Справа № 2а-10058/12/0170
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/800/22730/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
служби України

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.2012 р.

та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 р.

у справі № 2а-10058/12/0170/23

за позовом Акціонерного товариства
закритого типу «Абсолют»

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби та
Державної податкової служби України

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певних дії,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство закритого типу
«Абсолют» (далі - позивач, АТЗТ
«Абсолют») звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби (далі
- відповідач-1, ДПІ у м. Сімферополі) та
Державної податкової служби України
(відповідач-2, ДПС України) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певних дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.2012 р. позов
задоволено. Визнано протиправною
відмову ДПС України в прийнятті
декларації АТЗТ «Абсолют» за липень 2012
року, поданої 17.08.2012. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію у м.
Сімферополі відобразити в картці
особового рахунку з ПДВ АТЗТ «Абсолют»
показники, зазначені в декларації з ПДВ
за липень 2012 року, поданої 17.08.2012.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 р. постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.2012 р. змінено та
викладено резолютивну частину в
наступній редакції: «Позовні вимоги
задовольнити. Визнати протиправною
відмову ДПС України в прийнятті
декларації з ПДВ АТЗТ «Абсолют» за
липень 2012 року, поданої 17.08.2012.
Зобов'язати ДПІ у м. Сімферополі
прийняти декларацію з податку на
додану вартість АТЗТ «Абсолют» за
липень 2012 року». Зобов'язати ДПІ у м.
Сімферополі відобразити в картці
особового рахунку з податку на додану
вартість АТЗТ «Абсолют» показники
зазначені в декларації з ПДВ за липень
2012 року, поданої - 17.08.2012.

У касаційній скарзі ДПС України,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.2012 р.

та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 р. і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 17.08.2012 позивачем подано
до ДПІ в м. Сімферополі податкову
декларацію за липень 2012 року з ПДВ.
Згідно з квитанцією № 1 податкову
декларацію за липень 2012 року з ПДВ АТЗТ
«Абсолют» не прийнято у зв'язку із тим,
що позивач не був платником ПДВ в
періоді - липень 2012 року.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 48 ПК України визначено умови
складення податкової декларації, її
обов'язкові реквізити. Податкова
звітність, складена з порушенням норм
цієї статті, не вважається податковою
декларацією (п. 48.7 ст. 48 ПК України).

Також судами встановлено, що надана
позивачем до податкового органу
декларація з податку на додану
вартість за липень 2012 року не містить в
собі будь-яких порушень наведених норм
законодавства.

Пунктом 49.10 статті 49 Податкового
кодексу України встановлено, що
відмова посадової особи органу
державної податкової служби прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011, затверджено форми та порядок
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість.

Декларація подається платником у
визначений у пункті 5 розділу II Порядку
№1492 строк до підрозділу органу
державної податкової служби, яким
здійснюється приймання податкової
звітності, за формою, встановленою на
дату подання.

Відповідно до пункту 4 Розділу Ш
Порядку №1492 податкова звітність у
паперовій формі подається на аркушах
А4, в електронній формі - згідно з
порядком підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку. Договір про визнання
електронних документів надається до
органу ДПС за місцем реєстрації
платника податків.

Квитанція про одержання звіту в
електронній формі - електронний
документ, що формується програмним
забезпеченням центру обробки
електронної звітності або оператора та
засвідчує факт і час одержання звіту в
електронній формі (наказ Державної
податкової адміністрації України від
06.04.2009 № 168 «Про впровадження
централізованої системи електронної
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України»).

Згідно з наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.04. 2008 № 233
«Про подання електронної податкової
звітності», а саме пункту 7.4, квитанція
є підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність. Другий примірник
першої квитанції в електронному
вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо
на електронну адресу платника податків
не надійшла квитанція, то податковий
документ вважається неодержаним.

У пункті 7.5 статті 7 наказу Державної
податкової адміністрації України від
10.04. 2008 №233 «Про подання електронної
податкової звітності» зазначено, що
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Таким чином, до обов'язків Державної
податкової служби України входить
автоматизоване ведення бази Реєстру, а
до обов'язків Державної податкової
інспекції у місті Сімферополі
безпосередньо прийом декларацій. А
відтак, до повноважень Державної
податкової служби України, як до
суб'єкта владних повноважень, не
віднесено прийняття рішень щодо
неприйняття або прийняття податкових
декларацій.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відмову в прийнятті
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за липень 2012
року було направлено саме Державною
податковою службою України

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що актом № 182/15-2 від 30.09.2009
ДПІ у м. Сімферополі оформлено рішення
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість позивача, що
було визнано протиправним і скасовано
постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.02.2010 у справі №
2а-11986/09/12/0170, яке ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24.02.2010
залишено без змін.

Підставою для внесення до Реєстру
запису про відміну анулювання
реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування свого рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість. Рішення із
копіями відповідних документів
направляються до центрального органу
державної податкової служби для
розгляду та внесення відповідних змін
до Реєстру (пункт 6.2 розділу V Положення
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України 22.12.2010 №978).

Згідно частини п'ятої статті 124
Конституції України, частини першої
статті 255 Кодексу адміністративного
судочинства України, частини другої
статті 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Відтак, на час подання податкової
декларації з податку на додану
вартість за липень 2012 року були
відсутні правові підстави вважати
позивача особою, яка не зареєстрована
платником податку на додану вартість.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
з яким погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено, правова оцінка
обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача-2 підлягає відхиленню, а
постанова Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної
податкової служби України відхилити.

2.Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов