Справа № 2-а-3579/11
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3579/11
Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко К.М.
Суддя-доповідач: Грищенко
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого-судді:
Грищенко Т.М.,

Суддів:
Лічевецького І.О.,

Мацедонської В.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області та ОСОБА_3 на постанову
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 31.05.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 31.05.2011 року
позов задоволено частково: відмову
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області провести позивачеві
перерахунок доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах встановлених ст.ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано неправомірною;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області провести ОСОБА_3
перерахунок підвищення до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати щомісяця, встановленому ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розмірів
мінімальної заробітної плати
визначених Законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
15 % мінімальної пенсії за віком
щомісяця, встановленому ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», розмір якої дорівнює
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність,
визначених Законами України про
Державний бюджет на відповідний рік, з
01.12.2010 по 13.04.2011 роки з урахуванням вже
сплачених сум; в задоволенні решти
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивачем та відповідачем подано
апеляційні скарги.

У апеляційній скарзі відповідач
просить оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга позивача стосується
скасування постанови в частині відмови
у задоволенні позовних вимог та
ухвалення нової постанови, якою позов
задовольнити повністтю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є непрацюючою пенсіонеркою,
яка проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, а також є
особою, постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Згідно до абз. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-XII пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Статтею 53 Закону України «Про
Державний бюджет на 2010 рік» та статтею 2
Закону України від 20.10.2009 № 1646-VI «Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати»
установлено на 2010 рік мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі: з
1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні,
з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907
гривень, з 1 грудня - 922 гривні, а статтею
22 Закону України «Про Державний бюджет
на 2011 рік»: з 1 січня - 941 гривня, з 1
квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985
гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII особам, віднесеним
до категорії 4, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Крім того,
мінімальна пенсія за віком не може бути
нижчою ніж прожитковий мінімум і
відповідно до вимог ст. 46 Конституції
України.

Статтею 52 Закону України «Про
Державний бюджет на 2010 рік» та статтею 1
Закону України від 20.10.2009 № 1646-VI «Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати»
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність встановлений
у таких розмірах: з 1 січня - 695 грн., з 1
квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1
жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 грн., а
статтею 21 Закону України «Про
Державний бюджет на 2011 рік»: з 1 січня -
750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1
жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Хоча у вищезазначений період дія
положень статей 39, 51 Закону № 796 не
зупинялась, розрахунок зазначеного
підвищення до пенсії та додаткової
пенсії відповідачем здійснено не
згідно ст.ст. 39, 51 Закону № 796, а згідно
постанов КМ України.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України
щодо пріоритетності законів над
підзаконними актами, безпідставними є
посилання апелянта на зазначені
постанови КМ України, які обмежують
права на отримання вищезазначених
підвищення до пенсії та додаткової
пенсії, порівняно з правами,
встановленими ст.ст. 39, 51 Закону № 796, а
тому застосуванню підлягають саме
останні.

Отже, у вищевказаний період позивач
мала право на отримання підвищення до
пенсії та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону № 796, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

При цьому, апелянтами в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності оскаржуваної постанови
суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області та ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
31.05.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді
Лічевецький І.О.

Мацедонська
В.Е.

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.