Справа № 810/2061/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2061/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ірпені Київської області
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ірпені
Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду у м. Ірпені
Київської області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила визнати протиправною та
скасувати вимогу відповідача від 03.04.2013
року № Ф 29.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що оскільки позивач
отримує довічну пенсію за віком, а
частина четверта статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах, суд дійшов
висновку, що позивач звільнений від
обов'язкової сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. А відтак,
оскаржувана вимога від 03.04.2013 № Ф 29
прийнята відповідачем неправомірно та
підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначив, що позивачем при
виході на пенсію не досягнуто
пенсійного віку визначеного статтею 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому позивач не має
статусу пенсіонера за віком та
зобов'язаний сплачувати єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі п. 4
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа-підприємець Ірпінською
районною державною адміністрацією та є
платником єдиного внеску.

Також судом вірно встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду у м. Ірпені
Київської області та отримує пенсію за
віком (пенсійне посвідчення від 13.10.2009
серії НОМЕР_1), призначену на пільгових
умовах на підставі Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У квітні 2013 року на адресу позивача
надійшла вимога Управління пенсійного
фонду у м. Ірпені Київської області від
03.04.2013 № Ф 29 про сплату заборгованості
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4572,42
грн.

Позивач, вважаючи вимогу відповідача
протиправною, з огляду на те, що вона є
пенсіонером за віком і не має
сплачувати зазначений внесок,
звернулася до суду з позовом про її
скасування.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4
вказаного Закону, платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності

В силу положень частини четвертої
статті 4 даного Закону, особи, зазначені
у пункті 4 частини першої цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач, як фізична
особа-підприємець є платником єдиного
податку, при цьому є пенсіонером за
віком. Також, зі змісту позовної заяви
вбачається, що вона відмовилася брати
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, оскільки це
жодним чином не впливає на розмір
раніше призначеної їй пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позову, оскільки позивач
на підставі частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
звільнений від сплати спірного
єдиного внеску.

Стосовно доводів апелянта відносно
того, що позивачем при виході на пенсію
не досягнуто пенсійного віку
визначеного статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а тому позивач
не має статусу пенсіонера за віком та
зобов'язаний сплачувати єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі п. 4
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно приписів частини першої статті
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до положень частини першої
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, зазначені вище норми ст. 55
також встановлюють пенсійний вік з
якого виникає право на призначення
пенсії за віком, проте вони є
спеціальними по відношенню до норм
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та не являються
самостійними нормами, як на тому
наполягає апелянт.

Колегія суддів вважає, що пенсія
призначена з врахуванням положень
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із зменшенням пенсійного
віку, є пенсією за віком в розумінні
положень частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач, як особа, якій
призначено пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку, звільнена
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, тому вимога
області від 03.04.2013 № Ф 29 про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4572,42
грн. є протиправною та підлягає
скасуванню

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ірпені
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ірпені
Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги -
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

.

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.