Справа № 2610/22906/2012(2а/2610/938/2012)
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Савицький О. А.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка В.
В., Чаку Є. В.

при секретарі: Духно
І. М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві (далі відповідач, ГУ ПФУ) про
визнання дій протиправними,
зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_2 з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
відповідача стосовно зменшення
розміру премії, яка підлягає доплаті до
пенсії з передбачених 40% до 10%
неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату премії, яка
підлягає доплаті до пенсії, починаючи з
01 квітня 2012 року; зобов'язання
відповідача доплатити позивачу, як
інваліду війни ІІ-ої групи за травень,
червень, липень 2012 року пенсію в
розмірі 80 % відповідних сум грошового
забезпечення.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 01 листопада 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов
повністю.

В судовому засіданні позивач підтримав
апеляційну скаргу.

Представник відповідача не з`явився до
судового засідання, що не заперечує
розгляду справи за його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є пенсіонером Збройних Сил
України, перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійному фонді
України в м. Києві.

21 грудня 2005 року ОСОБА_2 була призначена
пенсія за вислугу років, відповідно до
ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992
року і склала 62 % відповідних сум
грошового забезпечення за ст. 13 а)
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які мають
вислугу 20 років і більше (пункт "а"
статті 12): за вислугу 20 років - 50
процентів, а звільненим у відставку за
віком або за станом здоров'я - 55
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43); за кожний рік
вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення (вислуга років складає 24
роки).

13 квітня 2012 року позивачу довічно
встановлена друга група інвалідності
та з травня 2012 року відповідачем,
внаслідок зміни групи інвалідності,
було перераховане пенсійне
забезпечення.

Позивач, не погоджуючись з
перерахунком, здійсненим УПФУ,
звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та частково дійшов невірного висновку,
з яким суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Як на нормативно-правовий акт, яким
змінено розмір премії позивача,
відповідач в листі від 18.09.2012 року
послався на постанову КМ України № 1294
від 07 листопада 2007 року (а. с. 8).

Згідно пп. 1 п. 5 постанови КМ України №
1294 від 07 листопада 2007 року, керівникам
державних органів у межах асигнувань,
що виділяються на їх утримання, було
надано право здійснювати преміювання
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), осіб рядового і
начальницького складу відповідно до їх
особистого вкладу в загальний
результат служби у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення.

Дослідивши пп. 1 п. 5 постанови КМ
України № 1294 від 07 листопада 2007 року,
колегія суддів дійшла висновку, що у
ньому відсутні посилання на те, що
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу виплачується
премія у розмірі 10 % посадового окладу.

Натомість вказаним
нормативно-правовим актом передбачено,
що премії зазначеній категорії осіб
встановлюються керівниками державних
органів та не можуть бути нижчими, ніж 10
% посадових окладів та економії фонду
грошового забезпечення.

Доказів того, що керівником державного
органу, в якому позивач працював, було
прийнято рішення про виплату премії
відповідній категорії осіб у розмірі 10
% посадового окладу відповідачем
надано не було.

Крім того, Наказом МВС України «Про
впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ» № 499 від 31 грудня 2007
року затверджено та введено з 01 січня
2008 року в дію Інструкцію про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ премію особам
рядового і начальницького складу
відповідно до їх особистого вкладу в
загальний результат служби. Проте,
визначено лише мінімальний розмір
вказаної премії - 10 % посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення, та не визначено
максимального її розміру.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при здійсненні перерахунку
пенсії позивача з 01 квітня 2012 року, слід
враховувати премію в розмірі 40%
грошового забезпечення
військовослужбовців, як встановлено
Довідкою Київського міського
військового комісаріату (а. с. 6), а
підстави для зменшення цього розміру з
посиланням на постанову КМ України №
1294 від 07 листопада 2007 року у
відповідача були відсутні.

В той же час, згідно із Постановою «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" № 3-1 від 30 січня 2007 року, заява про
переведення з одного виду пенсії на
інший, про перерахунок пенсії
подається до органу, що призначає
пенсію, заявником за місцем проживання,
а при необхідності - його законним
представником за місцем його
проживання не пізніше 10 днів після
надходження заяви з необхідними для
призначення, переведення з одного виду
пенсії на інший та відновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, переведення з одного виду
пенсії на інший та відновлення раніше
призначеної пенсії або про відмову в
призначенні, переведенні з одного виду
пенсії на інший та відновленні раніше
призначеної пенсії.

Як свідчать матеріали справи, заява про
переведення з одного виду пенсії на
інший подана позивачем 12 липня 2012 року,
тому нарахування УПФУ пенсії інваліда
війни другої групи, із застосуванням
розмірів, передбачених ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» з 01 серпня 2012 року є цілком
правомірним.

Посилання ОСОБА_2 на вимоги ст. 45 ЗУ «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», як на підставу
призначення пенсії по інвалідності є
помилковим, оскільки він не отримує
пенсійних виплат за зазначеним
Законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов частково невірного висновку,
з яким суд апеляційної інстанції не
погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від 01
листопада 2012 року, та є підставою для її
скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Керуючись статтями 186,195, 198, 202, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, а постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 01 листопада
2012 року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
щодо зменшення розміру премії до 10 %
грошового забезпечення
військовослужбовців - протиправними.

Зобов`язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням премії у розмірі
40% грошового забезпечення
військовослужбовців, починаючи з 01
квітня 2012 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Файдюк В.В.

Чаку Є.В.