Справа № 805/17121/13-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 р.
Справа №805/17121/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 20
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Козаченка А. В.

при секретарі
Симонової Ю. Ю.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Куйбишевському районі м.
Донецька про скасування вимоги та
зобов'язання виконати певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Куйбишевському районі м.
Донецька про скасування вимоги та
зобов'язання виконати певні дії.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що він є приватним
підприємцем з 1999р. року, платником
єдиного податку та пенсіонером за
вислугою років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військослужбовців».

03.05.2013р, 02.08.2013р., 10.07.2013р. відповідачем
відносно позивача було винесено вимоги
про сплату боргу № 868, 868у, ф-868у та Ф-868
відповідно; рішення № 2772 від 26.07.2013р.,
про існування яких позивач дізнався в
державній виконавчій службі.

Після звернення до відповідача,
позивач отримав копію вимоги №Ф-868 від
10.07.2013р., в отриманні інших вимог та
рішення позивачу було відмовлено.

Посилаючись на вимоги Законів України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», "Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України", «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", «Про
пенсійне забезпечення військо
службовців, осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ», позивач вважає, що
видані відповідачем виконавчі
документи є безпідставними та
неправомірними.

На підставі викладеного позивач просив
визнати протиправними вимоги про
сплату недоїмки №Ф-868 від 10.07.2012р., ф-868у
від 10.07.2013р., № 868 від 03.05.2013р., №868у від
02.08.2013р., рішення № 2772 від 26.07.2013р.;
скасувати вимоги про сплату недоїмки
№Ф-868 від 10.07.2012р., ф-868у від 10.07.2013р., № 868
від 03.05.2013р., №868у від 02.08.2013р., рішення №
2772 від 26.07.2013р.; зобов*язати відповідача
припинити нарахування єдиного внеску
на загалонообов*язкове державне
соціальне страхування позивачу, як
особі що перебуває на пенсії і
пенсійний вік для якої було зменшено,
будучи фізичною особою-підприємцем,
який обрав спрощену систему
оподаткування.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до судового
засідання не з*явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надавав.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника позивача, відповідно до
положень статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Беручи до уваги положення зазначеної
статті, суд вважає, що строк звернення
позивача до суду за захистом своїх прав
та інтересів не порушено, так як спірні
вимоги та рішення відповідача ОСОБА_1
поштою не отримував, про що свідчить
відповідний конверт, інших доказів
вручення позивачу спірних вимог та
рішення сторонами не надано.

Позивач - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, зареєстрований як фізична
особа - підприємець 23.07.1999р., про що до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
внесено запис № 2 009516, є
пенсіонером відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", про що видано
пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.
13).

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Куйбишевському районі
м. Донецька, є органом виконавчої влади,
який здійснює повноваження, покладені
на нього Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Положенням про Пенсійний
фонд України, затвердженим Указом
Президента України від 06.04.2011р. №
384/2011 (далі - Положення).

Згідно зі ст. 1 Положення, Пенсійний
фонд України є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для їх виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці та
соціальної політики України.

Пенсійний фонд України вносить у
встановленому порядку Міністру праці
та соціальної політики України
пропозиції з питань формування
державної політики у сфері пенсійного
забезпечення та соціального
страхування, забезпечує її реалізацію.

Згідно ст. 15 Положення, Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві, Севастополі та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

У відповідності до п.п. 5 п. 4 вказаного
Положення, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу органів Пенсійного
фонду України щодо: забезпечення
додержання підприємствами, установами,
організаціями та громадянами
законодавства про пенсійне
забезпечення; повного та своєчасного
обліку платників страхових внесків;
забезпечення збирання та акумулювання
страхових внесків, інших надходжень до
бюджету Пенсійного фонду України
відповідно до законодавства; стягнення
у передбаченому законодавством
порядку своєчасно не сплачених сум
страхових внесків; призначення і
виплати пенсій; забезпечення повного
та своєчасного фінансування витрат на
виплату пенсій, допомоги на поховання
та інших соціальних виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України; проведення
перевірок правильності сплати
страхових внесків, призначення та
виплати пенсій, інших виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України; обліку
коштів Пенсійного фонду України,
ведення статистичної та
бухгалтерської звітності.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька було
винесено Рішення №2772 від 26.07.2013р. (а.с.
59), яким за неподання звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», за 2012р., до
позивача застосовано штрафні санкції в
розміні 170,00 грн.

03.05.2013р. Управлінням Пенсійного фонду
України в Куйбишевському район м.
Донецька було винесено вимогу № Ф-8687
(а.с. 60), якою зобов*язано позивача
сплатити 1030, 91грн., як заборгованість зі
сплати єдиного внеску; № Ф-8687 від
10.07.2013р. (а.с. 61), якою зобов*язано
позивача сплатити 4486, 34грн.; № Ф-8684 від
02.08.2013р. (а.с. 62), якою зобов*язано
позивача сплатити 5680, 37грн.

З приводу спірних відносин суд
зазначає наступне.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", в преамбулі
якого зазначено, що ним визначено
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 1 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначений
перелік осіб, що є платниками єдиного
внеску. Пунктом 4 частини першої даної
статті передбачено, що платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

На час призначення позивачу пенсії за
вислугу років умови призначення пенсій
за віком визначались статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
відповідно до якої право на пенсію за
віком мали: чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років; жінки - після досягнення 55 років
і при стажі роботи не менше 20 років.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
фізичні особи - підприємці, які
отримують пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", і які не досягли віку, з якого
призначається пенсія за віком
відповідно до статті 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", не звільняються
від сплати єдиного внеску.

Оскільки ОСОБА_1 не є пенсіонером за
віком, а отримує пенсію згідно Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" за вислугу років,
що підтверджується пенсійним
посвідченням № 004091, суд вважає, що дії
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька щодо
нарахування заборгованості зі сплати
єдиного внеску та винесення
оскаржуваної вимоги є правомірними, а
відтак правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відсутні підстави для
скасування спірних вимог та рішення
відповідача, а тому у задоволені
позовних вимог позивачу слід
відмовити.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 23, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154,
158, 159, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька про
скасування вимоги та зобов'язання
виконати певні дії - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Інн.НОМЕР_2) 90% судового
збору в сумі 1433 (одна тисяча чотириста
тридцять три) гривень, 73 (сімдесят три)
копійок.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні
11.02.2014р.

Постанова у повному обсязі складена
17.02.2014р.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Козаченко А.В.