Справа № 812/4522/13-а
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/4522/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді Ірметової
О. В.

за участю секретаря: Семціва
О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Луганській області до
Білолуцької селищної ради про
зобов'язання виконати вимогу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний
позов Державної фінансової інспекції в
Луганській області до Білолуцької
селищної ради про зобов'язання
виконати вимогу.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що за результатами
перевірки було складено акт ревізії
від 26.02.2013 №720-16/03. Відповідачу було
направлено вимогу від 12.03.2013 №720-10/237 про
усунення порушень з терміном виконання
до 13.04.2013. Але дана вимога позивачем не
була виконана.

Позивачем було надано клопотання про
зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до якого позивач просить
суд зобов'язати відповідача виконати п.
2, 3, 4, 5, 8, 10,11 вимоги від 12.03.2013 року
№720-10/237 в частині відшкодування суми 47
833,70 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дійшов наступного.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26.01.1993 №2939 - XII (далі - Закон
України №2939 - XII) органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені
валютні та інші платежі, ставити
перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами
та організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства;

Згідно ст. 15 Закону України №2939 законні
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України
№2939 органу державного фінансового
контролю надається право звертатися
до суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

У судовому засіданні встановлено, що
Старобільською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією було проведено
ревізію фінансово - господарської
діяльності Білолуцької селищної ради
за період з 01.01.2009 по 01.11.2012 та за
результатами перевірки складено акт
від 26.06.2013 №720-16/03 (а. с. 20-70).

З метою повного усунення виявлених
порушень, що відображені в акті
ревізії, було винесено вимогу від 12.03.2013
№720-10/237 про усунення порушень з
терміном виконання до 13.04.2013 (а. с. 14-19).

В п.2 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено підпункт 1 пункту 2 Постанови
від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів працівникам
селищної ради", пункту 1 статті 9 Закону
України від 16.07.1999 №996-Х1У "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні, (голові селищної
ради, секретарю, головному бухгалтеру
та спеціалістам) за розпорядженням
селищного голови була нарахована та
виплачена надбавка за "особливий
характер роботи та інтенсивність
держслужбовців", яка відповідно до п. 1.1
в Постанови КМУ від 09.03.2006 №268 , не може
бути застосовано для працівників
селищної ради, що призвело до
зайвого нарахування та перерахування
заробітної плати на загальну суму 24653,29
гри., та як наслідок зайвого
нарахування та перерахування внесків
до державних цільових фондів на суму
8973,80 грн., у зв'язку з чим:

- відшкодувати зайво виплачену
надбавку в сумі 24653,29 грн.;

- стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 24653,29
грн. у порядку та розмірах встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП України;

Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Фондів та повернути зайво сплачені
кошти, або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів суму 8973,80 гривень.

В п.3 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено вимоги статті 94 Кодексу
Законів про працю України від 10.12.1971
№322-VIII, статті 1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР, згідно
розрахунково - платіжних відомостей за
працівникам селищної ради, без
розпорядження селищного голови
нараховувались нічні кошти, що
призвело до зайвого нарахування та
перерахування заробітної плати за
фактично невідпрацьований час на
загальну суму 1788,49 грн., та як наслідок
зайвого нарахування та перерахування
внесків до державних цільових фондів
на суму 651,00 грн. у зв'язку з чим:

- відшкодувати зайво виплачені кошти за
невідпрацьований час в сумі 1788,49 грн.;

- стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 1788,49
грн., у порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України;

Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Фондів та повернути зайво сплачені
кошти, або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів суму 651,00 гривень.

В п. 4 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено вимоги абз. 3 пункту 2 розділу II
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 №100, протягом періоду з 01.01.2010
по 01.11.2012, при нарахуванні працівникам
селищної ради допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, оплата
праці здійснювалась не з розрахунку
середньої заробітної плати за 2
попередні місяці, а з нарахування
заробітної плати за останній місяць, що
призвело до зайвих виплат заробітної
плати на суму 585,60 грн., та як наслідок
зайво перераховано внесків до
державних цільових фондів на суму 213,16
грн.

Також в порушення абз.2 п.1 Постанови КМУ
від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів", наказу
Міністерства праці України від 02.10.1996
№77„Проумови оплати праці робітників,
зайнятих обслуговуванням органів
прокуратури, судів та інших органів",
водію селищної ради була виплачена
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, тоді як
водій селищної ради не є державним
службовцем. Порушення призвело до
зайвого нарахування заробітної плати в
сумі 895,00 грн., та як наслідок зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів на суму 325,78 грн., у
зв'язку з чим:

- відшкодувати зайво виплачену
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань в сумі 1480,60
грн.;

- стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 1480,60
гри., у порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України;

Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Фондів та повернути зайво сплачені
кошти, або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів суму 538,94 грн.

В п.5 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено пункт 2 розділу II Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 №100 (із
змінами), у зв'язку з зайвим включенням
"надбавки за інтенсивність" до
середнього заробітку, невірно
обраховані суми відпускних коштів, що
призвело до зайвого нарахування
заробітної плати на суму 2542,21 грн., та як
наслідок зайвого перерахування
внесків до державних цільових фондів
на суму 918,82 грн.

Крім того, в деяких випадках,
обчислення середньої заробітної плати
відпускних коштів працівникам
дитячого садка проводилося виходячи з
виплат за останні одинадцять
календарних місяців, що передують
місяцю надання відпустки, замість
дванадцяти, що призвело до зайвого
нарахування заробітної плати на суму
496,20 грн., та як наслідок до зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів на суму 180,61 грн., у
зв'язку з чим:

- відшкодувати зайво виплачені
відпускні кошти в сумі 3038,41 грн.;

- стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 3038,41
грн., у порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України;

Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Фондів та повернути зайво сплачені
кошти, або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів суму 1099,43 гривень.

В п.8 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено пункт 3.3.9 та пункт 3.3.10.1 Правил
визначення вартості будівництва ДБН Д.
1.1-1-2000, затвердженого наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 27.08.2000 №174 (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом - ДБН Д.
1.1-1-2000), абз. 2 листа Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України № 7/7-10І0 від 04.10.2000 «Про
врахування коштів на утримання служби
замовника в інвесторській кошторисній
документації» встановлено завищення
вартості матеріалів на суму 9752,00 грн. за
рахунок збільшення ціни на блоки та
піску при виконанні будівельних робіт
ФОП ОСОБА_1 Внаслідок включення до
актів форми №КБ-2в будівельних
матеріалів по завищеній вартості
робіт, завищена вартість робіт з
урахуванням єдиного податку на 10239,60
грн. та зайво нараховані кошти за
здійснення технічного нагляду у сумі
255,99 грн., у зв'язку з чим зобов'язано
відповідача :

-відобразити в обліку дебіторську
заборгованість на суму завищення
вартості матеріалів та робіт;

- стягнути з ФОП ОСОБА_1 зайво виплачені
кошти в сумі 10495,59 грн., внаслідок
завищення вартості матеріалів.;

- стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат в сумі 10495,59 грн., шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст. 130
- ст. 136 Кодексу законів про працю
України.

В п.10 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено ч. 1 ст. 276 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VІ та ст.21 Закону
України «Про оренду землі» від 06.10.1998
№161-XIV, громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відповідно до рішення сесії селищної
ради від 18.08.2011 №13/32 не укладено договір
оренди земельної ділянки, також не
сплачувався земельний податок за
використання земельної ділянки, що
призвело до недоотримання доходів
місцевим бюджетом на суму 4171,80 грн., у
зв'язку з чим зобов'язано відповідача :

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість у сумі 4171,80 грн.
несплаченого земельного податку за
використання земельної ділянки ;

- стягнути кошти в сумі 4171,80 грн. з осіб,
винних у недоотриманні доходу, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.130 -
ст.136 Кодексу законів про працю України.

В п. 11 вимоги зазначено, що відповідачем
порушено пункт 3.1.18.2 Правил визначення
вартості будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000 (зі
зміною №6, затвердженої наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 19.03.2009 № 114
(введено в дію з 1 квітня 2009 року) при
визначенні розміру прибутку Філією
Новопсковське міжрайонне управління з
експлуатації газового господарства
ВАТ «Лугаськгаз» в актах виконаних
робіт форми КБ-2в застосовано
усереднений показник в розмірі 3,38
замість 2,71, в результаті чого селищною
радою зайво перераховано 277,02 гривень, у
зв'язку з чим зобов'язано відповідача :

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість на суму завищення
розміру прибутку;

- стягнути кошти в сумі 277,02 грн.,
сплачені в результаті застосування
усередненого показника.

Вказаною вимогою було встановлено
відповідачу термін для надання
інформації про вжиття заходів щодо її
виконання до 13.04.2013 року.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи обґрунтованість
винесеної вимоги позивачем та суд
зазначає, що докази на підтвердження
виконання вимоги, в частині виконання
п. п. 2, 3, 4, 5, 8, 10, 11 відповідачем надані не
були.

Оскільки відповідач, станом на момент
розгляду справи, не виконав пункти
вимоги позивача щодо яких пред'явлено
позов та дана вимога відповідачем не
оскаржувалась, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійсненні позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Луганській
області до Білолуцької селищної ради
про зобов'язання виконати вимогу
задовольнити повністю.

Зобов'язати Білолуцьку селищну раду
виконати п. 2, 3, 4, 5, 8, 10, 11, вимоги
Державної фінансової інспекції в
Луганській області від 12.03.2013 №720-10/237.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 25 лютого 2014 року.

Суддя
О.В. Ірметова