Справа № 812/36/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/36/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каюди А.М.,

при секретарі судового засідання
Опейкіній Є.А.,

за участю:

представника позивача: Карпенко О.О.,

представника відповідача: Калініа А.І.
(довіреність від 02.10.2013 №4796/10),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський інститут
селекції і технологій" до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 23.09.2013 №-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганський інститут
селекції і технологій" звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області в якому позивачем
заявлено вимогу про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.09.2013 №.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлений
адміністративний позов.

Відповідача проти позову заперечував,
зазначив, що податковим органом
правомірно було прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення та
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін дослідивши матеріали справи суд
встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганський інститут
селекції і технологій" (далі ТОВ "ЛІСТ"),
відповідно до наданих довідок
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська та
відповідно до статті 301 Податкового
кодексу України є платником
фіксованого сільськогосподарського
податку, та зареєстрований як
сільськогосподарське підприємство
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість.

08.09.2011 позивачем було придбане дизельне
паливо у кількості 8792 л за ціною 7,42
грн./л на загальну суму 78248,80 грн., з них
ПДВ 13041,47 грн. у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зернова компанія
"Агромир".

Придбання оформлене наступними
документами - видаткова накладна від
08.09.2011 без номера, рахунок-фактура
№08/09811 від 08.09.2011, товарно-транспортна
накладна від 08.09.2011 та податкова
накладна №72 від 08.09.2011 (а.с. 15-17).

Оплата за придбане дизельне паливо
здійснена в повному обсязі відповідно
до виписки банку від 08.09.2011 (а.с. 77).

Відомості про отриману податкову
накладну №72 від 08.09.2011 відображені в
реєстрі отриманих податкових
накладних за вересень 2011 року, а сума
ПДВ включена до складу податкового
кредиту вересня місяця (а.с. 65-76).

На підставі наказу відповідача № 193 від
15.08.2013 (а.с. 18) в період з 29.08.2013 по 03.09.2013
було проведено позапланову
документальну виїзну перевірку ТОВ
"ЛІСТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "ЗК "Агромир" за
період з 01.07.2011 по 03.09.2013, результати
якої оформлені актом №325/12-34-22-04/30584817
від 10.09.2013 (а.с. 22-32).

В акті перевірки податковий орган
посилаючись на наявність вироку у
кримінальній справі, яким визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого статтею 205 Кримінального
кодексу України директора ТОВ "ЗК
"Агромир" ОСОБА_3, робить висновок, що
ТОВ "ЗК "Агромир" не здійснювало
господарську діяльність та всі
взаємовідносини по ланцюгу руху ТМЦ є
безтоварними операціями, які не мають
реального характеру. Тому первинні
документи по взаємовідносинам з ТОВ
"ЛІСТ" не підписувалися посадовими
особами. Далі податковий орган робить
висновок, що враховуючи неналежне
оформлення видаткової накладної,
податкової накладної та ТТН, в зв"язку
не підписання цих документів
посадовими особами, що підтверджується
вироком Комсомольського районного
суду м. Херсона від 12.10.2012 по справі
№2114/7123/12 за ст. 205 Кримінального кодексу
України по відношенню постачальника
ТОВ "ЗК "Агромир", підприємством ТОВ
"ЛІСТ" завищено податковий кредит за
вересень 2011 року та порушено вимоги п.
198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, внаслідок
чого неправомірно сформовано
податковий кредит за вересень 2011 року
на суму 13041 грн. (а.с. 29-30)

На підставі акту перевірки 23.09.2013
приймається податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з ПДВ за основним платежем 13041 грн. за
штрафною санкцією 3260,25 грн. (а.с. 38).

Позивач не погодився з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його в адміністративному
порядку, за результатами розгляду
скарг позивача рішення було залишено
без змін (а.с. 33-37, 39-51).

Вирішуючи даний спір суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 185.1 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податку на додану вартість є операції
платників податку з постачання товарів
(послуг), місце постачання яких
розташоване на митній території
України, ввезення товарів (супутніх
послуг) на митну територію України в
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорт), вивезення товарів
(супутніх послуг) у митному режимі
експорту або реекспорту (далі -
експорт), постачання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів і
багажу та вантажів залізничним,
автомобільним, морським і річковим та
авіаційним транспортом.

Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88 первинні документи -
це документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Висновок податкового органу про
неправомірність віднесення позивачем
ПДВ до податкового кредиту вересня 2011
року ґрунтується на припущенні про
непідписання податкової накладної
посадовими особами ТОВ "ЗК "Агромир", що
на думку відповідача встановлено
вироком Комсомольського районного
суду м. Херсона у справі по
звинуваченню директора ТОВ "ЗК
"Агромир" ОСОБА_3 у скоєнні злочину за
ст. 205 Кримінального кодексу України.

Натомість, відповідно до частин 4
статті 72 КАС України вирок суду у
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

У вироку суду не відображено та не
досліджувалися господарські
взаємовідносини між ТОВ "ЗК "Агромир" та
позивачем у справі, не зазначено, що
директором ТОВ "ЗК "Агромир" не
підписувалися первинні документи по
взаємовідносинам з позивачем. Так само
у вироку відсутні посилання на
проведення почеркознавчої експертизи,
яка б встановила, що підписи у
первинних документах виконані не
директором ТОВ "ЗК "Агромир" ОСОБА_3 За
таких обставин посилання податкового
органу на неправомірність віднесення
позивачем сум до складу податкового
кредиту вересня 2011 року через не
підписання первинних документів
посадовими особами ТОВ "ЗК "Аргомир" не
відповідають дійсності та не
підтверджені належними доказами.

Сама по собі наявність вироку у
відношенні директора контрагента не
може бути підставою для визнання
неправомірним формування податкового
кредиту по операціях з придбання ТМЦ у
такого контрагента. Податковим органом
не надано доказів анулювання свідоцтва
платника ПДВ ТОВ "ЗК "Аргомир".

Також слід зазначити, що посилання на
формування штучного податкового
кредиту з метою отримання податкових
вигод є недоречними з огляду на
особливий режим оподаткування
позивача податком на додану вартість.

Так відповідно до статті 209 Податкового
кодексу України "Спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського та лісового господарства, а
також рибальства"

Згідно із спеціальним режимом
оподаткування сума податку на додану
вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку , затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Якщо сума податку на додану вартість,
сплачена (нарахована)
сільськогосподарським підприємством
постачальнику на вартість виробничих
факторів, перевищує суму податку,
нараховану за операціями з постачання
сільськогосподарських товарів/послуг,
то різниця між такими сумами не
підлягає бюджетному відшкодуванню та
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Таким чином позивач у справі, якщо
податкові зобов'язання поточного
періоду перевищують податковий кредит
- не сплачує зобов'язання з ПДВ до
бюджету, а у разі перевищення кредиту
над зобов'язаннями не отримує права на
бюджетне відшкодування ПДВ, а лише має
право перенести його залишок до складу
податкового кредиту наступного
періоду.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про задоволення позову в
повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Луганський інститут селекції і
технологій" до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
23.09.2013 №, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
прийняте Державною податковою
інспекцію у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області 23.09.2013
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський інститут
селекції і технологій» (91490, м. Луганськ,
м. Олександрівськ, сел. Тепличне, вул.
Степова,11, код 30584814) витрати зі сплати
судового збору в сумі 173,00грн. (сто
сімдесят три гривні 00 коп.)

Постанова суду може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова у повному обсязі складена 24
лютого 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда