Справа № П/805/5/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Старосуд І.М.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
справа №П/805/5/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участі представника позивача
Гукової Г.В.

представника відповідача Філіної О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року у справі № П/805/5/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення сум витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.07.2013 по 30.09.2013 у розмірі 1`119,24 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області (далі -
Управління) звернулось до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
(далі - Відділення) про стягнення сум
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 по 30.09.2013
у розмірі 1`119,24 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що управлінням було направлено до
відповідача акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 по 30.09.2013
у розмірі 1`119,24 гривень, які не були
прийняті відповідачем.

Позивач вказує, що неприйняття
відповідачем до відшкодування
зазначеної вище суми призвело до
порушення його права на їх
відшкодування. Просив стягнути з
відповідача витрати за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.07.2013 по 30.09.2013 у розмірі 1`119,24 гривень. З
вказаних підстав просили задовольнити
позовні вимоги (а.с.2-5).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року у цій справі у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

Суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не мають право на
одержання виплат відповідно до ст. 33
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», оскільки на момент
загибелі чоловіків їм виповнилось 55
років та вони працювали. Крім того,
судом першої інстанції зазначено, що
позивачем не надано будь-яких доказів
на підтвердження причинного зв'язку
смерті вищезазначених громадян з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Суд вважав, що
підстави для відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві
відсутні.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову про
задоволення позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначені доводи, практично аналогічні
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити, проти чого заперечувала
представник позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Управлінням були направлені на адресу
Відділення акти щомісячної звірки по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 за період з 01.07.2013 по 30.09.2013 року у
розмірі 1`119,24 грн. (а.с.8-22).

Статтею 36 Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон №
1058-ІV) встановлено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. Батьки і чоловік (дружина)
померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім'ї
вважаються чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону.

Згідно ч.8 ст. 36 цього Закону пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України від 23.09.1999
№ 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 1105-ХІV).

Відповідно до ст.21 Закону № 1105-ХІV у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

є) допомогу дитині відповідно до статті
9 цього Закону.

Згідно зі ст. 28 Закону № 1105-ХІV
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Так, відповідно до ст.33 Закону № 1105-ХІV у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють.

З аналізу зазначених норм Законів
вбачається, що основною умовою
одержання щомісячних страхових виплат
по втраті годувальника є володіння
особою відповідними ознаками:
непрацездатна, знаходилась на
утриманні померлого.

Відшкодування сум пенсій та витрат з їх
доставки провадиться відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок, нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 року № 5-4/4,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 16.05.2003 року за № 376/7697 (надалі -
Порядок відшкодування).

Пунктом 4 зазначеного Порядку
відшкодування визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатної" та інших
нормативно-правових актів, а саме сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Порядком відшкодування не встановлено
обмежень щодо періодів виплати пенсії
які включаються до цього списку.

Відповідачем не враховані суми витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника наступним особам: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (чоловік ОСОБА_7, помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, причина смерті:
фіброзно-каверзний туберкульоз
легенів); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік
ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_5, причина
смерті: антракосілікоз І ступеню) та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік ОСОБА_8,
помер ІНФОРМАЦІЯ_6, причина смерті:
коніотуберкульоз А).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на момент
загибелі їхніх чоловіків виповнилося
більш 55 років.

В той же час, позивачем суду не надано
належних доказів на підтвердження
причинного зв'язку смерті
вищезазначених громадян з одержаним
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або професійним захворюванням.

Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, затвердженою
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 15 листопада 2005 р. № 606,
визначено, що органом, який встановлює
причинний зв'язок смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) і трудовим
каліцтвом, є МСЕК.

Таких документів позивачеві суду не
надано, тому відсутні правові підстави
для відшкодування понесених витрат за
рахунок відповідача.

Аналогічний висновок викладений в
ухвалі Вищого адміністративного суду
від 24 січня 2013 року у справі № К/9991/27984/12.

Таким чином, з урахуванням наведених
вище положень законодавства, позивач
не має права на відшкодування
відповідачем сплачених сум пенсій
особам по втраті годувальника. За таких
обставин, понесені позивачем витрати
за період з 01.07.2013 по 30.09.2013 у розмірі
1`119,24 гривень не підлягають
відшкодуванню, тому позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 26
лютого 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року у справі № П/805/5/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення сум витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.07.2013 по 30.09.2013 у розмірі 1`119,24 гривень -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов