Справа № 104/212/14-а
Суддя: Лущеко Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 104/212/14-а
Провадження № 2-а/104/11/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року суддя
Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого -
судді Лущеко Л.Г.

при секретарі -
Бубновій Н.В.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Горнічар Р.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про визнання рішення №
10 від 19.03.1997 року виконавчого комітету
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про передачу в
приватну власність землі протиправним
та його скасування,

В С Т А Н О В И В :

позивач просить суд визнати
рішення № 10 від 19.03.1997 року виконавчого
комітету Мельничної сільської ради
Білогірського району АР Крим "Про
передачу землі в приватну власність" -
протиправним і скасувати його в
частині передачі ОСОБА_1 безкоштовно в
приватну власність земельну ділянку
площею - 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що
рішенням № 10 від 19.03.1997 року
виконавчого комітету Мельничної
сільської ради Білогірського району АР
Крим "Про передачу землі в приватну
власність" йому передана безкоштовно в
приватну власність земельна ділянка
площею - 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_1.

Він не згоден з вищезгаданим
рішенням і вважає його протиправними,
оскільки він ніколи не подавав у
виконавчий комітет Мельничної
сільської ради Білогірського району АР
Крим заяви про передачу безкоштовно у
приватну власність земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням № 699 від 25.04.2013 року 59
сесій VI скликання Сімферопольської
міської ради АР Крим йому був даний
дозвіл на розробку проекту землеустрою
по відведенню земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд і будівель, згідно додатку № 1 до
даного рішення, де вказано:

- № п/н - 680;

- прізвище, ім'я, по батькові - ОСОБА_1;

- місце розташування земельної ділянки
- в районі "Лугове-2" (поз. по ГП-262);

- площа (га) - орієнтовною площею - 0,0603 га;

- вид цільового призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку;

- умови надання земельної ділянки - у
приватну власність.

28.10.1988 року він придбав житловий
будинок з господарсько-побутовими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, без його згоди, без його
заяви, відповідач вольовим рішенням, не
сповістивши його про це, передав йому у
власність земельну ділянку, площею - 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд за адресою: АДРЕСА_1, що зараз
перешкоджає йому скористатися правом
на передачу йому земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд в районі "Лугове-2" (поз. по ГП-262),
орієнтовною площею - 0,0603 га в м.
Сімферополі АР Крим.

Згідно інформації, занесеної в
Реєстр присадибних ділянок в АР Крим,
земельних ділянок, наданих для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд і будівель (присадибних
ділянок), на території АР Крим у гр.
ОСОБА_1 - не числиться.

Про те, що порушені його права,
свободи і інтереси він дізнався 12.12.2013
року, коли отримав відповідь на свій
запит з Архівного відділу Білогірської
РДА АР Крим - архівну виписку з
протоколу № 3 засідання виконавчого
комітету Мельничної сільської ради від
19 березня 1997 року про передачу
безкоштовно в приватну власність
громадянам Мельничної сільської ради
земельних ділянок, виділених для
будівництва і обслуговування житлових
будинків і господарських споруд, які
розташовані: пункт 38 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1
0,257 га (так в документі).

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі,
суду пояснив, що заяву про передачу в
приватну власність земельної ділянки
не писав, у відділі Держземагества в
Білогірському районі вказано, що
земельної ділянки за ним не числиться.
Позивачу відмовляють в наданні
земельної ділянки у приватну власність
в районі «Лугове-2» м.Сімферополя,
оскільки у нього вже є земельна ділянка
в с. Мельничне. Він не пам'ятає, щоб
писав заяву на передачу йому земельної
ділянки в с. Мельничне Білогірського
райну АР Крим, але йому здається, що
йому була видана в 1998 році копія
рішення по земельній ділянці, на якій
знаходиться його будинок, це рішення
він не оскаржував, в подальшому дану
копію рішення він передав з пакетом
документів у відділ Держземагентства в
Білогірському районі для одержання
Державного акту на земельну ділянку в
с. Мельничне. В теперішній час йому
необхідно по сімейним обставинам
одержати земельну ділянку в м.
Сімферополі і наявність рішення
Мельничної сільської ради
Білогірського району про передачу йому
в приватну власність земельної ділянки
в с.Мельничне заважає йому в цьому.
Вважає, що він заяви на передачу йому
земельної ділянки не писав, тому його
права порушені.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала,
просила суд відмовити у задоволенні
позову, суду пояснила, що у 2009 році, коли
вони збирали заяви на приватизацію
земельних ділянок, позивач надав пакет
документів, він знав про рішення, яке
оспорює, сплачував податки. Цей пакет
документів знаходиться у відділі
Держземагества в Білогірському районі,
але не було фінансування і
документація не виготовлена.
Представила заперечення, де вказує, що
виконавчий комітет Мельничної
сільської ради не згоден з позовною
заявою гр. ОСОБА_1, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за
наступними підставами:

- рішення про передачу землі в приватну
власність не приймались без заяв
громадян;

- заяви громадян в період 1997 року в
протоколи не підшивались та на
постійне зберігання в районний архів
не передавалися. Після закінчення 5
років зберігання в 2003 року папка з
заявами, листами, скаргами громадян
була знищена згідно з актом № 2 від
18.06.2003 року;

- гр. ОСОБА_1 рішення про передачу землі
в приватну власність для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею - 0,25 га
від 19.03.1997 року № 10 отримав;

- 27.10.2009 року гр. ОСОБА_1 передав сам,
добровільно пакет документів на
безкоштовну приватизацію присадибної
ділянки Білогірський районний відділ
земельних ресурсів (а.с.17).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позовної заяви
слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 28.10.1988 року ОСОБА_1 придбав житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу від 28.10.1988 року (а.с.8-9).

Згідно вимог ч.1 ст. 118 Земельного
кодексу України, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.
Позивач не заперечує, що в 1997 році він
одержував копію рішення сільської ради
про надання йому земельної ділянки, за
адресою, де знаходиться його будинок,
але цю копію він передав з пакетом
документів у відділ Держкомзему
Білогірського району для одержання
Державного акту на земельну ділянку.
Рішення сільської ради про надання
йому земельної ділянки він не
оскаржував. Взагалі він хоче отримати
земельну ділянку в місті Сімферополі,
тому вважає за необхідне вимагати
скасування рішення Мельничної
сільської ради від 19.03.1997 року за № 10
про надання йому земельної ділянки в
1997 році.

Частиною другою ст. 118 Земельного
кодексу України передбачено, що
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Таким чином, рішенням № 10 від
19.03.1997 року виконавчого комітету
Мельничної сільської ради
Білогірського району АР Крим, на
підставі заяви, ОСОБА_1 була передана
безкоштовно в приватну власність
земельна ділянка площею - 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Рішення сільської ради позивач не
оспорював.

Рішенням № 699 від 25.04.2013 року 59
сесії 6 скликання Сімферопольської
міської ради АР Крим ОСОБА_1 був виданий
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в м. Сімферополі
(а.с.7).

Згідно інформації, занесеної в
Реєстр присадибних ділянок в АР Крим,
земельних ділянок, наданих для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд і споруд (присадибних ділянок),
на території АР Крим у гр. ОСОБА_1 - не
числиться, що підтверджується довідкою
№ М45/05-27 від 23.11.2012 року відділу
Держземагенства в Білогірському
району АР Крим (а.с.10).

Згідно копії акту № 2 від 18.06.2003
року про виділення до знищення
документів, що не підлягають
зберіганню, і копії протоколу № 2
засідання експертної комісії
Мельничної сільської ради та його
виконавчого комітету Білогірського
району Автономної Республіки Крим від
18.06.2003 року, листи, заяви, скарги
громадян за 1997 рік були відібрані до
знищення, як такі, що не мають науково -
історичної цінності і що втратили
практичне значення, документи
Мельничної сільської ради і його
виконавчого комітету (а.с.19-20).

У відповідності зі ст.6 КАС
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
чи інтереси.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи, у яких однією
із сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

У відповідності до ч. 10 ст. 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно ч.2 ст.77 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні", спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив
строки для подання адміністративного
позову до суду, що передбачено ч. 2 ст. 99
КАС України, а саме: для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Позивач звернувся у 1997 році
до Мельничної сільської ради
Білогірського району АР Крим з заявою
про передачу земельної ділянки в
приватну власність і знав, що є рішення
виконавчого комітету Мельничної
сільської ради Білогірського району АР
Крим про передачу йому земельної
ділянки в приватну власність.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про визнання рішення №
10 від 19.03.1997 року виконавчого комітету
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про передачу в
приватну власність землі протиправним
та його скасування слід залишити без
задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 14, 19, 21, 41, 55, 64
Конституції України, ст.ст. 59, 77 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", ст. 81, 152, 118 Земельного кодексу
України, ст.ст. 6, 9. 10, 11, 17, 18, 41, 71, 99, 100,
159-163, 171, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
адміністративного позову до
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про визнання рішення №
10 від 19.03.1997 року виконавчого комітету
Мельничної сільської ради
Білогірського району Автономної
Республіки Крим про передачу в
приватну власність землі протиправним
та його скасування.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови через Білогірський районний
суд АР Крим.

Головуючий