Справа № 7621/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2010 р. справа № 2а-1592/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 02 листопада 2009
року у справі № 2а-1592/09 за позовом
ОСОБА_1 до Кіровоградської роти ДПС при
УМВС України в Кіровоградській
області, інспектора взводу ДПС
Кіровоградської роти ДПС при УМВС
України в Кіровоградській області
Самарського Ігоря Олександровича про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом в якому
просила поновити строк на оскарження
та скасувати постанову інспектора ДПС
м. Кіровограда від 27.03.2009р. про
притягнення до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно з
постановою про притягнення до
адміністративної відповідальності,
позивач, керуючи транспортним засобом,
23.03.2009 року о 10:09 год. на 36 км. Автошляху
Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв
рухалася зі швидкістю 131 км/г чим
порушила вимоги п.12.6 ПДР України. В
обґрунтуванні заявлених вимог позивач
посилався на те, що правопорушення, яке
зазначено в оскарженій постанові,
місця не мало, інспектор ДПС
безпідставно склав протокол про
адміністративне правопорушення, а в
подальшому прийняв рішення про
притягнення до адміністративної
відповідальності. Крім того зазначила
що оскаржувану постанову про
адміністративне правопорушення
отримала лише 23.04.2009 року, тобто з
пропуском строку передбаченим ст.289
КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда 02 листопада 2009 року у
задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
позивачем було без поважної причини
пропущено строк звернення до суду з
адміністративним позовом.

Не погодившись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просив постанову
суду скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог. Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що суд першої інстанції залишив
поза увагою вимоги ст.103 КАС України,
якою визначено перебіг процесуальних
строків.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 27.03.2009 року
відносно позивача інспектором взводу
ДПС Кіровоградської роти ДПС при УМВС
України в Кіровоградській області
Самарським І. О. було винесено
постанову серії ВА №06858 по справі про
адміністративне правопорушення та
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у
розмірі 260,00 грн..

Відповідно до вказаної постанови
позивач керуючи транспортним засобом,
23.03.2009 року о 10:09 год. на 36 км. Автошляху
Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв
рухалася зі швидкістю 131 км/г, чим
допустив порушення пункту 12.6 ПДР
України.

Фіксування швидкості вищевказаного
автомобіля здійснювалося інспектором
приладом вимірювання швидкості "Візир".
Протокол про адміністративне
правопорушення не складався.

Правомірність та обґрунтованість
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності є
предметом спору, який передано на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та відмовляючи у задоволені
позову суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що постанова про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності є
неправомірною, оскільки її прийнято з
порушеннями вимог чинного
законодавства. В той же час, судом
першої інстанції зроблено висновок про
пропущення позивачем без поважних
причин строку звернення до суду з
адміністративним позовом, що і стало
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що оскаржувана постанова про
адміністративне правопорушення
прийнята із порушеннями вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.2 ст. 72 КАС України обов'язок
доказування в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив те, що відповідачем не надано
доказів правомірності прийнятого
рішення, а оскаржена постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності не містить в собі
посилань на докази, які б свідчили про
скоєння позивачем правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.2
ст.122 КУпАП. Так, в постанові не
відображено у якому режимі працював
прилад «Візир», що не дозволяє зробити
висновок про правомірність дій
інспектора ДПС щодо застосування
показань такого приладу в якості
доказів скоєння правопорушення,
оскільки посадові особи органів
Державної автомобільної інспекції
мають право застосовувати без
протокольну форму фіксації
адміністративних правопорушень лише у
разі виявлення правопорушень у сфері
дорожнього руху, зафіксованих за
допомогою працюючих в автоматичному
режимі спеціальних технічних засобів,
що мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису.

Правомірно суд першої інстанції вказав
і на те, що оскаржена постанова у справі
про адміністративне правопорушення не
містить у собі відомостей про те, чи
повноважний працівник ДАІ здійснював
вимірювання швидкості приладом
«Візир», в той час, як Інструкцією з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затвердженої наказом МВС №1111 від
13.11.2006р.) передбачено, до використання
спеціальних засобів нагляду за
дорожнім рухом допускаються лише
співробітники, які вивчили інструкцію
та склали заліки з використання цих
приладів.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що оскаржену постанову у справі про
адміністративне правопорушення не
можливо визнати правомірною та
обґрунтованою.

В той же час, висновки суду першої
інстанції про пропущення позивачем
строків звернення до суду з
адміністративним позовом колегія
суддів вважає необґрунтованими з
наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст..289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати справу.

Отже, вказаною нормою права визначено
строки оскарження постанови по справі
про адміністративне правопорушення та
порядок поновлення строків, які
пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка клопотала про поновлення їй
строку оскарження постанови у справі
про адміністративне правопорушення,
посилаючись на те, що про оскаржену
постанову їй стало відомо лише 23.04.2009р.

Судом першої інстанції встановлено той
факт, що оскаржену постанову позивачем
отримано 23 квітня 2009 року. В той же час,
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що з адміністративним позовом
ОСОБА_1 звернулася до суду 06.05.2009р. (дата
реєстрації в суді), тобто з пропуском
процесуального строку.

Між тим, судом першої інстанції не
враховано, що адміністративний позов
було направлено поштою 29.04.2009р., про що
свідчать відомості поштового конверту
(а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України
перебіг процесуального строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якого пов'язаного
його початок.

Згідно із ч.9 ст.103 КАС України строк не
вважається пропущеним, якщо до його
закінчення позовна заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Таким чином, з огляду на час отримання
позивачкою оскарженої постанови та
дати звернення до суду з
адміністративним позовом, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про пропущення процесуального строку
без поважних причин.

Крім цього, судом першої інстанції не
враховано, що відповідно до ч.1 ст.100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи не вбачається того,
що відповідач наполягав на
застосуванні строків, які визначено
ст..99 КАС України, у зв'язку з чим суд
першої інстанції був позбавлений
процесуальної можливості вирішити
спір з застосуванням вимог ч.1 ст.100 КАС
України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, і
вказані обставини є підставою для
скасування постанови суду з прийняттям
нової постанови про задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 02 листопада 2009 року у
справі № 2а-1592/0 скасувати та прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора взводу ДПС
Кіровоградської роти ДПС при УМВС
України в Кіровоградській області
Самарського І. О серії ВА №06858 від 27.03.2009
по справі про адміністративне
правопорушення - визнати протиправною
та скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено
07.06.2010р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Судді:
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко