Справа № 2а/0555/64/2012
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/43808/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Костянтинівці Донецької області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали
судді Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 12 квітня 2012
року та Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив у суді
позов до Управління Пенсійного фонду
України в місті Костянтинівці
Донецької області (далі - Управління
ПФУ) про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 25 травня 1999 року йому
призначено пенсію по інвалідності, а з 5
липня 2010 року - пенсію за віком. Однак,
під час призначення останньої
відповідач не включив до його
страхового стажу в пільговому
обчисленні роботу в районах Крайньої
Півночі з 29 липня 1980 року по 24 вересня
1981 року та з 28 липня 1984 року, а до
заробітку - виплати за районним
коефіцієнтом та полярні надбавки. Такі
недоліки при обчисленні пенсії були
усунуті відповідачем в повному обсязі
лише у жовтні 2011 року, внаслідок чого
розмір його пенсії з 1 жовтня 2011 року
збільшився до 2 482 гривень 39 копійок.

Посилаючись, що внаслідок зазначених
недоліків у підрахунку він з вини
відповідача недоотримував пенсію,
просив визнати його дії протиправними
та зобов'язати доплатити невиплачену
суму, починаючи з 1 січня 2004
року, тобто дня набрання чинності
Законом України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон №
1058-IV).

Окрім того, вказував, що як працюючий
пенсіонер має право на перерахунок
пенсії відповідно до статті 42 Закону №
1058-IV. Однак, відповідач, до якого він 31
серпня 2011 року звернувся за
перерахунком, відмовився його
здійснити виходячи з показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії (показник заробітної
плати), за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії (тобто за 2010
рік). Натомість, застосував показник
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2009 рік, який
використовувався при попередньому
обчисленні пенсії.

Посилаючись на наведені обставини,
просив дії Управління ПФУ визнати
протиправними та зобов'язати провести
перерахунок пенсії із застосуванням
показника за 2010 рік, починаючи з 1
вересня 2011 року.

Ухвалою судді Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 квітня 2012 року адміністративний
позов ОСОБА_4 в частині позовних вимог
про визнання дій Управління ПФУ
протиправними та зобов'язання
доплатити пенсію, недоотриману
внаслідок недоліків при її обчисленні,
за період з 1 січня 2004 року по 8 жовтня 2011
року включно, а також в частині
визнання дій Управління ПФУ
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії із
застосуванням показника заробітної
плати за 2010 рік залишено без розгляду, у
зв'язку з пропущенням позивачем строку
звернення до суду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31
травня 2012 року ухвалу судді суду першої
інстанції в частині залишення без
розгляду позовних вимог про визнання
дій Управління ПФУ протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії із застосуванням показника
заробітної плати за 2010 рік скасовано, а
справу повернуто до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у ній. В іншій
частині ухвалу судді суду першої
інстанції залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень в частині
залишення без розгляду позовних вимог
та постановити в цій частині ухвалу,
якою справу повернути до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Управління ПФУ своїм правом, як сторони
у справі, не скористалося та заперечень
на касаційну скаргу не подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Оскільки судові рішення оскаржуються
позивачем в частині позовних вимог, що
залишені без розгляду, а в іншій
частині судові рішення сторонами не
оскаржуються, то колегія суддів
перевіряє їх законність та
обґрунтованість лише у цій частині.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів про пропущення
позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на момент звернення
позивача до суду: далі - КАС України)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами
(частина перша). Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів (частина друга).

Згідно зі статтею 100 цього ж
Кодексу, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається
без розгляду, якщо суд на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала (частина перша). Позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (частина
друга).

Оскільки з позовом ОСОБА_4
звернувся до суду 9 квітня 2012 року,
висновок судів щодо пропуску
шестимісячного строку звернення до
суду з вимогами за період з 1 січня 2004
року по 8 жовтня 2011 року є
обґрунтованим.

В обґрунтування доводів
касаційної скарги ОСОБА_4 посилається
на статтю 46 Закону № 1058-IV, згідно з якою
нараховані суми пенсії, на виплату яких
пенсіонер мав право, але не отримав
своєчасно з власної вини, виплачуються
за минулий час, але не більше ніж за три
роки до дня звернення за отриманням
пенсії.

Це означає, що за минулий час без
обмеження будь-яким строком
виплачуються лише нараховані суми
пенсії, що не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію. Оскільки у
спірних правовідносинах пенсію
позивачу нараховано у жовтні 2011 року, а
до цього часу її нарахування
відповідачем не здійснювалося,
підстави для застосування у них
положень статті 46 Закону № 1058-IV
відсутні.

Враховуючи те, що доводи касаційної
скарги правильності висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують,
останні під час розгляду справи вірно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, відповідно до частини першої
статті 224 Кодексу адміністративного
судочинства України, підстави для
скасування ухвалених ними рішень
відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвали судді
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 12 квітня 2012 року
та Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников