Справа № 809/836/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа № 876/12870/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового
засідання: Дутки І.С.

представника позивачки:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного суду від 18.09.2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Івано-Франківській області
про визнання протиправною та
скасування постанови,-

встановила:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області про
визнання протиправною та скасування
постанови.

Позивач вказував, що відповідачем
проведено позапланову перевірку
дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності при здійсненні будівництва
магазину в с. Максимець
Надвірнянського району
Івано-Франківської області, в
результаті якої складено акт від 14.02.2013,
яким встановлено, що громадський
будинок (магазин) в с. Максимець
будується без реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Встановлені в акті перевірки порушення
стали підставою для винесення
відповідачем постанови №192 від 27.02.2013
року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою ФОП ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні правопорушення,
відповідальність за яке передбачено
абз.2 п.4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 41 292 грн.

Вважаючи прийняту відповідачем
постанову протиправною позивач
звернувся до суду та просив її
скасувати.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
18.09.2013 року позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №192 від
27.02.2013 року.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу апелянта
слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено позапланову перевірку
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 під
час здійснення будівництва
громадського будинку (магазину), за
результатами якої складено Акт від
14.02.2013 року, яким встановлено порушення
позивачем п.2 ч.1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Виявлені проведеною
перевіркою порушення зафіксовані в
протоколі про порушення у сфері
містобудівної діяльності від 14.02.2013
року.

14.02.2013 року відповідачем винесено
припис з вимогами зупинити виконання
будівельних робіт, усунути допущені
порушення шляхом подання декларації
про початок виконання будівельних
робіт, або приведення ділянки до
попереднього стану.

27.02.2013 року відповідачем на підставі
складених акту перевірки та протоколу,
винесено постанову від 27.02.2013 року №192
про накладення штрафу за відповідні
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, передбачених абз.2 п.4 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено на позивача штраф у сумі 41
292,00 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, то передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності регулюються
Законом України від 17 лютого 2011 року
№3038-VІ «Про регулювання містобудівної
діяльності» (із змінами і
доповненнями).

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Порядок № 553).

Відповідно до п.2 Порядку №533 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт, інших нормативних документів
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, інших вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Згідно п.п.5, 6 Порядку №533 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Плановою перевіркою
вважається перевірка, що передбачена
планом роботи інспекції, який
затверджується керівником відповідної
інспекції. Інспекції проводять планові
перевірки об'єктів містобудування не
частіше ніж один раз на півроку.

Як встановлено п.2 ч.1 ст.34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Як встановлено ч.8 ст.36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Згідно п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», п.п.3 п.11 Порядку № 553
посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил.

Приписами пункту 16-18 Порядку №553
встановлено, що за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт. Акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Відповідно до п. 21 Порядку у разі
відмови суб'єкта містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» встановлена
відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за правопорушення:
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації, на об'єктах I
категорії складності, у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат (абз.2 п.4 ч.2 ст.2 Закону).

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач магазин в с. Максимець
завершила будувати в 2011 році, що
підтверджується показами свідків, а
тому, оскільки порушення є не
триваючим, то і не має підстав для
притягнення позивача до
відповідальності у 2013 році.

Проте, з таким твердженням колегія
суддів погодитися не може з наступних
підстав.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку: отримання замовником
або проектувальником вихідних даних;
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;
затвердження проектної документації;
виконання підготовчих та будівельних
робіт; прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів;
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Суд приходить до переконання, що
будівництво позивачем не завершено, а
підставою вважати будівництво
завершеним, згідно ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», є прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, шляхом реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Позивачем наведених вище доказів
завершення будівництва не надано, а
тому висновки суду першої інстанції
про завершення будівництва і вчиненого
правопорушення є передчасними.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач довів законність своїх дій
належними доказами. Факт порушення
позивачем містобудівних норм
підтверджується актом перевірки та
протоколом, а оскаржена постанова
прийнята з дотриманням вимог чинного
законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
законними і обґрунтованими, зібрані по
справі докази спростовують висновки
суду першої інстанції, а позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Івано-Франківській області
задовольнити. Скасувати постанову
Івано-Франківського окружного суду від
18.09.2013 року у справі №809/836/13-а та
прийняти нову постанову, якою
відмовити фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.02.2014 року