Справа № 824/2204/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2204/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернівецькій області до
комунального підприємства
"Чернівціміськліфт" про виконання
вимог в частині відображення в обліку
дебіторської заборгованості за
невиконані роботи по підрядній
організації на суму 363 170,00 грн. , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2013 року Державна фінансова
інспекція в Чернівецькій області
звернулася до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
комунального підприємства
"Чернівціміськліфт" , в якому просила
суд зобов'язати відповідача виконати
вимоги Державної фінансової інспекції
в Чернівецькій області від 18.06.2013 року
№24-06-14-14/4363 в частині відображення в
обліку дебіторської заборгованості за
невиконані роботи по підрядній
організації СРБУ "Ліфтсервіс" на суму
363170,00 грн. та забезпечення
відшкодування зайвих витрат в сумі
363170,00 грн. шляхом стягнення з СРБУ
"Ліфтсервіс" або виконання
відповідного обсягу робіт на вказану
суму.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 05 листопада 2013 року та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2013 року - без змін, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог,
а тому відмовив в задоволенні позову
Державної фінансової інспекції у
Чернівецькій області.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з прийнятим рішення суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною фінансовою інспекцією в
Чернівецькій області в період з 11.02.2013
року по 08.05.2013 року проведено ревізію
фінансово - господарської діяльності
комунального підприємства
"Чернівціміськліфт" за 2010-2012 роки та по
завершений звітний період 2013 року, за
результатами якої складено акт
перевірки від 17.05.2013 року за №24-06/234.

Головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби у
відповідності зі ст. 2 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" передбачено, що однією з
функцій Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Контрольно-ревізійних
управлінь в АР Крим, областях, містах
Києві та Севастополі є проведення у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

18 червня 2013 року позивач надіслав лист
№24-06-14-14/4363 директору комунального
підприємства "Чернівціміськліфт"
Вівчарюку К.Д. про направлення вимог
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства, в якому
вказувалося на необхідність:

-відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за невиконані роботи по
підрядній організації СРБУ
"Ліфтсервіс" на суму 363170,00 грн.,

-забезпечити відшкодування зайвих
виплат в сумі 363170,00 грн. шляхом
стягнення з СРБУ "Ліфтсервіс" або
виконання відповідного обсягу робіт на
суму 363170,00 грн.

Відповідно до пунктів 7, 8, 10 статті 10
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" органу державного
фінансового контролю надається право:
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; порушувати перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства, у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
отримані підконтрольними установами
за незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства; звертатися
до суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Згідно п.п. 15, 17 п.6 Положення про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України від 23.04.2011 року №499/2011 Державній
фінансовій інспекції надано право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Чернівецької області від 02.09.2013 року у
справі №926/805/13 за позовом КП
"Чернівціміськліфт" до приватного
підприємства "Спеціалізоване
ремонтно-будівельне управління
"Ліфтсервіс", за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області про
відшкодування зайвих виплат в сумі 363
170,00 грн. встановлено, що між КП
"Чернівціміськліфт" та СРБУ
"Ліфтсервіс" укладені договори
підряду:

№ 8 від 01 листопада 2010 року відповідно
до якого СРБУ "Ліфтсервіс"
зобов'язувався виконати
пусконалагоджувальні роботи 12 ліфтів
11X1 0463 на 9-ть зупинок в житлових
будинках м. Чернівці;

№ 1 від 03 жовтня 2011 року у відповідності
до якого СРБУ "Ліфтсервіс"
зобов'язувався виконати
пусконалагоджувальні роботи 5 ліфтів
ПП 0463 на 9-ть зупинок в житлових
будинках м. Чернівці;

№ 2 від 07 жовтня 2011 року, у
відповідності до якого СРБУ
"Ліфтсервіс" зобов'язувався виконати
пусконалагоджувальні роботи 5 ліфтів
ПП 0463 на 9-ть зупинок в житлових
будинках м. Чернівці.

Вищеназвані роботи СРБУ "Ліфтсервіс"
виконані в повному обсязі та в строки,
які передбачені в договорі, що
підтверджується актами виконаних
робіт, які підписані сторонами без
зауважень та претензій. Крім того,
ліфти зареєстровані в інспекції
Держгірпромнагляду і здані в
експлуатацію.

Таким чином, роботи прийняті
відповідачем без жодних зауважень та
заперечень, а СРБУ "Ліфтсервіс"
належним чином та в повному обсязі
виконав взяті на себе зобов'язання.

За наслідками розгляду, рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 02.09.2013 року у позові
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року
рішення господарського суду
Чернівецької області від 02.09.2013р. у
справі №926/805/13 залишено без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вказані обставини також і не
заперечувались сторонами в ході
судового розгляду справи в суді першої
інстанції, так і під час апеляційного
перегляду судового рішення.

Пунктом 49 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 р. N 550 встановлено, що у разі
коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

У розрізі наведених правових положень
та враховуючи фактичні обставини
справи, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, що вимога позивача щодо
зобов'язання відповідача виконати
вимоги Державної фінансової інспекції
в Чернівецькій області від 18.06.2013 року
№24-06-14-14/4363 в частині забезпечення
відшкодування зайвих витрат в сумі
363170,00 грн. шляхом стягнення з СРБУ
"Ліфтсервіс" або виконання
відповідного обсягу робіт на вказану
суму, є необґрунтованою та
безпідставною, виходячи із того, що
така вимога по своїй суті відповідачем
фактично виконана шляхом звернення до
суду із позовом, а тому також і відсутні
підстави відображати відповідачу
дебіторську заборгованість перед
виконавцем робіт, за відсутності такої
заборгованості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не
було надано суду належних доказів на
підтвердження правомірності заявлених
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 176, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області, - залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.