Справа № 206/465/12
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/39173/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою міського
комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора № 14" до
Головного державного санітарного
лікаря міста Вінниці Сорочана
Олександра Павловича про скасування
постанови,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою міського
комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора № 14" на
постанову Замостянського районного
суду міста Вінниці від 10 лютого
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року міське комунальне
підприємство "Житлово-експлуатаційна
контора № 14" (далі - МКП "ЖЕК № 14")
пред'явило у суді позов до Головного
державного санітарного лікаря міста
Вінниці Сорочана О.П., в якому просило
визнати протиправною та скасувати
постанову за №02-02/2 від 29 грудня 2011 року
про застосування відносно нього
адміністративно-запобіжних заходів за
порушення санітарного законодавства.

Постановою Замостянського районного
суду міста Вінниці від 10
лютого 2012 року року, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ці судові рішення та
ухвалити нову постанову про
задоволення позову.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін,
посилаючись на їх законність і
обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що 29 грудня 2011 року,
працівниками міської СЕС здійснено
перевірку скарги мешканки квартири
АДРЕСА_1, на дії працівників позивача
щодо фарбування панелей стін та перил
сходових маршів в її під'їзді. Під час
перевірки підтверджено здійснення
працівниками позивача зазначених
робіт в першому під'їзді будинку та
виявлено, що роботи виконуються з
використанням емалей алкідних ПФ 266 ПК
(коричневого кольору) та ПФ 115 ПК
(зеленого кольору), за відсутності
сертифікатів відповідності на них.
Окрім того зазначено, що в під'їзді
відчувається стійкий запах фарби, у
зв'язку з чим працівникам відповідача
рекомендовано негайно припинити
фарбування. За наслідком перевірки,
працівниками міської СЕС цього ж дня
складено акт санітарного обстеження, в
якому зафіксовано порушення
санітарного законодавства та
несприятливі фактори, що можуть
негативно вплинути на здоров'я
мешканців під'їзду.

На підставі акту санітарного
обстеження від 29 грудня 2011 року
відповідачем того ж дня прийнято
постанову №02-02/2, якою позивача
зобов'язано припинити фарбування
панелей стін та перил сходових маршів в
жилому будинку АДРЕСА_1 у холодну пору
року. Також відповідачем надіслано
директору Департаменту житлового
господарства Вінницької міської ради
Кушніру С.І. та начальнику МКП ЖЕК № 14
Гребіню В.В. приписи, відповідно, за № 976
та № 977 від 29 грудня 2011 року з
вимогою не допускати фарбування у
приміщеннях жилих будинків у холодну
пору року, а також рекомендовано
використовувати під час здійснення
ремонту будівельні матеріали, серед
яких і фарби, що мають сертифікати
відповідності та гігієнічні висновки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
скасування прийнятої відносно нього
постанови про застосування
адміністративно-запобіжних заходів,
позивач зазначив, що відповідач не
навів у ній будь-яких державних
санітарних норм, в порушення яких
виконувалося фарбування, та доказів,
які б підтверджували наявність
порушень. До того ж, у постанові йдеться
про захист прав, свобод та інтересів
осіб у майбутньому, тобто наперед
констатовано вчинення ним порушення,
що є безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що проведення ремонтних робіт, в
тому числі фарбувальних, у холодну пору
року рекомендовано узгоджувати з
мешканцями жилих будинків, у зв'язку з
тим, що у під'їзді відсутня належна
вентиляція, вікна зачинені і пари фарби
піднімаються вгору та проникають у
квартири, що розташовані на верхніх
поверхах, оскільки температура повітря
у них вища, ніж на сходових клітинах. За
таких обставин, застосування до
позивача адміністративно-запобіжних
заходів за порушення санітарного
законодавства є обґрунтованим.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Інструкції про
порядок застосування державною
санітарно-епідеміологічною службою
України адміністративно-запобіжних
заходів (обмеження, тимчасова заборона,
заборона, припинення, зупинення),
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 14 квітня
1995 року № 67, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 15
серпня 1995 року за № 298/834 підставою для
застосування
адміністративно-запобіжних заходів є
порушення санітарного законодавства.

До санітарного законодавства належать
Закон України від 24 лютого 1994 року №
4004-ХІІ "Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення"
(далі - Закон № 4004-ХІІ) та інші акти
законодавства, що стосуються
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення, а
також державні санітарні норми,
правила і гігієнічні нормативи.

Відповідно до статті 1 Закону № 4004-ХІІ
державні санітарні норми та правила,
санітарно-епідеміологічні та
санітарно-протиепідемічні правила і
норми, санітарно-епідеміологічні
правила і норми, протиепідемічні
правила і норми, гігієнічні та
протиепідемічні правила і норми,
державні санітарно-епідеміологічні
нормативи, санітарні регламенти (далі -
санітарні норми) обов'язкові для
виконання нормативно-правові акти
центрального органу виконавчої влади в
галузі охорони здоров'я, що
встановлюють медичні вимоги безпеки
щодо середовища життєдіяльності та
окремих його факторів, недотримання
яких створює загрозу здоров'ю і життю
людини та майбутніх поколінь, а також
загрозу виникнення і розповсюдження
інфекційних хвороб та масових
неінфекційних захворювань (отруєнь)
серед населення.

Статтею 4 Закону № 4004-ХІІ громадянам
гарантовано право на: безпечні для
здоров'я і життя харчові продукти,
питну воду, умови праці, навчання,
виховання, побуту, відпочинку та
навколишнє природне середовище.

За правилами частини другої статті 19
Закону № 4004-ХІІ, підприємства,
установи, організації та громадяни при
здійсненні своєї діяльності
зобов'язані вживати необхідних заходів
щодо запобігання та усунення причин
забруднення атмосферного повітря,
фізичного впливу на атмосферу в
населених пунктах, рекреаційних зонах,
а також повітря у жилих та виробничих
приміщеннях, у навчальних,
лікувально-профілактичних та інших
закладах, інших місцях тривалого чи
тимчасового перебування людей.

Відповідно до пункту 2.8 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлового господарства № 76 від
17 травня 2005 року, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 року за № 927/11207, з метою
підготовки житлового фонду до сезонної
експлуатації є забезпечення
санітарно-технічних вимог щодо
експлуатації приміщень жилих будинків.
Згідно з пунктом 2.8.2 цих Правил, під час
підготовки житлового фонду до
експлуатації в зимовий період
виконуються роботи по усуненню
несправностей стін тощо. В пункті 1.2.9.4
Примірного переліку послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій та послуг з ремонту
приміщень, будинків споруд,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань житлового
господарства № 150 від 10 вересня 2004 року,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 21 серпня 2004 року за №
1046/9645 передбачено такий вид ремонтних
робіт, як фарбування стін, стель, підлог
у місцях загального користування та у
сходових клітках жилих будинків.

Аналіз наведених нормативно-правових
актів, дає підстави для висновку, що
проведення робіт по фарбуванню
необхідно проводити до настання
зимового періоду року.

Як вірно зазначив у своєму рішенні
апеляційний суд, перевірка
здійснювалася міською СЕС з
використанням методу санітарного
обстеження (опису), сутність якого
полягає в тому, що фахівець на підставі
особистого візуального,
органолептичного (за допомогою органів
чуття людини) спостереження,
опитування мешканців проводить опис
фактора, що досліджується. При
санітарному описі враховуються скарги
осіб, що мають контакт з шкідливим
фактором, що досліджується, оскільки
суб'єктивні дані вказують на
можливість дії на них небезпечних
факторів. Крім того, санітарний опис
може доповнюватися найпростішими
органолептичними дослідженнями,
покладеними на визначення окремих
параметрів факторів зовнішнього
середовища за допомогою органів чуття
фахівця (в даному випадку запах
повітряного середовища приміщення),
температура повітря, протяги та інше.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій,
повно та всебічно дослідили всі
обставини справи та надали їм належну
правову оцінку, а тому дійшли
правильного висновку щодо
правомірності застосування до
позивача адміністративно-запобіжних
заходів за порушення санітарного
законодавства та обґрунтовано
відмовили йому у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Наведені відповідачем в касаційній
скарзі доводи висновків судів не
спростовують та не дають підстав
вважати, що ними порушено норми
процесуального чи матеріального права.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу міського
комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора № 14"
залишити без задоволення, а постанову
Замостянського районного суду міста
Вінниці від 10 лютого 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников