Справа № 9101/91140/2012
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. справа 2а/0470/7224/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючий
суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І.
Головко О.В.

при секретарі Троянові
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції в місті Кривому Розі на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26.10.2011 в адміністративній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Риф» до Центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції в місті Кривому Розі про
скасування податкових

повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Риф» 01.07.2011
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Центральної міжрайонної
державної податкової інспекції в місті
Кривому Розі, в якому просить визнати
протиправним і скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 29.06.2011
в частині нарахування податку на
прибуток 282' 592гр та штрафних санкцій 70'
648гр; податкове повідомлення-рішення
№ від 29.06.2011 про нарахування
податку на додану вартість 102' 761гр та
штрафних санкцій 25690гр25коп. (т1ас4).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26.10.2011 позов задоволений (т2ас66).

В апеляційній скарзі податкова
інспекція просить постанову суду
скасувати та відмовити в задоволенні
позовних вимог. Вказують, що причиною
нарахування оспорюваних податкових
зобов'язань є недоказанність
постачання будівельних матеріалів за
договором №30/04 від 30.04.2010 з ТОВ
«Система-Резерв» (т2ас83).

В судове засідання в апеляційній
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином (т2ас98-101). Відповідно до
частини 1 статті 41 КАС України,
фіксування судового засідання не
проводилось.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», який діяв на час спірних
правовідносин, об'єктом оподаткування
є прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму
валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2.1 статті 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», валові витрати
виробництва та обігу це сума будь-яких
витрат платника податку в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності. До складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду в зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, втому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до пункту 5.11 статті 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», установлення
додаткових обмежень щодо віднесення
витрат до складу валових витрат
платника податку, крім тих, що
зазначені в цьому Законі, не
дозволяється.

Відповідно до пункту 11.2.1 статті 11
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платнику
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1
Закону України «Про податок на додану
вартість», який діяв на час спірних
правовідносин, податковий кредит це
сума, на яку платник податків має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1
Закону України «Про податок на додану
вартість», бюджетне відшкодування це
сума, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету в зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим законом.

Відповідно до пункту 7.4.1 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно договору №30/04 від 30.04.2010,
ТОВ «Система-Резерв» зобов'язалось
поставити на адресу ТОВ «Риф»
будівельні матеріали. Виконання
договору підтверджується виставленими
рахунками, податковими накладними,
накладними на отримання товару,
платіжними дорученнями про
перерахунок коштів за отриману
продукцію, бухгалтерськими
документами про оприбуткування товару
(т1ас59-109,т2ас18-29).

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податкова інспекція не заперечує,
що ТОВ «Риф» придбало вищеперелічені
товари та належним чином їх
оприбуткувало. Відомості про оформлені
накладні та розрахунки містяться в
акті перевірки. В подальшому придбані
будівельні використані в
господарській діяльності при
виконанні підрядних робіт з
капітального ремонту основних засобів
металургійного виробництва за
договорами підряду з ПАТ «Арселор
Міттал Кривий Ріг, що підтверджується
первинним бухгалтерськими документами
(т1ас118-186,т2ас41-44).

Згідно реєстраційних документів,
основним видом діяльності ТОВ «Риф» є
будівництво. Товариство отримало
необхідні ліцензії і дозволи,
укомплектовано технічними засобами і
устаткуванням, має спеціалізовані
трудові ресурси (ас187-197,т2ас30-40). Тобто
позивачем придбані
товарно-матеріальні цінності для
власної господарської діяльності.

Відповідно до частини 4 пункту
5.3.9 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до пункту 7.4.5 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку в
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до пунктів 7.5, 7.5.1
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Податкові накладні по всім
операціям, на які посилається
податкова інспекція, оформлені
відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність», пункту 7.2.1 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість». Сплачений по ним податок на
додану вартість правомірно віднесений
до складу податкового кредиту у
відповідності до пунктів 7.5, 7.5.1 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Виходячи з положень пунктів 7.2.3,
7.2.6 статті 7 Закон України «Про податок
на додану вартість», для одержання
бюджетного відшкодування платник
податків повинен заплатити податок на
додану вартість у ціні товару
постачальникам продукції, виконавцям
робіт, що позивачем і було зроблено.

Колегія суддів погоджується з
висновком окружного суду, що
реальність поставок будівельних
матеріалів позивачу підтверджена
господарськими договорами, платіжними
документами про перерахунок коштів,
податковими і видатковими накладними,
обліковими документами на придбання
продукції, доказами їх подальшого
використання в господарській
діяльності, які містяться в матеріалах
справи та на які є посилання в акті
перевірки. Відповідно до положень
пунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», ТОВ «Риф» отримало право на
одержання бюджетного відшкодування та
правомірно зазначило про це в
деклараціях з податку на додану
вартість.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції в місті Кривому Розі
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26.10.2011 - без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко