Справа № 803/298/14
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Справа № 803/298/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Володимир-Волинська
ОДПІ, позивач) звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 123752,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований суб'єктом
господарювання, був взятий на облік як
платник податків у
Володимир-Волинській ОДПІ,
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законом
терміни. Станом на 06.02.2014 року за
відповідачем рахується податковий
борг у загальному розмірі 123752,00 грн., у
тому числі з податку на додану вартість
(ПДВ) - 81182,00 грн., податку з доходів
фізичних осіб - 41570,00 грн., який позивач
просить стягнути з відповідача в дохід
державного бюджету та місцевого
бюджету міста Володимира-Волинського.

В судове засідання представник
позивача не прибув, проте подав до суду
письмове клопотання від 25.02.2014 року
№1193/03-16-10-11 про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідач у судове засідання не
прибув, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, про що свідчить його
підпис на поштову повідомленні про
отримання 15.02.2014 року рекомендованого
відправлення.

Відповідно до частини четвертої статті
122 КАС України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Згідно із частиною четвертою статті 128
КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Відповідно до
частини шостої статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Як передбачено частиною
першою статті 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання особи, які беруть участь у
справі, не прибули (при цьому, від
представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності), що не перешкоджає
судовому розгляду, а дану справу
можливо розглянути і вирішити на
основі наявних матеріалів, тому
судовий розгляд справи здійснено в
порядку письмового провадження, без
фіксування адміністративного процесу
технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що відповідач з
01.11.2004 року зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії В00 №362371 (а.с.4). Довідкою про
взяття на облік як платника податків
№410 від 02.11.2004 року (а.с.5)
підтверджується, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 02.11.2004 року
був взятий на облік як платник податків
у Володимир-Волинській ОДПІ.

Станом на 06.02.2014 року за відповідачем
рахується податковий борг у загальному
розмірі 123752,00 грн., у тому числі з ПДВ в
сумі 82182,00 грн., податку з доходів
фізичних осіб в сумі 41570,00 грн., що
підтверджується довідкою від 06.02.2014
року №728/25-025 про податковий борг перед
бюджетом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 за період з 27.01.2012 року по 06.02.2014
року (а.с.5А).

Податковий борг з ПДВ та з податку з
доходів фізичних осіб виник у зв'язку
із несплатою узгоджених в судовому
порядку сум грошових зобов'язань,
визначених у податкових
повідомленнях-рішеннях №/0/10143 від
13.09.2013 року на суму 82182,00 грн. та
№/0/10144 від 13.09.2013 року на суму 41570,00
грн. (а.с.6). Зазначені податкові
повідомлення-рішення на підставі акта
перевірки №819/17- від 09.09.2010 року.

Згадані податкові
повідомлення-рішення оскаржувались
відповідачем до суду. Постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 27.10.2010 року
(а.с.9-11) в задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 про скасування цих рішень
відмовлено. Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2012 року (а.с.12-14) рішення суду
першої інстанції залишено без змін,
відтак рішення набрало законної сили, а
сума боргу є узгодженою в судовому
порядку.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59
Податкового кодексу (ПК) України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу
позивачем відповідачу була надіслана
податкова вимога №857 від 12.08.2013 року
(а.с.7), проте це не спричинило погашення
платником податків податкового боргу,
загальний розмір якого станом на 06.02.2014
року складає 123752,00 грн.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 ПК України визначено, що податковий
борг - це сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання; грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі статтею 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України
передбачено, що орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем
рахується податковий борг з ПДВ у
розмірі 82182,00 грн. та податку з доходів
фізичних осіб на суму 41570,00 грн.,
відповідачем не надано доказів його
повної чи часткової сплати, вжиті
податковим органом заходи не призвели
до його погашення, тому позовні вимоги
підлягають до задоволення шляхом
прийняття постанови про стягнення
зазначених сум з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід
Державного бюджету України та
місцевого бюджету міста
Володимира-Волинського.

Керуючись статтями 122, 128, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер
НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету
України податковий борг з податку на
додану вартість в розмірі 81182 гривень 00
копійок, податковий борг з податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 41570
гривень 00 копійок в дохід місцевого
бюджету міста Володимира-Волинського,
а всього стягнути податковий борг в
загальному розмірі 123752 гривні 00
копійок (сто двадцять три тисячі сімсот
п'ятдесят дві гривні 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.Д. Ковальчук