Справа № 18259/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2009-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2009 р. справа № 2а-804/09/1104
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Лукманової О.М.
Нагорної Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області

на постанову Голованівського
районного суду Кіровоградської
області від 03 червня 2009 року у справі №
2-а-804/2009/1104 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
районі в Голованівському районі
Кіровоградської області про
поновлення пропущеного строку для
звернення до адміністративного суду,
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги «Дітям
війни»за 2006-2008 роки та її подальшої
щомісячної виплати, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області, в якому
просив

відновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів за
період з 01.01.2006 року до 01.12.2008 року;

визнати дії відповідача
неправомірними та стягнути з
Управління пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області на його
користь недоплачену йому як дитині
війни щомісячну державну соціальну
допомогу з січня 2006 року до вересня 2008
року включно в сумі 3602 грн.70 коп.;

зобов'язати відповідача надалі
виплачувати соціальну допомогу згідно
до вимог чинного Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що має статус «дитини війни»,
тому користується всіма правами та
пільгами, передбаченими Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни»для цієї категорії осіб, і на
підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивача
відповідач керувався положеннями
нормативного акту, що на підставі
Рішення Конституційного Суду України
був визнаний неконституційним, а тому
застосуванню не підлягає.

Постановою Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 03
червня 2009 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
бездіяльність відповідача щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»за період з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року та за період
з 22 травня 2007 року по 31 грудня 2008 року в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком неправомірною. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
передбачене ст.6 Закону України,
виходячи з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»та провести відповідні
виплати за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та за період з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року включно з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.. В задоволенні
решти позовних вимог -відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області звернулося з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та винести рішення
яким позивачу в позові відмовити
повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією пенсійного посвідчення
НОМЕР_1 та відповідною відміткою в
ньому (а.с.5).

Згідно статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
дітям війни, пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»була призупинена
п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України
№ 6-рп від 09 липня 2007 року положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік»щодо призупинення
дії положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»визнані
неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»про
зупинення дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на 2007
рік втратила чинність з 09.07.2007 року,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок та виплатити щомісячну
доплату до пенсії позивачу відповідно
до чинного законодавства, починаючи з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
включно.

У відповідності до частини 3 статті 62
Закону України від 19.12.2006 № 489-V «Про
Державний бюджет України на 2007»рік
встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007
року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток - 410.06 грн.
та 415.11 грн.,

Управління Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області будь-яких дій,
пов'язаних з перерахунком та виплаті
позивачу пенсії відповідно до положень
ст. 6 Закону «Про соціальний захист
дітей війни» з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, включно, не здійснювало.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області здійснити
відповідний перерахунок підвищення до
пенсії позивачу у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, включно, з урахуванням при цьому
норм ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до його пенсії
як «дитині війни»з 22 травня 2008 року,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення. Отже, Управління
Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області повинно було
провести відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивача згідно
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 22 травня 2008 року, та
сплатити на його користь
заборгованість з цих виплат, з
урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»від 28
грудня 2007 року № 107-VI прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, на 2008 рік затверджений
у наступних розмірах: з 01 січня -470,00
грн., з 01 квітня -481,00 грн., з 01 липня -482,00
грн., з 01 жовтня -498,00 грн.

Проте, відповідачем згідно довідки на
перерахунок пенсії з 01.01.2008 р. була
виплачена вказана надбавка ОСОБА_1 лише
у розмірі 10% мінімальної пенсії за
віком.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області провести
перерахунок та виплатити позивачу
недоотримані суми щомісячної надбавки
до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року, включно з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Відносно застосування до спірних
правовідносин ст..28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»при
визначенні розміру підвищення до
пенсії за основу його нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, не існує.

Непоширення мінімального розміру
пенсії за віком, встановленого у абзаці
першому частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV,
на правовідносини, що виникають на
підставі інших законів, крім цього
Закону, дає підстави стверджувати про
наявність прогалини у законодавчому
регулюванні виплат дітям війни,
передбаченої у статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни». Ця
прогалина полягає у відсутності
механізму вирахування мінімальної
пенсії за віком, на 30 відсотків якої
мають підвищуватися виплати дітям
війни.

Відповідно до п.4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

В силу п.7 ст.9 цього Кодексу у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Тому колегія суддів вважає, що
наявність такої норми матеріального
права (ч.3 ст.28 Закону N 1058-IV) та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання підвищення до пенсії,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено статтею 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Отже, застосування судом першої
інстанції в якості розрахункової
величини для мінімальної пенсії у
розмірі прожиткового мінімуму,
обчисленого відповідно до ч. 1 ст. 28
базового пенсійного Закону (1058-IV), є
правильним та доводами скарги не
спростовується.

Нарахування щомісячної державної
соціальної і забезпечення її виплат в
компетенції саме Управління
Пенсійного фонду України.

При цьому, в силу статті 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»за рахунок коштів Державного
бюджету України здійснюється
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених
Законом.

Посилання відповідача, на відсутність
встановленого на законодавчому рівні
механізму, що застосовується при
обчисленні підвищення до пенсії
особам, яким встановлено статус
«дитина війни», є безпідставним, і не є
підставою для обмеження державної
соціальної допомоги, встановленої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18 листопада 2004 року N
2195-IV.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа «Кечко проти України, рішення
від 08.11.2005р.).

В силу статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

З огляду на викладене, постанова
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 03 червня
2009 року у даній справі є законною і
обґрунтованою, а підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200 Кодексу адміністративного
судочинства України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голованівському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 03
червня 2009 року у справі № 2-а-804/2009/1104 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку передбаченому ст..212 КАС
України.

Головуючий:
Я.В.Семененко
Судді:О.М.Лукманова

Л.М.Нагорна