Справа № 2а-9522/11
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 р.Справа № 2а-9522/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області на ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 22.08.2013р. по
справі № 2а-9522/11 за заявою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Нездойминоги О.О.
про зміну способу і порядку виконання
постанови суду від 31.05.2011 року

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області

про визнання неправомірними дій у
відмові у проведенні перерахунку
додаткової, зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії як постраждалому від наслідків
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавської
області Нездойминога О.О. звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
31.05.2011 року, в якій просив змінити
спосіб і порядок виконання виконавчого
листа від 05.03.2013 р. № 2а-9522/11, а саме:
стягнути з Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області на користь ОСОБА_2 несплачені у
повному обсязі суми щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеної до
категорії 2, в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком на час виплат,
відповідно до абз. 1 ст. 51 та ч.3 ст. 67 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
підвищення розміру вказаної пенсії у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01 листопада 2010 року по
31 травня 2011 року в сумі 785.25 грн.

В обґрунтування наданої заяви заявник
вказує на наявність передбачених
законом обставин, які об'єктивно
ускладнюють подальше виконання
рішення суду та з метою забезпечення в
подальшому повного, своєчасного і
неупередженого виконання рішення суду
необхідно встановити подальший спосіб
і порядок виконання рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчуці Полтавської області
від 22.08.2013 року задоволено вищевказану
заяву.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу та постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
заяви.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги скаржник посилається на
порушення судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 124 Конституції України,
згідно якої суд позбавлений законних
повноважень скасувати чи змінювати
судове рішення, яке вже набрало
законної сили та підлягає до
безумовного виконання. Апелянт також
вказує на те, що за змістом заяви
фактично ставиться питання не про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду, а про суттєву
зміну самого судового рішення в справі,
що є неприпустимим.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача ,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 31
травня 2011 року позов ОСОБА_2 -
задоволено.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду Управління в
Полтавській області провести
перерахунок та доплатити ОСОБА_2
несплачені у повному обсязі суми
щорічної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеної до категорії 2, в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на час
виплат, відповідно до абзацу 1 статті 51
та частини 3 статті 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
підвищенням розміру вказаної пенсії у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01 листопада 2010року по
31 травня 2011 року з урахуванням вже
проведених виплат.

19 березня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

На час направлення заяви до суду про
зміну порядку і способу виконання
рішення суду в частині проведення
виплат пенсії, не виконано.

Задовольняючи заяву старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавської
області Нездойминоги О.О. про зміну
способу і порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
31.05.2011 року суд першої інстанції
виходив з того, що Головним управлінням
Пенсійного фонду України в Полтавській
області виконана зобов'язальна частина
рішення про перерахунок щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеної до
категорії 2 та проведений розрахунок
заборгованості по невиплаті пенсії та
визначену суму заборгованості по
виплаті пенсії, а саме визначена,
нарахована, але невиплачена пенсія в
сумі 785 грн. 25 коп.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження", за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Отже, положеннями вищевказаних норм
встановлено певний перелік обставин,
що можуть бути підставою для зміни
способу і порядку виконання рішення
суду.

Підставою для застосування правил ст.263
КАС України є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Приписами ст. 263 КАС України
передбачено зміну способу чи
встановлення способу виконання саме
резолютивної частини рішення, яка
містить висновки по суті позовних
вимог.

Таким чином, для встановлення способу
чи порядку виконання судового рішення
обставиною, що перешкоджає його
виконанню, є не визначення способу та
порядку його виконання, а тому суд не
може змінювати змісту резолютивної
частини судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, посилаючись на Закон України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", просив змінити спосіб
і порядок виконання рішення суду з
"зобов'язати" на "стягнути".

Отже, викладені в заяві вимоги
стосуються вчинення відповідних дій,
які у випадку їх задоволення, істотно
змінять зміст резолютивної частини
судового рішення, що у відповідності з
діючим законодавством є недопустимим.

Відтак, зазначені в заяві вимоги не
можуть бути обставинами, що є підставою
для зміни способу і порядку виконання
судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольнивши заяву державного
виконавця про зміну способу та порядку
виконання судового рішення, фактично
змінив резолютивну частину судового
рішення, чим порушив норми
процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про скасування ухвали суду першої
інстанції про задоволення заяви про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення із прийняттям нової
про відмову в задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. кременчука Полтавської області від
22.08.2013року скасувати та постановити
нову, якою в задоволенні заяви
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавської
області Нездойминоги О.О. про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.