Справа № 2а/756/385/13
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Диба О.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання неправомірними дій щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та про зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Оболонського районного
суду м. Києва з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання неправомірними дій щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та про зобов'язання вчинити
дії, в якому просив визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
перерахунку та виплати позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у
відповідності до ч.3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» неправомірною та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва здійснити
позивачу перерахунок та виплату з
01.01.2013 року щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно, відповідно до вимог ч.3 ст.
138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», виходячи з заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді на підставі довідки Верховного
Суду України від 16.07.2013 року та
здійснювати його надалі в залежності
від зміни мінімальної заробітної плати
як це передбачено ст.129 та ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2013 року та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 листопада 2013 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що розрахунок
розміру довічного грошового утримання,
відповідно до статей Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» слід
здійснювати з заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, на
підставі наказу Голови Верховного Суду
України № 972-к від 21.10.2010 року ОСОБА_2 був
звільнений з посади судді Верховного
Суду України у зв'язку з виходом у
відставку та керуючись ст.. 43 Закону
України «Про статус суддів» та Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» позивачу було нараховано
довічне грошове утримання в розмірі 90 %
від заробітної плати судді, працюючого
на відповідній посаді.

З 01.10.2011 року позивачу було призначено
довічне грошове утримання у зв'язку із
відставкою з посади судді Верховного
Суду України в розмірі 17 542,20 грн., яке
було розраховано на підставі довідки
№485 від 29.09.2011 року.

З 01.01.2012 року розмір заробітної плати
суддів загальних судів всіх рівнів, в
тому числі й суддів Верховного Суду
України, був значно підвищений в силу
положень ч. ч. З і 4 ст. 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

17 липня 2013 року позивач звернувся до
начальника управління Пенсійного
фонду України м. Києва з проханням про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання починаючи з 01.01.2013
року і надалі здійснювати його в
залежності від зміни розміру грошового
утримання працюючого судді, як це
передбачено ст.. 129 та ч.3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів».

Листом від 22.07.2013 року № 7939/06/Л-270
позивач отримав відповідь про відмову
у здійсненні такого перерахунку.

Вважаючи вказану відмову
неправомірною, позивач звернувся до
суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до частини четвертої статті
43 Закону України «Про статус суддів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) суддя у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма була закріплена і в
частині третій статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" (у
редакції Закону України від 07.07.2010 р. №
2453-VI), який набрав чинності з 30 липня 2010
року. Відповідно до вказаної норми
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 90
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частину третю і п'яту
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" викладено
у новій редакції, згідно з якою
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
90 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, але
не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Спір у справі виник щодо величини, з
якої нараховується довічне грошове
утримання позивача, а саме заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Враховуючи зміст вказаних норм,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розрахунок розміру довічного
грошового утримання позивача слід
здійснювати з заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Слід зазначити, що положення частини
третьої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
Закону України від 08 липня 2011 року N 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року N 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Посилання апелянта на те, що Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» не передбачено здійснення
перерахунку грошового утримання судді
у відставці - не заслуговують на увагу,
оскільки Законом чітко встановлений
порядок визначення розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 листопада 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 11.02.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.