Справа № 2а-2703/819/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"26" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/71977/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мироненка О.В.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Севастополя про зобов'язання провести
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Севастополя (далі - УПФ) на постанову
Ленінського районного суду міста
Севастополя від 6 червня 2012 року і
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2012
року, -

встановив:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, у якому
просила зобов'язати УПФ провести
перерахунок та виплату пенсії з
врахуванням стажу роботи на Потійській
швейній фабриці з 18.12.1978 по 19.021983,
починаючи з 18.06.2011.

В обґрунтування вимог вказувала, що
18.06.2011 року їй було призначено пенсію за
віком. Однак при її призначенні у
трудовий стаж безпідставно не було
включено період роботи на Потійській
швейній фабриці з 18.12.1978 по 19.021983.

Постановою Ленінського районного суду
міста Севастополя від 6 червня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2012
року, позов задоволено. Зобов'язано УПФ
нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію
з моменту її призначення - 18.06.2011, з
урахуванням до загального трудового
стажу періоду роботи на Потійській
швейній фабриці з 18.12.1978 по 19.02.1983.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить їх рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4, посилаючись на законність
судових рішень, просить залишити їх без
змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
такого.

Встановлено, що з 18.12.1978 по 19.02.1983 ОСОБА_4
працювала на різних посадах Потійської
швейної фабрики, що підтверджується
записами у трудовій книжці.

18.06.2011 ОСОБА_4 було призначено пенсію за
віком без врахування до загального
трудового стажу роботи період її
роботи на Потійській швейній фабриці з
18.12.1978 по 19.02.1983. Відмовляючи у
зарахуванні вказаного періоду роботи,
УПФ посилалося на невірно завірені
записи у трудовій книжці, а саме -
печаткою з відміткою «для справок».

Задовольняючи позов суди попередніх
інстанцій виходили з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993, за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Ведення трудових книжок у 1983 році
здійснювалось відповідно до
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах,
установах, організаціях, затвердженої
постановою Державного комітету праці
СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція).

Пунктом 8.1 Інструкції вказано, що
контроль за дотриманням порядку
ведення трудових книжок проводиться в
порядку, передбаченому постановою Ради
Міністрів СРСР и ВЦСПС від 6.09.1973 № 656
«Про трудові книжки працівників і
службовців».

Згідно пункту 18 Постанови
відповідальність за організацію
роботи по веденню, обліку, зберіганні і
видачі трудових книжок покладається на
керівника підприємства, установи,
організації.

Отже, з огляду на наведену норму,
працівник не відповідає за
правильність записів у трудовій книжці
та не повинен контролювати роботодавця
щодо її заповнення.

Крім того, згідно частини 1 статті 101
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» органи, що призначають
пенсії, мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій і окремих осіб, а також в
необхідних випадках перевіряти
обгрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих
документів покладається на пенсійний
орган, а сумніви останнього щодо
обґрунтованості їх видачі, самі по собі
не можуть бути підставою для відмови у
призначенні пенсії.

З урахуванням описаного суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
першої та апеляційної інстанцій і
доводи касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Севастополя залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду міста Севастополя від 6
червня 2012 року і ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: