Справа № 820/9998/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/9998/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
Мурги С.С.,

за участю: представника позивача
-ОСОБА_1,

представників відповідача - Шахвердян
К.Г., Некоз Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р.
по справі № 820/9998/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Української
інженерно-педагогічної академії

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до
Української інженерно-педагогічної
академії (УІПА), в якому просила суд:
визнати протиправними дії Української
інженерно-педагогічної академії щодо
ненадання на запит ОСОБА_4 № 31/09-із від 27
вересня 2013 р. інформації стосовно того,
які продукти харчування, за якою ціною
та в якому обсязі закуповував
відповідач протягом вересня 2013 року
(щодо всіх продуктів харчування) за
бюджетні кошти (за кошти спеціального
фонду бюджету);визнати протиправними
дії Української
інженерно-педагогічної академії щодо
відмови в задоволенні запиту про
надання публічної інформації ОСОБА_4 №
31/09-із від 27 вересня 2013 р. без
повідомлення законної підстави такої
відмови, передбаченої ч. 1 ст. 22 Закону;
зобов'язати Українську
інженерно-педагогічну академію надати
ОСОБА_4 запитану інформацію, а саме
інформацію стосовно того, які продукти
харчування, за якою ціною та в якому
обсязі закуповував відповідач
протягом вересня 2013 року (щодо всіх
продуктів харчування) за бюджетні
кошти (за кошти спеціального фонду
бюджету).

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 р. відмовлено у задоволенні
вищезазначеного позову.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 р. та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
Бюджетного кодексу України, КАС
України та не відповідність висновків
суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення, осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка звернулася до Української
інженерно-педагогічної академії (УІПА)
з інформаційним запитом про надання
публічної інформації № 31/09-із від 27
вересня 2013 р. в порядку ч. 2 ст. 5 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", у якому просила надати
інформацію стосовно того, які продукти
харчування, за якою ціною та в якому
обсязі закуповував відповідач
протягом вересня 2013 року (щодо всіх
продуктів харчування) за бюджетні
кошти (за кошти загального фонду та
кошти спеціального фонду бюджету) (а.с.
6).

На зазначений запит відповідачем
надано відповідь № 107-19-174 від 07 жовтня
2013 р., якою повідомлено ОСОБА_4, що
протягом вересня 2013 року Академія не
отримувала кошти з загального фонду
бюджету на придбання продуктів
харчування та не укладала договорів на
закупівлю продуктів харчування
відповідно до вимог Закону України "Про
здійснення державних закупівель",
продукти харчування у вересні 2013 року
закуповувались відповідачем тільки за
рахунок спеціального фонду бюджету
(власних надходжень), і в цій частині
витрат відповідач не є розпорядником
публічної інформації (а.с. 7-10).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що дії відповідача при розгляді
вищезазначеного запиту діяв на
підставі та у спосіб передбачений
законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про доступ
до публічної інформації», під запитом
на інформацію розуміється прохання
особи до розпорядника інформації
надати публічну інформацію, що
знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; розпорядники інформації -
суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, діючим законодавством
передбачено, що можуть бути
встановлені певні виключення при
покладенні на розпорядників
інформації обов'язків по наданню та
оприлюдненню інформації.

Відповідно д о ч. 5 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно.

Згідно інформаційного запиту № 31/09-із
від 27вересня 2013 р., позивач фактично
просив надати інформацію стосовно
того, які продукти харчування, за якою
ціною та в якому обсязі закуповував
відповідач протягом вересня 2013 року за
бюджетні кошти (за кошти загального
фонду та кошти спеціального фонду
бюджету).

Відповідно листа Української
інженерно-педагогічної академії (УІПА)
№ 107-19-174 від 07 жовтня 2013 р., наданій
позивачу, зазначено, що у вересні 2013
року Академія закуповувала продукти
харчування за кошти спеціального
фонду, який формується в результаті
надання платних послуг у сфері
освітньої діяльності, а не за бюджетні
кошти.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідач у вересні 2013 року
здійснював закупівлю продуктів
харчування за рахунок коштів
спеціального фонду (власних
надходжень) без проведення процедур
закупівель відповідно до Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», що підтверджується
довідкою Української
інженерно-педагогічної академії (УІПА)
№ 102-19185 від 08 листопада 2013 р., копія якої
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 31).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що відповідно до вимог
ч. 2 ст. 5, ч. 1, 2 ст. 10 Закон України «Про
здійснення державних закупівель» від 01
червня 2010 р. № 2289-VI, відповідач
забезпечує вільний доступ усіх
учасників до інформації про закупівлю,
оскільки відповідач оприлюднює
інформацію для вільного доступу та
безоплатно подає під час проведення
торгів (конкурсних торгів) фізичним та
юридичним особам на веб-порталі
Уповноваженого органу держави -
Міністерства економіки України та
офіційному загальнодержавному
веб-порталі "Державні закупівлі" за
адресою в мережі Інтернет: www.tender.me.gov.ua,
публікує необхідну інформацію про
державні закупівлі в державному
офіційному друкованому виданні з
питань державних закупівель - в
інформаційному бюлетені "Вісник
державних закупівель", а також на
веб-сайті академії - uipa.edu.ua.

Одним із основних документів, які
повинні бути відкрито оголошеними, є
проект договору або основні умови, у
тому числі і ціна договору, які
обов'язково будуть включені до
договору про закупівлю. Зазнчена умова
обумовлена вимогами Цивільного і
Господарського кодексів України та ч. 4
ст. 40 Закону України «Про здійснення
державних закупівель», відповідно до
якої забороняється укладання
договорів, які передбачають витрачання
державних коштів до/без проведення
процедур закупівель, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Витрати на задоволення господарських
потреб за рахунок бюджетних коштів
підлягають здійсненню тільки з
дотриманням процедури закупівель
відповідно до вимог Закону України
«Про здійснення державних закупівель»
і лише за умови виділення на зазначене
бюджетних коштів та укладанням
відповідного договору.

Судовим розглядом встановлено, що
протягом вересня 2013 року відповідачем
не проводилось зазначених процедур
державних закупівель, у зв'язку з
неотриманням бюджетних коштів на
придбання продуктів харчування.

Згідно статті 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є, зокрема, доходи
бюджету (включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування. Власні надходження
бюджетних установ отримуються
додатково до коштів загального фонду
бюджету і включаються до спеціального
фонду бюджету.

Колегія суддів зазначає, що бюджетні
установи та організації мають право на
власні надходження, які є додатковими
відносно коштів загального фонду
бюджету та не включаються до нього.
Власні кошти бюджетних установ і
організацій включаються до
спеціального фонду бюджету.

Згідно п. 15 ст. 2 Бюджетного кодексу
України, власні надходження бюджетних
установ - кошти, отримані в
установленому порядку бюджетними
установами як плата за надання послуг,
виконання робіт, гранти, дарунки та
благодійні внески, а також кошти від
реалізації в установленому порядку
продукції чи майна та іншої діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 63, 65 Закону України «Про
вищу освіту» від 17.01.2002 р. № 2984-III, вищий
навчальний заклад державної та
комунальної форм власності самостійно
розпоряджається доходами та іншими
надходженнями, одержаними від надання
дозволених законодавством платних
послуг. Таке розпорядження включає в
себе право придбання майна та його
використання на підставі договорів
тощо; вищий навчальний заклад
відповідно до свого статуту може
надавати фізичним та юридичним особам
платні послуги у галузі вищої освіти та
пов'язаних з нею інших галузях
діяльності за умови забезпечення
провадження освітньої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про затвердження переліку платних
послуг, які можуть надаватися
навчальними закладами, іншими
установами та закладами системи
освіти, що належать до державної і
комунальної форми власності" від 27.08.2010
р. № 796 регламентовано перелік платних
послуг у сфері освітньої діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем у вересні 2013 року
закуповувались продукти харчування за
рахунок коштів спеціального фонду
(власних надходжень). При цьому,
закупівля продуктів харчування за
вказаний період була здійснена на
підставі господарських договорів без
процедур закупівель, які встановлені
Законом України «Про здійснення
державних закупівель».

Згідно вимог Закону України «Про
внесення зміни до Закону України «Про
здійснення державних закупівель», щодо
спрощення процедури закупівель
товарів, робіт та послуг вищими
навчальними закладами та
науково-дослідними установами" від
20.03.2012 р. № 4545-VI, закупівля вищими
навчальними закладами та
науково-дослідними установами товарів,
робот і послуг за рахунок коштів
власних надходжень не підпадає під дію
Закону України «Про здійснення
державних закупівель».

Всі фінансові операції бюджетних
установ та організацій проходять за
участю Головного управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області - органу, який
виконує розпорядження, рух і контроль
за коштами бюджетних установ та
організацій в Україні, кожний договір
відповідача, в тому числі й на
закупівлю продуктів харчування,
перевіряється вказаною службою на
відповідність джерел фінансування, що
підтверджується відміткою на
договорах (зареєстровано та взято на
облік).

Власні надходження бюджетних установ і
організацій не включаються до коштів
загального фонду бюджету, вони не
можуть бути визнаними як бюджетні
кошти. Отже зазначені правовідносини
не підпадають під дію Закону України
"Про здійснення державних закупівель"
та виключають вимоги до Академії, які
встановлені ч. 5 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р. по
справі № 820/9998/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Присяжнюк
О.В.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Русанова В.Б. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.