Справа № 809/1905/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 876/12579/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції, третя особа: ПАТ «Банк фінанси
та кредит» про визнання дій
неправомірними,-

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського
районного управління юстиції, третя
особа: ПАТ «Банк фінанси та кредит» про
визнання дій неправомірними.

Позивач вказував, що він випадково
дізнався що на виконанні у відповідача
перебуває виконавчий лист №2-672 від
16.02.2012 року виданий Надвірнянським
районним судом.

05.04.2013 року позивач звернувся до
відповідача та 06.04.2013 року серед іншого
отримав постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (арешт нерухомого
майна) ВП №35296354 від 25.03.2013 року.

Вважаючи згадано постанову незаконною,
винесено з порушенням вимог чинного
законодавства, позивач звернувся до
суду та з врахуванням уточнених
позовних вимог просив: визнати дії ВДВС
Надвірнянського районного управління
юстиції, пов'язані із винесенням
постанови про арешт майна боржника та
оголошення його заборони на відчуження
(арешт нерухомого майна) ВП №35296354 від
25.03.2013 року неправомірними; постанову
про арешт майна боржника та оголошення
його заборони на відчуження (арешт
нерухомого майна) ВП №35296354 від 25.03.2013
року, винесену старшим державним
виконавцем Струтинським Т.Д. -
скасувати; визнати дії ВДВС
Надвірнянського районного управління
юстиції, пов'язані із винесенням
постанови про арешт майна боржника та
оголошення його заборони на відчуження
(арешт нерухомого майна) ВП №35296354 від
25.03.2013 року такими, що вчинені з
перевищенням меж наданих повноважень.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.09.2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу апелянта
слід задоволити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділу державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції перебуває виконавче
провадження згідно виконавчого листа
виданого Надвірнянським районним
судом Івано-Франківської області №2-672
від 16.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
боргу у розмірі 156 293,54 грн.

Відповідачем, 21.11.2012 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на надано строк для
добровільного виконання рішення суду в
строк до 28.11.2012 року.

Оскільки позивачем дану постанову не
виконано, відповідачем, 25.03.2013 року
винесено оскаржувану постанову про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, яка і оскаржена позивачем в
судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачем
оскаржуються дії державного виконавця
по прийнятті постанову про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони на його відчуження та сама
постанова.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

До юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем оскаржуються дії та рішення
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення в цивільній справі, а
тому даний спір підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати у
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи наведене вище, судова
колегія приходить до переконання, що
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 195, 197, 198, 200, 203, 206, 254
КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково. Скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013 року
у справі №809/1905/13-а. Провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції, третя особа: ПАТ «Банк фінанси
та кредит» про визнання дій
неправомірними - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич