Справа № 814/3822/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3822/13-а

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Лук`янчук О.В.,

при секретарі Берекет Н.В.,

за участю представника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Державної міграційної
служби України в Миколаївській області
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області про визнання
протиправним рішення та дій
відповідача, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

27 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправним рішення
Управління Державної міграційної
служби України в Миколаївській області
(надалі - Управління або відповідач)
щодо відмови надати адміністративну
послугу - оформити та видати паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон; щодо вимоги надання квитанції
по сплаті платної послуги з переліку
платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 04.06.2007 № 795 (в
редакції постанови КМУ від 26.10.2011 № 1098);
щодо вимоги сплати вартості бланку
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон; щодо відмови в
прийнятті у позивача документів,
перелік яких визначений пунктом 10
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 № 231. Крім того, ОСОБА_2 просив
зобов'язати відповідача повторно
розглянути питання, щодо оформлення та
видачі йому паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що порядок здійснення громадянами
України права на виїзд з України
регулюється Законом України від 21.01.1994
№ 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України»
(надалі - Закон) і затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 № 231 відповідно до статті 7
Закону Правилами оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення (надалі - Правила). Перелік
документів, яким зокрема передбачена
квитанція про сплату державного мита
(або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати), визначений
пунктом 10 Правил, в зв'язку з чим, на
думку позивача, відповідач протиправно
відмовив у прийнятті наданих позивачем
документів, посилаючись на
необхідність сплати вартості послуги
(87,15 грн.) та вартості бланку паспорта (120
грн.).

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим
рішенням по справі, відповідач надав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанцій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі,
про дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши правову оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 27 серпня 2013р. ОСОБА_2
звернувся до територіального
підрозділу управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області для отримання
адміністративної послуги - видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон. Для цього позивач
надав пакет документів, в тому числі і
квитанцію про сплату державного мита в
розмірі 170 грн., визначених п. 10
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995р. «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»
№ 231.

Відповідач відмовив в усній формі
та повернув надані документи,
зазначивши, що необхідно додатково
сплатити за послуги, за вартість бланку
в розмірі 85 грн. та інших послуг в
розмірі 130 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
порядок оформлення та видачі
паспортів, визначений Законом № 3857-XII
та Правилами, а тому відповідач не мав
права вимагати від нього подання інших,
не передбачених цими Законом та
Порядком, документів і платежів.

Судова колегія погоджується з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок і
порядок розв'язання спорів у цій сфері
визначені Законом України від 21 січня
1994 року за № 3857-XII "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" (далі - Закон № 3857-XII).

Статтею 7 цього Закону
передбачено, що правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню.

Такі правила затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року за № 231 "Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення" (далі -
Правила).

Як зазначалося вище, підставою для
відмови ОСОБА_2 в оформленні паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон (далі - паспорт) стало неподання
ним додатково, до пакету документів,
визначених пунктом 10 Правил оформлення
і видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року за № 231, двох
квитанцій - про оплату послуг з питання
оформлення та видачі паспорта
громадянина для виїзду за кордон та про
оплату вартості бланку паспорта.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, провівши правовий
аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011 року
№ 1098 "Деякі питання надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг", на яку послався
відповідач в апеляційній скарзі,
судова колегія зазначає, що такі
послуги можуть надаватися особі лише
за її письмовою заявою, тобто за
наявності у неї бажання їх отримати, і
не мають обов'язкового характеру. В
іншому ж разі, ця постанова
суперечитиме статті 7 Закону № 3857-XII,
яка чітко визначає, що правила
оформлення і видачі паспортів
визначаються Кабінетом Міністрів
України відповідно до цього Закону і
підлягають опублікуванню.

Звертаючись за оформленням
паспорта, особа зобов'язана відповідно
до пункту 10 Правил оплатити державне
мито за оформлення і видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у розмірі 170 гривень а тому,
оплачуючи послугу відповідача
"оформлення і видача паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон" у розмірі 87 гривень 15 копійок, у
такий спосіб сплачує вартість одних і
тих же його дій (послуг) вдруге.

Не доведено відповідачем під час
розгляду справи і правомірності своїх
вимог зі сплати послуги, що передбачає
видачу бланка.

Так, пунктом 4 Порядку надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року № 1098, визначено, що
у разі надання послуги, що передбачає
видачу бланка, розмір плати за її
надання визначається з урахуванням
витрат, пов'язаних з придбанням
відповідної продукції.

Доказів вартості бланку паспорта
відповідачем не надано.

Таким чином, з огляду на
вищезазначене, судова колегія
приходить до висновку, що постанова
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року № 1098, на яку послався
відповідач в обґрунтування своїх
заперечень на позов, правовідносини у
сфері оформлення та видачі паспортів
громадян України для виїзду за кордон
не регулює, а тому не підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що постанова Миколаївського
окружного адміністративного суду
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Державної міграційної служби України в
Миколаївській області - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено
21.02.2014 року.

Головуюча суддя:
Шевчук О.А.

Суддя:
Зуєва Л.Є.

Суддя:
Лук`янчук О.В.