Справа № 825/430/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2014 року
Чернігів Справа №
825/430/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Дурицької К.М.,

представника позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Шевченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області (далі
- Інспекція ДАБК у Чернігівській
області), в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення
Інспекції ДАБК у Чернігівській
області, згідно з повідомленням від
25.07.2013 за №ЧГ 86 про відмову в
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (підсобного
приміщення до магазину за адресою:
АДРЕСА_1, другої категорії складності)
через ненадання позивачем доказів
чинності дозволу на виконання
будівельних робіт, зазначеного в цій
декларації.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що в квітні 2012 року
закінчене будівництво належного йому
об'єкту - підсобного приміщення до
магазину за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач, повідомленням від 25.07.2013 за
№ ЧГ 86, повернув на доопрацювання
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації. При цьому, крім
необхідності зазначення кошторисної
вартості будівництва за затвердженим
проектом, повідомлення мотивоване тим,
що ОСОБА_3 необхідно подати докази
чинності дозволу на початок виконання
будівельних робіт. Позивач вважає
вказане рішення відповідача в цій
частині протиправним, оскільки
визначений законодавством порядок
прийняття до експлуатації об'єктів
будівництва І-III категорій складності
за явочним принципом не передбачає
права Інспекції вимагати додатково до
поданої декларації будь-яких
документів, які підтверджують ті чи
інші відомості, внесені до декларації.
Також позивач зазначив, що відповідно
до Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» відмова у видачі документа
дозвільного характеру за підставами,
не передбаченими законами, не
допускається (абзац 6 ч. 5 ст. 4-1 Закону).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
заявленого позову. Також представник
надала суду письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких виклала
свою позицію проти доводів позивача та
просила суд відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що відповідач при перевірці
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, діяв в межах та в порядку,
визначеному чинним законодавством
України.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем 12.07.2013
було подано до Інспекції ДАБК у
Чернігівській області декларацію про
готовність об'єкту до експлуатації
(будівництво підсобного приміщення до
магазину) (а.с. 6-8).

Листом від 25.07.2013 за №ЧГ 86
відповідачем було повернуто позивачу
вищевказану декларацію для
доопрацювання з підстав її оформлення
з порушенням вимог Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461 (не зазначена кошторисна вартість
будівництва за затвердженим проектом).
Також повідомлення про повернення
декларації мотивоване тим, що ОСОБА_3
необхідно подати докази чинності
дозволу на початок виконання
будівельних робіт (а.с. 5).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі -
Закон №3038-VІ), управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно статті 41 Закону №3038-VІ,
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Тобто, відповідач є органом,
уповноваженим державою на здійснення
контролю за додержанням вимог
законодавства у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону
№3038-VІ замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону
№3038-VІ прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною 6 статті 39 Закону
№3038-VІ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Процедура прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначена Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461.

Так, згідно пунктами 19-21 вказаного
Порядку замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації. Інспекція
перевіряє протягом десяти робочих
днів з дати подання (надходження) до неї
декларації повноту даних, зазначених у
ній, та реєструє декларацію. У разі
коли декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог,
Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Так, перевіркою повноти даних в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації встановлено, що в п.10
«Інформація про дозвільні документи»
вказаний дозвіл на виконання
будівельних робіт Управління
містобудування та архітектури
Чернігівської облдержадміністрації
від 26.06.2006 №47-06, а в п. 11 «Інформація про
об'єкт» зазначена дата початку
будівництва - 2006 рік та дата закінчення
будівництва - 01 квітня 2012 року.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про планування і забудову територій»
від 20.04.2000 №1699-11 (який діяв до 17.02.2011)
дозвіл на виконання будівельних робіт
надається на нормативний строк
будівництва об'єкта або на строк дії
договору (контракту) підряду на
будівництво об'єкта. Дія дозволу може
бути продовжена за зверненням
замовника на строк не більше одного
року. Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Судом встановлено, що дозвіл на
виконання будівельних робіт від 26.06.2006
№47-06, виданий Інспекцією державного
архітектурно будівельного контролю
Управління містобудування та
архітектури Чернігівської
облдержадміністрації, чинний до 26.06.2007.
Таким чином, в декларації не зазначений
документ (дозвіл або декларація), який
надавав би право виконувати будівельні
роботи з 26.06.2007 по квітень 2012 року.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання позивача на порушення
Інспекцією ДАБК у Чернігівській
області Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності».

Так, відповідно до частини 1 статті 1
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності»
документ дозвільного характеру -
дозвіл, висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності та/або без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Згідно п.32, п.121 додатку до Закону
України «Про Перелік документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності» від 19 травня
2011 року №3392-УІ документами дозвільного
характеру є тільки дозвіл на виконання
будівельних робіт та сертифікат
відповідності закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Таким чином, суд погоджується з
доводами відповідача щодо
правомірності його дій при поверненні
декларації позивача для доопрацювання.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков