоті автомобіля
розпили близько 0,5 л горілки. Спиртні
напої вживав разом з ОСОБА_9, ОСОБА_1 не
пив. Після цього всі повернулися до
дільничного пункту міліції в с.
Дядьковичі, де їх чекав ОСОБА_6 ОСОБА_1
завів ОСОБА_6 до опорного пункту, про що
була розмова, свідок не знає. В ході
розмови ОСОБА_6 стало погано, почала йти
кров, у зв'язку з чим зателефонував
ОСОБА_4, щоб він приїхав і забрав свого
брата. ОСОБА_4 приїхав разом з бригадою
"швидкої медичної допомоги" і забрали
ОСОБА_6 Після цього всі поїхали до
Рівненського РВ УМВС, біля якого,
перебуваючи в салоні автомобіля,
розпивали пиво. Потім зайшли до
приміщення Рівненського РВ УМВС, де їх
побачив начальник УМВС України в
Рівненській області генерал-майор
міліції ОСОБА_18, який зробив зауваження
з приводу перебування в стані
алкогольного сп'яніння. Після цього
вони поїхали на медичне освідчення на
стан алкогольного сп'яніння, від
проходження якого свідок відмовився.

Пояснення позивача та вищевказані
показання свідків в судовому засіданні
в тій частині, що працівниками міліції
до ОСОБА_6 фізична сила не
застосовувалась, суд оцінює критично,
оскільки зазначені обставини
підтверджуються заявою ОСОБА_6 від
04.02.2013, поданою до правоохоронних
органів, про нанесення йому тілесних
ушкоджень, його письмовим поясненням
від 04.02.2013, телефонним повідомленням
ОСОБА_4 по лінії "102" від 04.02.2013 про
нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6
працівниками міліції, звукозапис якого
було відтворено в судовому засіданні.

Дослідженням медичної амбулаторної
карти ОСОБА_6 встановлено, що останній
04.02.2013 о 20:30 був доставлений бригадою
швидкої медичної допомоги до
Дядьковицької районної лікарні № 2 та
оглядався лікарем-хірургом. Зі слів
потерпілого, 30 хвилин тому його побили
працівники міліції в приміщенні
опорного пункту с. Дядьковичі. Удари
нанесені кулаком по голові та обличчю.
З об'єктивного обстеження: "Куртка
потерпілого була порвана. Скарги на
болі голови, носову кровотечу.
Знаходився в свідомості, тверезий. АТ
120/80 мм.рт.ст., в лобно-тім'яній ділянці
припухлість розмірами 5 см х 4 см, садна,
болючість при пальпації, припухлість
носа, з носа виділяються краплини
крові. Діагноз: Забій м'яких тканин
голови, обличчя, носова кровотеча"
(а.с.14-17 т.2).

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 04.02.2013
після 19:00 год., отримавши повідомлення
ОСОБА_4, що на дільничному пункті
міліції в с. Дядьковичі працівники
міліції побили його брата, він негайно
зателефонував до дільничних
інспекторів ОСОБА_8 та ОСОБА_1, в розмові
відчувалось, що вони перебувають у
стані алкогольного сп'яніння, і наказав
їм негайно залишити дільничний пункт
міліції в с. Дядьковичі та прибути в
приміщення Рівненського РВ УМВС.
Свідок поїхав в с. Дядьковичі на
дільничний пункт, щоб розібратись у
ситуації, де виявив ОСОБА_6, у якого були
свіжі садна на обличчі.

Свідок ОСОБА_19, заступник начальника
УКЗ УМВС України в Рівненській,
пояснив, що 04.02.2013 у вечірній час йому
зателефонували з роботи та повідомили,
що начальник УМВС дав команду прибути
до райвідділу, оскільки там присутні
працівники міліції в стані
алкогольного сп'яніння. Коли прибув до
райвідділу, побачив ОСОБА_1, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 в нетверезому стані, вони вели
себе неадекватно та зухвало. Вказані
особи йому повідомили, що розкривали
правопорушення про пошкодження коліс в
м. Шпанів Рівненського району. Після
чого ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були
доставлені в ЦПЗН для освідчення на
предмет сп'яніння.

Суд критично оцінює доводи позивача
про те, що він не вживав горілку разом з
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час виїзду за межі
с.Дядьковичі, а випив лише пива в м.
Рівне, після чого на дільничний пункт
міліції не повертався. Зазначені
обставини спростовуються належними
доказами, дослідженими судом, а саме:
поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11,
ОСОБА_9, працівників райвідділу,
довідкою КЗ "Рівненський обласний
центр психічного здоров'я населення"
Рівненської обласної ради № 9 від
05.02.2013.

Судом встановлено, і це не
заперечується позивачем, що ОСОБА_1
проводив бесіду із ОСОБА_6 в приміщенні
дільничного пункту міліції з приводу
вчинення кримінального
правопорушення. За таких обставин
відсутність письмового пояснення,
протоколу не спростовує факту
опитування працівником міліції
цивільної особи, без процесуального
оформлення у встановленому порядку
такого опитування.

Вирішуючи адміністративний спір по
суті, суд виходить наступного.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу в
органах внутрішніх справ України, їх
права та обов'язки визначаються
Законом України "Про міліцію", Законом
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України",
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1991 № 114.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
"Про міліцію" службова особа міліції,
яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
порядку.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22.02.2006 N
3460-IV, службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому
органів і підрозділів та Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України.

Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:

створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу;

набуттям високого рівня
професіоналізму;

забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності;

дотриманням законності і статутного
порядку;

повсякденною вимогливістю начальників
до підлеглих, постійною турботою про
них, виявленням поваги до їх особистої
гідності;

вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;

забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту;

умілим поєднанням і правильним
застосуванням заходів переконання,
примусу, дисциплінарного та
громадського впливу;

належним виконанням умов контракту про
проходження служби.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
встановлено, що дисциплінарний
проступок - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України встановлено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень, зокрема, як звільнення з
органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1991 № 114, особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ.

Вчинком, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, є скоєння
працівником міліції дій чи
бездіяльності, які ганьблять честь і
завдають шкоди авторитету органів
внутрішніх справ, підриваючи до них
довіру з боку населення, є несумісними
з нормами професійної етики і
принципами моралі.

Відповідно до п. п. 3.3, 4 Правил поведінки
та професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затвердженим
наказом МВС України від 22.02.2012 № 155,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25.04.2012 за №628/20941, працівник не
повинен за будь-яких умов зраджувати
моральним принципам служби, що
відповідають вимогам держави і
очікуванням суспільства, їх неухильне
дотримання - справа честі і обов'язку
кожного працівника органів внутрішніх
справ. Працівник органів внутрішніх
справ, керуючись Присягою працівника
органів внутрішніх справ України,
відповідно до службового обов'язку,
дотримуючись професійних честі і
гідності, бере на себе такі моральні
зобов'язання: визнавати пріоритет
державних і службових інтересів над
особистими у своїй діяльності; бути
прикладом безумовного дотримання
вимог законів та службової дисципліни
в професійній діяльності та приватному
житті, залишатися за будь-яких обставин
чесним і непідкупним, відданим
інтересам служби; ставитися нетерпимо
до будь-яких дій, які ображають та
принижують людську гідність,
заподіюють біль і страждання, являють
собою тортури, жорстокість, нелюдське
поводження з людьми; бути мужнім і
безстрашним у небезпечних ситуаціях,
які виникають під час припинення
правопорушення, ліквідації наслідків
аварій та стихійного лиха, проведення
заходів щодо порятунку життя і
збереження здоров'я людей; виявляти
твердість і непримиренність у боротьбі
зі злочинцями, застосовуючи для
досягнення поставленої мети виключно
законні і високоморальні принципи;
зберігати і примножувати службові
традиції органів внутрішніх справ.
Бездоганне виконання моральних
зобов'язань забезпечує право
працівника на суспільну довіру, повагу,
визнання і підтримку громадян.

З огляду на вищевикладене, на підставі
досліджених в судовому засіданні
доказів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1,
будучи офіцером органів внутрішніх
справ, перебуваючи під час виконання
службових обов'язків на робочому місці
в нетверезому стані, опитуючи при цьому
цивільних осіб по факту вчинення
кримінального правопорушення, вчинив
дії, які підривають авторитет міліції
та дискредитують звання особи
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Обставини вчинення позивачем
зазначених неправомірних дій,
встановлені у висновку службового
розслідування, затвердженого
начальником УМВС України в Рівненській
області 27.02.2013, повністю знайшли своє
підтвердження в ході судового розгляду
адміністративної справи. Обставин, які
свідчили б про порушення процедури
проведення службового розслідування,
судом не встановлено. Відтак, позовна
вимога про визнання неправомірним та
скасування щодо ОСОБА_1 висновку з
матеріалів службового розслідування
за фактом отримання тілесних ушкоджень
гр. ОСОБА_6 та порушення службової
дисципліни працівниками міліції
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, затверджений
27.02.2013 начальником УМВС України в
Рівненській області, до задоволення не
підлягає.

Встановлення в ході службового
розслідування факту скоєння позивачем
вчинку, що дискредитує звання рядового
і начальницького складу органів
внутрішніх справ, слугували законною
та обгрунтованою підставою для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення з органів внутрішніх справ.
При цьому суд враховує, що надана
позивачем довідка від 15.03.2013
Рівненського обласного
спеціалізованого диспансера
радіаційного захисту населення (а.с.9
т.1) не може слугувати належним та
допустимим доказом на підтвердження
тимчасової непрацездатності
співробітника органів внутрішніх
справ зі звільненням від служби. Так,
відповідно до довідки № 499 від 01.03.2013,
виданої лікарнею (з поліклінікою) при
УМВС України в Рівненській області,
ОСОБА_1 перебував на стаціонарному
лікуванні зі звільненням від служби з
25.02.2013 по 01.03.2013 та повинен був
приступити до роботи з 02.03.2013 (а.с.54 т.2).
Будь-які належні докази, які
підтверджували б, що на час звільнення
зі служби в органах внутрішніх справ
позивач був тимчасово непрацездатним
та звільненим від служби, позивачем
суду не надано, а судом не встановлено.

За встановлених обставин позовні
вимоги про визнання нечинними та
скасування наказів начальника УМВС
України в Рівненській області ОСОБА_18
№ 302 від 01.03.2013 та № 66 о/с від 07.03.2013 щодо
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ України, не підтверджені
належними доказами та до задоволення
не підлягають.

Позовні вимоги про зобов'язання
начальника УМВС України в Рівненській
області виплатити ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
вилучити з його особової справи
висновок з матеріалів службового
розслідування, є похідними від
позовних вимог про визнання
неправомірними та скасування висновку
службового розслідування та наказів
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення зі
служби, а відтак підлягають відхиленню.

Підстави для розподілу судових витрат
відповідно до статті 94 КАС України
відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області:

про визнання неправомірним та
скасування щодо ОСОБА_1 висновку з
матеріалів службового розслідування
за фактом отримання тілесних ушкоджень
гр. ОСОБА_4 та порушення службової
дисципліни працівниками міліції
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, затверджений
27.02.2013 начальником УМВС України в
Рівненській області,

про скасування та визнання нечинними
наказів начальника УМВС України в
Рівненській області ОСОБА_18 № 302 від
01.03.2013 та № 66 о/с від 07.03.2013 щодо
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ України,

про зобов'язання начальника УМВС
України в Рівненській області
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу та вилучити з
його особової справи висновок з
матеріалів службового розслідування
за фактом отримання тілесних ушкоджень
гр. ОСОБА_4 та порушення службової
дисципліни працівниками міліції
Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області, затверджений
27.02.2013 начальником УМВС України в
Рівненській області, -

відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.