Справа № 825/603/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2014 року
Чернігів Справа №
825/603/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Ленько О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання протиправною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О
В И В:

Головне управління Міндоходів у
Чернігівській області (далі по тексту -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області (далі по тексту -
відповідач), в якому просить визнати
протиправною та скасувати постанову
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 24.01.2014 про
відкриття виконавчого провадження, за
виконавчим листом № 2а/2570/1272/2012, виданим
23.01.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що постанова про
відкриття виконавчого провадження від
24.01.2014 є протиправною, оскільки не
відповідає Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5,
стосовно зазначення у вступній частині
постанови та в графі підписання різних
прізвищ, імен та по батькові державного
виконавця, а також поданий на виконання
виконавчий лист не відповідає вимогам
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з припиненням
Державної податкової служби у
Чернігівській області як юридичної
особи. Крім того, зазначив, що виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися. Фіксування судового
засідання, відповідно до статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, не здійснювалося.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
у його відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача до суду
надійшли письмові заперечення, згідно
яких просить справу розглянути без
його участі, в задоволенні позову
відмовити, оскільки постанова про
відкриття виконавчого провадження від
24.01.2014 була винесена у відповідності до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, в постанові
про відкриття виконавчого провадження
була виправлена помилка в написанні
прізвища, імені та по батькові
державного виконавця, який виніс
постанову.

Відповідно до положень статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України справа вирішується на підставі
наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2014 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Сенченко М.В. на
підставі заяви ОСОБА_2 та виконавчого
листа № 2а/2570/1272/2012, виданого 23.01.2014
Чернігівським окружним
адміністративним судом, винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41683019 про
зобов'язання Державну податкову службу
у Чернігівській області вчинити дії, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, щодо нарахування та
виплати одноразової грошової допомоги
при звільненні зі служби ОСОБА_2 за
повні 12 років.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон).

Відповідно до частини першої статті 11
Закону державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 19
Закону визначено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 18 Закону, зокрема, у виконавчому
документі зазначаються повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (частина перша
статті 25 Закону).

Аналіз наведених правових норм в їх
сукупності свідчить, що відкриття
виконавчого провадження за заявою
стягувача та на підставі виконавчого
документа, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, та він відповідає вимогам,
передбаченим статтею 18 Закону України
«Про виконавче провадження», і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, є обов'язком
державного виконавця.

Дослідивши виконавчий лист №
2а/2570/1272/2012, виданий 23.01.2014 Чернігівським
окружним адміністративним судом, на
предмет відповідності вимогам Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд встановив, що він містить всі
обов'язкові реквізити та пред'явлений
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження,
у вступній частині зазначено «мною,
головним держаним виконавцем Ващенко
А.В. відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, розглянута заява про
примусове виконання».

Згідно з частиною третьою статті 83
Закону України «Про виконавче
провадження» начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або державний
виконавець з власної ініціативи чи за
заявою сторони виконавчого
провадження може виправити допущені у
процесуальних документах, винесених у
виконавчому провадженні державним
виконавцем, граматичні чи арифметичні
помилки, про що виноситься відповідна
постанова.

18.02.2014 начальником відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області винесена постанова про
виправлення помилки, а саме в постанові
про відкриття виконавчого провадження
від 24.01.2014 ВП № 41683019 замінено прізвище,
ім'я та по батькові державного
виконавця, який виніс постанову, на
«мною, старшим державним виконавцем
Сенченко М.В. відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, розглянута заява про
примусове виконання».

Враховуючи викладену обставину, суд не
знаходить підстав для скасування
оскаржуваної постанови в частині
зазначення обов'язкових реквізитів.

Посилання позивача на те, що
відповідачем в оскаржуваній постанові
боржником зазначено Державну
податкову службу у Чернігівській
області, яка припинена як юридична
особа, суд вважає безпідставним, з
огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів» позивач
є правонаступником Державної
податкової служби у Чернігівській
області.

Процедура заміни сторони виконавчого
провадження законодавчо врегульована
статтею 8 Закону України «Про виконавче
провадження», аналізуючи яку, можна
дійти висновку, що з моменту відкриття
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником, з
переходом прав та обов'язків від
правопопередника до іншої особи
(правонаступника), що раніше не брали
участі у виконавчому провадженні.

Також суд критично ставиться до
тверджень позивача про те, що
відповідно до статті 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів повинно
здійснюватися Державною казначейською
службою України, оскільки даним
Законом встановлені гарантії держави
стосовно виконання судових рішень про
стягнення коштів боржником, за якими є
державний орган, а в даному випадку
судове рішення має зобов'язальний
характер, тому не належить до судових
рішень, виконання яких здійснюється
Державною казначейською службою
України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм права, суд приходить до
висновку про відсутність порушень з
боку відповідача, оскільки старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Сенченко М.В. при
винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження від 24.01.2014 ВП №
41683019 дотримано вимоги Закону України
«Про виконавче провадження», тому в
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання
протиправною та скасування постанови -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.О. Непочатих