Справа № 805/1672/14
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 р.
Справа №805/1672/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді -
Дмитрієва В.С., при секретарі судового
засідання Музиканті В.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Селидове Донецької області про
стягнення заборгованості з
відшкодування допомоги на поховання в
розмірі 604,74 грн., -

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Селидове Донецької області про
стягнення заборгованості з
відшкодування допомоги на поховання в
розмірі 604,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не були включені до акту
щомісячної звірки по особовим справам
пенсіонерів суми допомоги на
поховання, виплачені сім'ям померлих,
за період жовтень - листопад 2013 року на
загальну суму 604,74 грн., що є порушенням
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядку № 5-4/4 і суми
сплаченої допомоги на поховання не
відшкодовуються.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлений позов
та надала пояснення, аналогічні
доводам, викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову, в
обґрунтування яких зазначив, що згідно
з п. «г» п. 3 Порядку проведення витрат
на поховання у разі смерті потерпілого
від незначного випадку на виробництві
або професійного захворювання,
затвердженого постановою КМУ від 11.07.2001
№ 826, витрати на поховання проводяться
Фондом у разі смерті, що сталася з
працівником у лікарні або вдома, якщо
її причини пов'язані з отриманням ним
травми на виробництві або професійним
захворюванням. Відповідно до абз. 2 ч. 9
ст. 34 Закону України № 1105-ХІV, причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів. Таким закладом є
медико-соціальна експертна комісія.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримували пенсію по
втраті годувальника та не є особами,
які застраховані Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. Отже, причинного
зв'язку зі смертю самої особи, яка
отримувала таку пенсію не має, з огляду
на що, просить відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд встановив
наступне.

Між сторонами підписані Акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням за період
жовтень - листопад 2013 року.

Згідно таблиць розбіжностей до Актів
щомісячної звірки, Фондом не прийняті
до відшкодування суми витрат на
виплату допомоги на поховання,
оскільки смерть не пов'язана із
страхованим випадком державного
соціального страхування за період
жовтень - листопад 2013 року розбіжності
в сумі 604,74 грн.

Згідно зі списком осіб, які не прийняті
до заліку виконавчою дирекцією Фонду у
зв'язку з тим, що потерпілий отримував
страхові виплати по втраті
годувальника та не відноситься до осіб,
які застраховані Фондом за період
жовтень - листопад 2013 року та
розрахунком сум, які не прийняті до
заліку виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України з причини не
встановлення причинно-слідчого зв'язку
щодо виплати допомоги на поховання,
Фондом не враховані витрати в сумі 604,74
грн. по особовим справам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Судом встановлено, що згідно з
розпорядженням Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області № 108240 від 15.12.2008, ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 отримувала пенсію по
втраті годувальника, якій було
призначено пенсійні виплати згідно з
Законом.

Відповідно до розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
м.Селидове Донецької області № 108240 від
24.11.2009 був зроблений ОСОБА_1 перерахунок
пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до актового запису про
смерть за № 169 від 12.10.2013, ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_1 померла, про що свідчить
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Як вбачається з розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
м.Селидове Донецької області № 135679 від
23.05.2011, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримувала
пенсію по втраті годувальника, якій
було призначено пенсійні виплати
згідно із Законом.

Відповідно до актового запису про
смерть за № 175 від 01.11.2013, ОСОБА_2
померла, про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі за текстом - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
статті 25 Основ. Так, відповідно до п. 1
ст. 25 Основ за пенсійним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі
за текстом - Закон № 1105-XIV) Фонд
зобов'язано співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

У статті 21 цього Закону визначені
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку Фонд у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини восьмої статті 34
Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд згідно з
порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року №
826, регулює питання відшкодування
Фондом таких витрат страхувальнику або
сім'ї застрахованого, чи іншій особі,
яка здійснювала поховання потерпілого,
на організацію поховання та пов'язаних
з цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
цього Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 зазначеного Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини дев'ятої
статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини четвертої статті 26
Основ, частини другої статті 24 Закону №
1105-XIV убачається: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини
восьмої статті 34 цього Закону, дає
підстави вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що положення пункту 4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня
2003року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за №376/7697, яким зобов'язано Фонд
відшкодовувати ПФУ витрати на допомогу
на поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, котра
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, суперечить положенням
Закону № 1105.

Отже, суд вважає, що та обставина, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримували пенсію по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві не є підставою для
відшкодування допомоги на поховання
вказаних осіб, оскільки це не
ґрунтується на нормах матеріального
права. Витрати по допомозі на поховання
є іншим видом соціальних виплат,
передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

З огляду на вищевикладене, суд
проходить до висновку, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О
В И В:

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Селидове
Донецької області про стягнення
заборгованості з відшкодування
допомоги на поховання в розмірі 604,74
грн. - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошені у судовому засіданні 24
лютого 2014 року у присутності
представників сторін. У повному обсязі
постанова виготовлена 26 лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дмитрієв В.С.