Справа № 826/18070/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
приватного підприємства «ІНТЕР-БЛІЗЗ»
та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
грудня 2013 року у справі за позовом
приватного підприємства «ІНТЕР-БЛІЗЗ»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання дій
протиправними, визнання незаконним
акта перевірки, протоколу та припису, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі по тексту -
відповідач, Інспекція ДАБК), в якому
просив:

- визнати незаконними дії посадових
(службових) осіб відповідача при
проведені позапланової перевірки ПП
«ІНТЕР-БЛІЗЗ» щодо дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

- визнати незаконність складених на її
підставі акта перевірки від 14 жовтня 2013
року, протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 14
жовтня 2013 року та припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
14 жовтня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
грудня 2013 року позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
14 жовтня 2013 року в частині вимоги про
заборону експлуатації нежитлових
приміщень №3, 29 та 30, які знаходяться за
адресою: вул. Андріївська, 9, літера "А" у
Подільському районі м. Києва та
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності в цій
частині. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач та відповідача
подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати оскаржувану
постанову.

Позивач, посилаючись на неправильне
встановлення судом першої інстанції
обставин справи просить суд скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позов задовольнити повністю.

Відповідач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове - про відмову у
задоволенні позову.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 52 «з» від 23.07.2012 та вимоги
прокуратури м. Києва № 7/26-0410/4 від 04.10.2013
року згідно з направленням від 08.10.2013
року посадовими особами відповідача
було проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
боку ПП «ІНТЕР-БЛІЗЗ» на об'єкті
будівництва - реконструкція з
прибудовою та окремою вхідною групою в
нежитлових приміщеннях груп №2, 3, 29, 30
під розміщення кафе з баром в житловому
будинку по вул. Андріївській, 9, літера
«А» у Подільському районі м. Києва.

Результати перевірки відображено в
акті від 14 жовтня 2013 року (далі по
тексту - акт перевірки), в якому
контролюючим органом встановлено, що
за адресою: вул. Андріївська, 9, літера
«А» у Подільському районі м. Києва
розташований чотирьохповерховий
житловий будинок, в якому на першому та
підвальному поверхах розташовані
нежитлові приміщення №2, 3, 29, 30, які
експлуатуються ПП «ІНТЕР-БЛІЗЗ» під
заклад громадського харчування
«Вінштуб». Під час перевірки виявлено
самовільне виконання будівельних
робіт з реконструкції нежитлових
приміщень, а саме: реконструкція
інженерного обладнання (прокладання
повітроводів витяжної вентиляції по
фасаду), чим порушено статтю 28 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини" та пункт 5.33 ДНБ В.2,2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»,
монтаж холодильного обладнання у
приміщенні №29, улаштування дверного
прорізу у несучій стіні між
приміщеннями №29 та №30, демонтаж
існуючих перегородок у сьомій частині
приміщення №30 та улаштування
перегородки у дев'ятій частині
приміщення №30 (згідно технічного
паспорта БТІ) без документа, що надає
право на виконання будівельних робіт,
чим порушено статті 34, 37 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Нежитлові приміщення №2, 3,
29, 30 за вищевказаною адресою
експлуатуються без прийняття їх в
експлуатацію відповідно до вимог
чинного законодавства, чим порушено
частину восьму статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». На час перевірки
будівельні роботи не виконуються,
будівельники відсутні. Категорія
складності зазначеного об'єкту на
підставі класу наслідків відповідно
ДНБ А.2.2.-3:2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», ДНБ
В.1.2-14:2009 «загальні принципи
забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ", постанови від 27 квітня 2011 року
«Про затвердження Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорії
складності» та ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013
«Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва»
встановлена, як IV.

На підставі акта перевірки посадовою
особою відповідача складено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 14 жовтня
2013 року стосовно ПП «ІНТЕР-БЛІЗЗ» та
призначено розгляд справи про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності на 24
жовтня 2013 року.

Крім цього, 14 жовтня 2013 року
відповідачем винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
вимагалося заборонити експлуатацію
нежитлових приміщень №2, 3, 29, 30 за
адресою: вул. Андріївська, 9, літера «А»
у Подільському районі м. Києва з 14
жовтня 2013 року до усунення порушення
вимог чинного законодавства у сфері
містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку
та зобов'язано усунути порушення до 14
листопада 2013 року.

Вважаючи дії відповідача щодо
проведення перевірки, складання акта
перевірки, протоколу та припису
незаконними, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволенні
позову щодо визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення перевірки,
акта перевірки та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, виходив з того, що дії
відповідача по проведенню перевірки
відповідають вимогам Закону України
«Про основи містобудівної діяльності»,
а протокол та акт перевірки не є
рішеннями суб'єкта владних повноважень
в розумінні ст. 17 КАС України.

Перевіряючи рішення суду першої
інстанції в цій частині, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» - державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

На виконання статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», Кабінет Міністрів України
своєю Постановою від 23 травня 2011 року №
553 затвердив Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі по тексту - Порядок № 553).

Згідно з п. 1 Порядку № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється посадовими особами
інспекцій відповідно до їх посадових
інструкцій та функціональних
повноважень.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок. (п.
5 Порядку № 553).

Відповідно до п. 7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
позапланову перевірку позивача було
проведено на підставі наказу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві № 52 «з» від 23.07.2012 та
вимоги прокуратури м. Києва № 7/26-0410/4
від 04.10.2013 року згідно з направленням
від 08.10.2013 року.

Таким чином, відповідачам дотримано
встановленого законодавством порядку
проведення перевірки, а тому в суду
відсутні підстави для задоволення
вимог адміністративного прозову про
визнання незаконними дій посадових
(службових) осіб відповідача при
проведені позапланової перевірки ПП
"ІНТЕР-БЛІЗЗ" щодо дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Розглядаючи вимоги позивача про
визнання незаконними акта перевірки
від 14 жовтня 2013 року, та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14 жовтня 2013 року,
колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 11 Порядку № 553 -
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема, складати
протоколи про вчинення правопорушень
та акти перевірок, і накладати штрафи у
межах повноважень, передбачених
законом.

У відповідності до пп. 16-18 Порядку № 553 -
за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з ч. 2 цієї норми юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Системне тлумачення норм частини
першої та другої наведеної статті КАС
України у їх взаємозв'язку дозволяє
стверджувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спірні правовідносини, що виникають у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій під час
прийняття таким суб'єктом рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), вчинення ним
дій чи бездіяльності.

Спірні правовідносини виникають
внаслідок юридичних фактів, що
створюють, змінюють або припиняють
права та обов'язки учасників таких
правовідносин.

Акт перевірки, як і протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, сам по собі не впливає на
права та обов'язки суб'єкта, щодо якого
він складений, оскільки такий документ
лише фіксує певні обставини та є носієм
доказової інформації, на підставі
якого в подальшому суб'єктом владних
повноважень може бути прийняте
відповідне рішення.

Виходячи з цього, висновки акта
перевірки та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності не створюють правових
наслідків у вигляді зміни чи
припинення будь-яких прав суб'єкта
господарювання, перевірка якого
проводилася, а тому не порушують права
суб'єктів, щодо яких вони складені.

В даному випадку, лише відповідні
рішення контролюючого органу, прийняті
на підставі акта перевірки, є тими
правовими актами індивідуальної дії,
що можуть зачіпати права та інтереси
суб'єктів спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову в цій
частині.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в частині вимог
адміністративного позову про визнання
незаконним та скасування припису про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 14
жовтня 2013 року, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з пунктом 4 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» - посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, в тому
числі:

- видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;

- забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію, тощо.

Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Зі змісту оскаржуваного припису
відповідача про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
від 14.10.2013 року, вбачається, що
контролюючим органом встановлено
експлуатацію об'єкта IV категорії
складності (реконструкція з прибудовою
та окремою вхідною групою в нежитлових
приміщень груп № 2, 3, 29, 30 під розміщення
кафе з баром в житловому будинку по вул.
Андріївській, 9, літера «А» у
Подільському районі м. Києва), без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку,
що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

У зв'язку з цим та з метою усунення
виявлених порушень вимагалося
заборонити експлуатацію нежитлових
приміщень №2, 3, 29, 30 за адресою: вул.
Андріївська, 9, літера «А» у
Подільському районі м. Києва з 14 жовтня
2013 року до усунення порушення вимог
чинного законодавства у сфері
містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку
та зобов'язано усунути порушення до 14
листопада 2013 року.

Обґрунтовуючи вимоги
адміністративного позову про
скасування припису, позивач посилався
на ту обставину, що приміщення № 30 не
експлуатується, а приміщення № 3 та 29
прийняті в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.

Судом першої інстанції було
встановлено, що приміщення №30 ПП
«ІНТЕР-БЛІЗЗ» не використовується, у
зв'язку з неприйняттям його в
експлуатацію, що підтверджується
довідкою Комунального підприємства
«Центральний» Подільської районної у
місті Києві адміністрації(а.с. 204).

Стосовно приміщень № 3 та 29 судом
першої інстанції встановлено, що
вказані приміщення було введено в
експлуатацію, що підтверджується
копією акта державної комісії про
прийняття в експлуатацію приміщень
після перепланувань та переобладнань,
влаштування (прибудови) балкону від 22
жовтня 2010 року, що міститься в
матеріалах справи (а.с. 163).

При цьому суд першої інстанції
зазначив, що доказів чи пояснень на
спростування висновків акта перевірки
про експлуатацію ПП «ІНТЕР-БЛІЗЗ»
нежитлового приміщення №2, яке
знаходяться за адресою: вул.
Андріївська, 9, літера «А» у
Подільському районі м. Києва під заклад
громадського харчування без прийняття
в експлуатацію, позивачем не надано.

У зв'язку з цим суд першої інстанції
прийшов до висновку про скасування
вимог оскаржуваного припису
відповідача від 14.10.2013 року стосовно
нежилих приміщень № 3, 29, 30.

Перевіряючи наведений висновок суду
першої інстанції, колегія суддів
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі договору купівлі-продажу від
19.07.2007 року Відділ приватизації
комунального майна Подільського
району м. Києва (Продавець) та приватне
підприємство «ІНТЕР-БЛІЗЗ» (Покупець)
Продавець продав, а Покупець купив
нежилі приміщення (в літ. А) з № 1 по № 14
(групи приміщень № 2), з № 1 по № 8 (групи
приміщень № 3), з № 1 по № 4 (групи
приміщень № 29) загальною площею 263,00
кв.м., які знаходяться за адресою: м.
Київ, вул. Андріївська, буд. 9.

13.08.2007 року придбаний об'єкт нерухомого
майна був зареєстрований за позивачем
в Київському міському бюро технічної
інвентаризації, що підтверджується
реєстраційним написом на
правовстановлюючому документі (а.с. 155).

На підставі договору купівлі-продажу
від 05.02.2010 року Відділ приватизації
комунального майна Подільського
району м. Києва (Продавець) та приватне
підприємство «ІНТЕР-БЛІЗЗ» (Покупець)
Продавець продав, а Покупець купив
нежилі приміщення з № 1 по № 9 (групи
приміщень № 30 в Літ «А»), загальною
площею 334,00 кв.м., які знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 9.

17.02.2010 року придбаний об'єкт нерухомого
майна був зареєстрований за позивачем
в Київському міському бюро технічної
інвентаризації, що підтверджується
реєстраційним написом на
правовстановлюючому документі (а.с. 160).

В подальшому на підставі робочого
проекту «Перепланування нежитлових
приміщень №2, 3, 29, 30 в житловому будинку
по вул. Андріївській, 9, літера «А» у м.
Києві», погодженого виконавчим органом
Подільської районної у місті Києві
ради та Головним управлінням охорони
культурної спадщини Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), та дозвільної
документації на внутрішнє
перепланування, копії яких містяться в
матеріалах справи, позивачем було
здійснено перепланування вказаних
нежитлових приміщень.

Як пояснив позивач, при здійсненні
перепланування приміщення № 2 та № 3
були об'єднані в одне приміщення, якому
присвоєно № 3.

22.10.2010 року державною комісією було
складено акт про прийняття в
експлуатацію приміщень № 3, № 29 по вул.
Андріївській, 9 (в літ. А) після
перепланувань.

Відповідно до Розпорядження
виконавчого органу Подільської
районної в м. Києві ради (Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації) від 24.11.2010 року «Про
затвердження акту державної комісії
про прийняття в експлуатацію після
перепланування нежитлових приміщень №
3, № 29 по вул. Андріївській, 9 (в літ. А)» у
зв'язку з закінченням робіт ПП
«ІНТЕР-БЛІЗЗ» по переплануванню
нежитлових приміщень № 3, № 29 по вул.
Андріївській, 9 (в літ. А), здійсненого
на підставі розпорядження Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 11.06.2007 року № 863
затверджено акт державної комісії від
22.10.2010 року про прийняття в
експлуатацію після перепланування
нежитлових приміщень № 3 та № 29 по вул.
Андріївській, 9 (в літ. А) загальною
площею 262,2 кв.м.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, та підтверджується копією
Технічного паспорта на нежитловий
будинок, що знаходиться по вулю
Андріївська, 9 в м. Києві від 18.06.2010 року,
після здійснення перепланування
приміщення № 2 перестало існувати у
зв'язку з об'єднанням з приміщенням № 3.

Ту обставину, що приміщення № 2
перестало існувати у зв'язку з
об'єднанням з приміщенням № 3 не
врахував відповідач при складанні
припису та суд першої інстанції при
вирішенні справи.

Перевіряючи на відповідність вимогам
законодавства прийняття об'єкта в
експлуатацію нежитлових приміщень № 3,
29, які знаходяться за адресою: вул.
Андріївська, 9, літера «А» у
Подільському районі м. Києва колегія
суддів зазначає наступне.

Станом на час прийняття вказаних
об'єктів в експлуатацію чинним був
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від постановою
Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
2008 р. N 923 (далі по тексту - Порядок № 923),
що набрав чинності з 01.01.2009 року.

Згідно з п. 1 Порядку № 923 прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється на підставі
свідоцтва про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
(далі - свідоцтво), що видається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - інспекція) за формою згідно з
додатком 1.

Свідоцтво - документ, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Пунктом 3 Порядку передбачено що для
одержання свідоцтва замовник або
уповноважена ним особа подає
інспекції, яка видала дозвіл на
виконання будівельних робіт, письмову
заяву за формою згідно з додатком 2. До
заяви додаються: проектна
документація, затверджена в
установленому законодавством порядку;
акт готовності об'єкта до експлуатації,
підписаний генпроектувальною та
генпідрядною організаціями,
субпідрядними організаціями, що
здійснювали будівництво, замовником,
страховою компанією (у разі, коли об'єкт
застрахований) за формою згідно з
додатком 3.

Колегією суддів встановлено, що
свідоцтво про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил у
позивача відсутнє.

Згідно з п. 17 Порядку датою прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта є дата видачі зареєстрованого
інспекцією свідоцтва.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що нежитлові приміщення №
3, 29, які знаходяться за адресою: вул.
Андріївська, 9, літера «А» у
Подільському районі м. Києва не можуть
вважатися такими, що прийняті в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, оскільки
зазначений Порядок не передбачає, що
розпорядження місцевої державної
адміністрації про затвердження акту
державної комісії про прийняття в
експлуатацію після перепланування
нежитлових приміщень не є тим
документом, що підтверджує прийняття
об'єкта в експлуатацію.

Посилання позивача на ту обставину, що
нежилі приміщення № 3 та № 29 були
прийняті в експлуатацію на підставі
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 вересня 2004 р. N
1243 не приймаються судом до уваги,
оскільки станом на час прийняття
спірних приміщень в експлуатацію
(24.11.2010 року) Порядок № 1243 втратив
чинність 01.01.2009 року у зв'язку з
набранням чинності Порядком № 923.

Крім того, судом встановлено, що при
прийнятті в експлуатацію спірних
приміщень не було дотримано вимог п. 6
Порядку 1243, згідно з яким до складу
робочої комісії включаються
представники генерального підрядника,
субпідрядної організації,
генерального проектувальника (автор
проекту), експлуатаційної організації,
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
органів державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного пожежного нагляду,
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду, державного
енергетичного нагляду, охорони
навколишнього природного середовища,
державної інспекції з
енергозбереження та інших органів, що
здійснюють державний нагляд
відповідно до призначення об'єкта.

Як вбачається з акта державної комісії
про прийняття в експлуатацію від 22.10.2010
р., до комісії не було включено
представника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про основи містобудування»
встановлено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Таким чином, позивач здійснює
використання приміщень № 3 та № 29 з
порушенням вимог ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про основи містобудування».

Припис в частині, що стосується
заборони експлуатації приміщення № 30,
яке не введене в експлуатацію, до
введення його в експлуатацію, та не
використовується не порушує права
позивача у спірних правовідносинах, а
тому скасуванню не підлягає.

Суд першої інстанції наведеного не
врахував, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача
спростовують висновки суду першої та
дають підстави вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального та
права, які регулюють спірні
правовідносини, та процесуального
права.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «ІНТЕР-БЛІЗЗ» залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду. Києва від 23 грудня 2013 року
скасувати в частині про задоволення
позову.

Прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволенні позову приватного
підприємства «ІНТЕР-БЛІЗЗ» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві відмовити.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.