Справа № К/9991/42312/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/42312/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач),
Кобилянського М.Г., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
прокуратури Ленінського району м.
Вінниці в інтересах держави в особі
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4 про стягнення фінансових
санкцій,

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року прокуратура
Ленінського району м. Вінниці в
інтересах держави в особі
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області
звернулася до суду із вказаним позовом.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

У зв'язку з непогодженням із
зазначеними рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, прокуратурою
подано касаційну скаргу, в якій з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права
ставиться питання про скасування
рішень цих судів та прийняття нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скаргу
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що позивачем не
доведено факту порушення відповідачем
вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт» (далі - Закон),
а тому і підстави для задоволення цього
позову відсутні.

Судами встановлено, що ФОП ОСОБА_4 є
суб'єктом підприємницької діяльності
(ідентифікаційний № НОМЕР_1) і йому на
підставі довіреності від 19 червня 2010
року надано право керування
автомобілем марки "Ланос" державні
номерні знаки НОМЕР_2, належного ОСОБА_5,
який відповідач використовує для
власних потреб.

Територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області
здійснено перевірку відповідача на
предмет додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Постановою начальника територіального
управління Головавтоінспекції у
Вінницькій області Растовського А.С.
№101844 від 2 вересня 2010 року на ФОП ОСОБА_4
накладено штраф в розмірі 1700 грн. за
порушення абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону, а саме,
надання послуг з перевезень пасажирів
на таксі без оформлених документів,
перелік яких визначений ст. 39 Закону.

Відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень, регулюються
Законом України "Про автомобільний
транспорт".

Відповідно до ст.60 Закону за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Статтею ст. 39 Закону визначено перелік
документів, які автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху.

Документи для юридичної особи, що
здійснює перевезення пасажирів на
таксі: - для водія таксі - посвідчення
водія відповідної категорії, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу,
ліцензійна картка, дорожній лист, інші
документи, передбачені законодавством
України.

Документи для фізичної особи, що
здійснює перевезення пасажирів на
таксі: - для автомобільного перевізника
- ліцензія, інші документи, передбачені
законодавством України; - для водія
таксі - посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, ліцензійна
картка, інші документи, передбачені
законодавством України.

Документи для юридичної особи, що
здійснює перевезення пасажирів
легковими автомобілями на замовлення: -
для водія легкового автомобіля -
посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, ліцензійна
картка, дорожній лист, копія договору
із замовником послуги, інші документи,
передбачені законодавством України.

Документи для автомобільного
самозайнятого перевізника: - ліцензія,
ліцензійна картка, посвідчення водія
відповідної категорії, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
сервісна книжка, медична довідка.

Документи для фізичної особи, що
здійснює перевезення пасажирів
легковими автомобілями на замовлення: -
для водія легкового автомобіля -
посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, ліцензійна
картка, копія договору із замовником
послуги, інші документи, передбачені
законодавством України.

Документи для водія юридичної особи на
перевезення пасажирів легковими
автомобілями для власних потреб: -
посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, дорожній лист,
інші документи, передбачені
законодавством України.

Документи для фізичної особи на
перевезення пасажирів легковими
автомобілями для власних потреб: -
посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, інші документи,
передбачені законодавством України.

Наведене дає підстави стверджувати, що
дорожній лист не є документом, який
повинен мати та пред'являти перевізник
і водій фізична особа на перевезення
пасажирів легковими автомобілями для
власних потреб; фізична особа, що
здійснює перевезення пасажирів
легковими автомобілями на замовлення;
автомобільний самозайнятий
перевізник; фізична особа, що здійснює
перевезення пасажирів на таксі.

В судових засіданнях судів першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
відповідач не може бути суб'єктом
надання послуг перевезення, оскільки
автомобіль останнього
використовується виключно для власних
потреб. Крім того, як вбачається з акту
№186520 від 11 серпня 2010 року, складеного
інспекторами ТУ ГДІАТ у Вінницькій
області Ганзій Ю.А. та Христич В.О.,
водієм легкового автомобіля марки
«Ланос» державні номерні знаки НОМЕР_2
ОСОБА_4 надано для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, інші документи,
передбачені законодавством України.

Таким чином, зазначена державним
інспектором територіального
управління Головавтотрансінспекції у
Вінницькій області відсутність у
відповідача такого документу як
дорожній лист не є підставою для
застосовування до нього фінансових
санкції згідно статті 60 вказаного
Закону, оскільки усі документи,
необхідні для здійснення пасажирських
перевезень для власних потреб,
відповідачем надано.

Крім того, в порушення положень п.29
"Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному
транспорті", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року №1567, територіальне
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області при
первинному направленні постанови №101844
від 2 вересня 2010 року надіслало її копію
простою кореспонденцію, а при
наступному такому направленні
контролюючий орган порушив триденний
термін такого надіслання.

Враховуючи вказані обставини, суди
попередніх інстанцій дали правильну
правову оцінку обставинам справи й
обгрунтовано прийшли до висновку про
відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків не спростовують і не дають
підстав вважати, що цими судами при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Вінницької області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

М.Г. Кобилянський

І.Я. Олендер