Справа № 816/609/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/609/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Люшняк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві про визнання протиправними та
скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2014 фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві (далі -
УПФ Октябрського району в м. Полтаві,
відповідач) про визнання протиправними
та скасування вимог про сплату
недоїмки №Ф-1232 від 01.03.2013 та №Ф-1232 від
08.05.2013.

В обґрунтування своїх вимог позивач, з
посиланням на ст. 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", стверджує, що
вона, як пенсіонер за віком, звільнена
від обов'язку сплати єдиного внеску
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування. У зв'язку з цим просить
вищевказані вимоги про сплату недоїмки
скасувати, як незаконні.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
просили позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував
посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має
правових підстав для звільнення від
сплати єдиного внеску, оскільки вона ще
не досягла загальновстановленого
пенсійного віку 56 років 6 місяців, а
отримує пільгову пенсію зі зниженням
пенсійного віку за стаж роботи в
районах Крайньої Півночі. Тому
оскаржувані вимоги про сплату недоїмки
винесені правомірно.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримала заперечення
проти позову та просила суд у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши залучені до
матеріалів справи та зібрані судом
письмові докази, застосувавши до
спірних правовідносин відповідні
норми матеріального та процесуального
права, суд приходить до наступних
висновків.

З матеріалів справи суд встановив, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована як
фізична особа - підприємець 04.03.2010
виконавчим комітетом Полтавської
міської ради, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, свідоцтво про державну
реєстрацію серії НОМЕР_2, свідоцтво
платника єдиного податку серія НОМЕР_3.

01.03.2013 УПФ Октябрського району в м.
Полтаві винесено вимогу №Ф-1232 про
сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску в
розмірі 3 455,43 грн., який виник станом на
28.02.2013.

Вказана вимога направлялася позивачу,
але була повернута з відміткою "За
закінченням терміну зберігання", про що
свідчить копія конверта долучена
відповідачем до матеріалів справи.

08.05.2013 УПФ Октябрського району в м.
Полтаві винесено вимогу №Ф-1232 про
сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску в
розмірі 1 194,03 грн., який виник станом на
30.04.2013.

Зазначена вимога направлялася
позивачу, але була повернута з
відміткою "За закінченням терміну
зберігання", про що свідчить копія
конверта долучена відповідачем до
матеріалів справи.

На адвокатський запит ОСОБА_2 щодо
правомірності стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску з ОСОБА_1 відповідачем 13.02.2014
була надана відповідь за вих. №1994/02-11, в
якій УПФ Октябрського району в м.
Полтаві повідомило про те, що особи, які
отримують пенсію на пільгових умовах,
не звільняються від обов'язку сплати
єдиного внеску до досягнення
загального пенсійного віку.

Не погодившись із мотивами нарахування
єдиного внеску, позивач оскаржила
вимоги про сплату недоїмки до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено).

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
(далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином зазначеною нормою
визначено дві умови звільнення
платника від сплати єдиного внеску:
наявність у особи статусу пенсіонера
за віком або інваліда та факт отримання
відповідно до закону пенсії або
соціальної допомоги. Тобто, критерієм
звільнення від сплати єдиного внеску
разом із фактом отримання пенсії, у
тому числі пенсії за віком на пільгових
умовах, є наявність у особи, яка обрала
спрощену систему оподаткування,
статусу пенсіонера за віком, що
встановлюється у відповідності до всіх
умов, визначених законом, зокрема,
досягнення пенсійного віку, після
якого вона має право на призначення
відповідної пенсії.

Пенсіонером, за змістом Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV,
є особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримують пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом. Цим же
Законом передбачені такі види
пенсійних виплат, як пенсія за віком,
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
і пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства).

В той же час умови призначення
пенсії за віком визначені ст. 26 Закону
1058-IV, у відповідності до положень якого
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають,
зокрема, жінки 1961 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку: 56 років 6 місяців - які народилися
з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

З пояснень сторін та наявних
матеріалів справи, зокрема протоколу
УПФ Октябрського району в м. Полтаві
№552 від 15.06.2010 суд встановив, що ОСОБА_1
була призначена пільгова пенсія зі
зниженням пенсійного віку за стаж
роботи в районах Крайньої Півночі, тоді
як встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" віку для призначення
пенсії за віком особа досягла лише
03.05.2013, тобто після винесення
оскаржуваних вимог про сплату
недоїмки.

Зважаючи на те, що пільговий стаж
позивача надає їй лише право на
призначення та отримання пенсії зі
зниженням пенсійного віку, проте аж
ніяк зазначена пільга не поширюється
умови та правила здійснення
підприємницької діяльності, натомість
нормою закону чітко передбачено момент
звільнення від сплати єдиного внеску -
досягнення пенсійного віку, то ОСОБА_1
не звільнялася від обов'язку сплати
єдиного внеску на час винесення вимог
про сплату недоїмки №Ф-1232 від 01.03.2013 та
№Ф-1232 від 08.05.2013.

З огляду на викладене суд
приходить до висновку, що в діях
відповідача відсутні порушення вимог
пенсійного законодавства, суб'єкт
владних повноважень при винесенні
вимог про сплату боргу діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Таким чином суд, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані, матеріалами справи не
підтверджені та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
26.02.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун