Справа № 22744/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2010 р. справа № 2а-29/09
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі
на постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2009 року у справі №
2а-29/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі
про визнання дій посадових осіб
Управління пенсійного фонду України в
м. Нікополі неправомірними та
стягнення недоплаченої суми
щомісячної допомоги «Дітям війни»за 2007
-2008 роки,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі,
в якому просила:

визнати незаконним рішення
відповідача від 01.10.2007 року № К-13/0526 про
відмову в перерахунку та виплаті
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання, передбаченого ст..
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»;

зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити позивачу щомісячне
довічне грошове утримання, передбачене
ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист війни.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус «дитини
війни», тому користується всіма
правами та пільгами, передбаченими
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни»для цієї категорії осіб, і
на підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивача
відповідач керувався положеннями
нормативних актів, що на підставі
Рішення Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2009 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково, а саме визнано дії
відповідача щодо відмови у нарахуванні
позивачу надбавки до пенсії згідно ст..
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»неправомірними;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та сплатити позивачу
підвищення пенсії згідно ст..6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та за період з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року.

Не погодившись з постановою суду
Управління пенсійного фонду України в
м. Нікополі звернулося з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити рішення, яким
відмовити позивачу у задоволені позову
в повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»має статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією пенсійного посвідчення
та відповідною відміткою в ньому (а.с.4).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»була призупинена
п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України
№ 6-рп від 09 липня 2007 року положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік»щодо призупинення
дії положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»визнані
неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»про
зупинення дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на 2007
рік втратила чинність з 09.07.2007 року,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу
відповідно до чинного законодавства,
починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі будь-яких дій, пов'язаних з
перерахунком та виплати позивачу
підвищення до пенсії відповідно до
положень ст. 6 Закону «Про соціальний
захист дітей війни» з 09 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року не здійснювало.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
здійснити відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивачу у
розмірі, передбаченому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

В той же час, як вбачається з тексту
оскаржуваної постанови, суд першої
інстанції вирішив питання про
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу як дитині війни
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу за період з 22 травня
2008 рік по 31 грудня 2008 рік в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Проте, вимоги щодо неправомірності дій
відповідача при виплаті підвищення до
пенсії у 2008 році, позивачем не
заявлялись. Будь яких доповнень або
уточнень до позову позивач до суду не
надавав.

Зобов'язавши відповідача нарахувати та
виплатити позивачу як дитині війни
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу за період з 22 травня
2008 рік по 31 грудня 2008 рік в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
суд не зазначив, в чому полягає
необхідність вийти за межі заявлених
позовних вимог, як то передбачено ст..11
КАС України.

Отже, колегією суддів встановлено, що
судом вирішено питання, яке не
стосується заявлених вимог. Позивачем
не оскаржувалися дії відповідача щодо
виплат підвищення пенсії у 2008 році.
Виплати підвищення пенсії у 2008 році
характеризуються іншим періодом
виплат, іншим розміром таких виплат,
які фактично було сплачено позивачу,
іншим правовим обґрунтуванням таких
виплат та іншими нормативно-правовими
актами, якими встановлювалися виплати
підвищення пенсії у 2008 році. Питання
щодо правомірності дій відповідача
відносно виплати підвищення пенсії у
2008 році не порушувалось позивачем,
позовна заява не містить у собі ані
посилань на порушення прав позивача у
2008 році, ані обґрунтувань
неправомірності дій відповідача у цей
період.

З огляду на викладене, постанова суду в
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»за період з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період -підлягає
скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, скасувавши
постанову суду першої інстанції в
частині зобов'язання відповідача
виплати підвищення до пенсії за період
з 22.05.2008р. по 31.12.20008р.

На підставі викладеного, керуючись п. 3
ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
задовольнити частково.

Постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2009 року у справі №
2а-29/2009 в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії
згідно ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком -скасувати.

В іншій частині постанову
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18 червня
2009 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку передбаченому ст..212 КАС
України.

Головуючий:
Я.В.
Семененко

Судді:
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко