Справа № 554/13667/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 554/13667/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Октябрського районного суду м. Полтава
від 19.11.2013р. по справі № 554/13667/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Октябрської районної у
м.Полтаві ради , Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області треті
особи - Департамент праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації , Головне управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок,
донарахувати та стягнення одноразової
компенсації за встановлення групи
інвалідності, щорічної допомоги на
оздоровлення, щорічної грошової
допомоги до 5 травня за період 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
адміністративного суду із позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Октябрської районної у м.
Полтаві ради, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про зобов'язання
відповідачів провести перерахунки та
донарахувати одноразову компенсацію
за встановлення 1 групи інвалідності у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
як інваліду 2 групи за період 2013 року
від мінімальної заробітної плати на
час здійснення виплати, з врахуванням
раніше виплачених сум, щорічну разову
грошової допомоги до 5 травня як
інваліду війни 2 групи в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком за період
2013 року з врахуванням раніше
виплачених сум; стягнення з Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області
одноразової компенсації за
встановлення 1 групи інвалідності у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат
з врахуванням раніше виплачених сум, що
становить 17205 грн., щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат як інваліду 2 групи за
період 2013 року від мінімальної
заробітної плати на час здійснення
виплати, з врахуванням раніше
виплачених сум, що становлять 5615 грн.,
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня як інваліду війни 2 групи в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
за період 2013 року з врахуванням раніше
виплачених сум, що становлять 5042 грн.

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 19.11.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати оскаржувану
постанову, прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що постанову
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у даному випадку підлягають
застосуванню саме положення Закону
України „Про соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
відповідних постанов Кабінету
Міністрів України, крім того судом
першої інстанції помилково зроблено
посилання на норми Закону України «Про
Державний бюджет на 2013 рік», оскільки
сфера застосування вказаного закону не
поширюється на правовідносини щодо
нарахування та виплати пенсій, допомог
та компенсацій.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що одноразова
компенсація, щорічна допомога на
оздоровлення та щорічна разова грошова
допомога до 5 травня позивачу
призначені відповідно до чинного
законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС 1
категорії, інвалід 1 групи,
захворювання якого пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

17 липня 2013 року позивачу встановлено 1
групу інвалідності через захворювання,
пов'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 призначена та виплачена різниця
у компенсаціях у сумі 94,8 грн., у зв'язку
із встановленням 1 групи інвалідності
на підставі Постанови КМУ від 26.07.1996
року № 836.

Також, позивач отримав щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік, як
інвалід 2 групи, у сумі 120 грн. згідно з
Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562, та
щорічну допомогу до 5 травня за період
2013 року, як інвалід 2 групи, у розмірі 2110
грн. у відповідності до Постанови КМУ
від 13.03.2013 року № 149.

У відповідності ст. 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам І групи 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат. У разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.
Одноразова компенсація виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення, виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно зі ст. 48 Закону України „Про
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" щорічна допомога на
оздоровлення особам 1 категорії
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

У відповідності до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня інвалідам війни 2
групи виплачується разова грошова
допомога в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» фінансування
витрат, пов'язаних з його реалізацією,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Статтею 62 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зазначено, що роз'яснення
порядку застосування цього Закону
проводиться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковим для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їхньої відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" установлено, що у 2013 році
норми і положення статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2013 рік.

Згідно пункту 3 статті 116 Конституції
України Кабінет Міністрів України
забезпечує, зокрема, проведення
політики у сфері соціального захисту.
Згідно з бюджетними призначеннями
Кабінет Міністрів України встановлює
розмір окремих видів компенсацій і
допомог, зокрема у розмірах визначених
постановами Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", від 12 липня 2005 року № 562
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", від 13
березня 2013 року № 149 «Деякі питання
виплати у 2013 році разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських
переслідувань"».

Також, рішенням Конституційного Суду
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України відповідно до Конституції та
законів України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Відповідно до частини другої статті 6,
частини другої статті 19 Конституції
України, органи виконавчої влади
здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією в межах
і відповідно до законів України; органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, та в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідачем правомірно нараховані та
сплачені позивачу у 2013 році
компенсація за встановлення групи
інвалідності, щорічна допомога на
оздоровлення, щорічна допомога до 5
травня, з огляду на що ознаки
неправомірності в діях відповідачів
відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні
позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 19.11.2013р. по справі №
554/13667/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С.