Справа № 2а-1368/2011
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа №
2а-1368/2011(6а/204/93/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
29 листопада 2013 року у справі № 2а-1368/2011
(6а/204/93/2013) за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська про перерахунок
пенсії, -

в с т а н о в и В:

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 березня 2011 року було задоволено позов
ОСОБА_1, яким було визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська незаконними щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії у нижчому розмірі,
та зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська нарахувати
та виплачувати державну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильський АЕС першої категорії,
інваліду 3 групи, у відповідності ст. 50
та частини 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій для розрахунку
пенсії по інвалідності та 50% від
прожиткового мінімуму для розрахунку
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, з урахуванням
частини 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2012 року апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська на постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.03.2011 року
залишено без задоволення, а постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.03.2011 року було
залишено без змін.

На підставі зазначеної постанови
09 квітня 2013 року Красногвардійським
районним судом м.Дніпропетровська
видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макаровою
Ю.В. від 24 квітня 2013 року відкрито
виконавче провадження.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління держаної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Управлінням
Пенсійного фондуУкраїни в
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська направлено лист, в
якому зазначило, що виконавчий лист №
2а-1368/2011, виданий 09.04.2013 року, в частині
здійснення перерахунку пенсії,
виконано у повному обсязі, сума пенсії,
що підлягає виплаті на користь ОСОБА_1,
становить 43014,55грн. Щодо виконання
рішення в частині виплати, Управління
посилається на неможливість виконання
рішення суду в цій частині, у зв'язку з
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

З цих підстав, відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 15 листопада
2013 року звернувся до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення, а саме змінити спосіб
і порядок виконання судового рішення з
зобов'язання Управління виплатити
перераховані суми пенсії на стягнення
цих сум з управління ПФУ.

Подання державного виконавця
обґрунтоване посиланням на вимоги
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 29
листопада 2013 року у задоволенні
подання відділу примусового виконання
рішень управління держаної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про заміну
порядку та способу виконання судового
рішення відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що вказане
подання не може бути задоволено з
огляду на те, що постановою
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 24.03.2011р. не
вирішувалось питання правильності
нарахування суми недоплаченої пенсії,
а позивачем ОСОБА_1 оспорюється дана
сума, що свідчить про відсутність
підстав, передбачених ст..263 КАС
України, для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин справи, просив скасувати
ухвалу та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити подання державного
виконавця. Апеляційна скарга, зокрема,
обґрунтована безпідставністю
висновків суду першої інстанції щодо
оскарження позивачем розрахованої
УПФУ, на виконання судового рішення,
суми пенсії. Позивач вказує на
наявність правових підстав для зміни
способу і порядку виконання рішення
суду, оскільки зобов'язальне рішення
суду, в силу наведених УПФУ об'єктивних
причин, не може бути виконано.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних
призначень на відповідний рік цілком
залежить виконання рішень судів, за
якими боржником виступає орган
державної влади. Відсутність належних
бюджетних асигнувань або коштів та
відсутність відповідних процедур, які
б дозволяли забезпечити фінансування
одразу ж, як тільки постала проблема
відповідних виплат, призводить до
невиконання або тривалого виконання
судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, до
боржника неможливо застосувати
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» штрафні
санкції та направити подання про
притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України «Про Державний Бюджет
України на 2013 рік» або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

З 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ,
який встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону
України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у
справах, пов'язаних із соціальними
виплатами, які мають зобов'язальний
характер щодо проведення таких виплат,
не належать до зазначених у згаданій
статті видів рішень, що унеможливлює їх
виконання без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

Оскільки відповідачем здійснено
перерахунок пенсії, розмір її
становить 43014, 55 грн., а також приймаючи
неможливість виконання
зобов'язального судового рішення, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
інстанції про можливість зміни способу
виконання судового рішення.

З огляду на викладені обставини,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
не можливо визнати законною та
обґрунтованою, як того вимагає ст..159
КАС України, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про задоволення подання щодо
зміни способу виконання судового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.6
ч.1 ст.199, ст..ст.202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 29
листопада 2013 року у справі № 2а-1368/2011
(6а/204/93/2013) - скасувати та прийняти нову
ухвалу.

Змінити спосіб і порядок
виконання рішення Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська в
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплачувати державну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильський АЕС першої категорії,
інваліду 3 групи, у відповідності ст. 50
та частини 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій для розрахунку
пенсії по інвалідності та 50% від
прожиткового мінімуму для розрахунку
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, з урахуванням
частини 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська державну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як учаснику ліквідації аварії
на Чорнобильський АЕС першої
категорії, інваліду 3 групи, у
відповідності ст. 50 та частини 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 6 мінімальних
пенсій для розрахунку пенсії по
інвалідності та 50% від прожиткового
мінімуму для розрахунку додаткової
щомісячної пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, з урахуванням частини 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, у розмірі 43014,55грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 12.02.2014
р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк