Справа № 801/10896/13-а
Суддя: Дадінська Тамара Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/10896/13-а

13.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дадінської Т.В.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Омельченка В. А.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

представник позивача - Приватного
акціонерного товариства "Кримський
Титан"- Коробкова Марина Олександрівна,
довіреність № 01-02-15/61 від 02.01.14

представник відповідача - Кримської
митниці Міндоходів - Алекторська
Христина Юріївна, довіреність № 05-07/114
від 09.01.14

розглянувши апеляційну скаргу
Кримської митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим
(головуючого судді Ольшанська Т.С.) від
12.12.13 по справі № 801/10896/13-а

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Кримський Титан" (Північна
промзона, м.Армянськ,
Красноперекопський район, Автономна
Республіка Крим, 96012)

до Кримської митниці Міндоходів (вул.
Мальченка, 22, м.Сімферополь, Автономна
Республіка Крим, 95491)

про визнання протиправними та
скасування рішень, картки відмови в
прийнятті митної декларації.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 12
грудня 2013 року у справі № 801/10896/13-а
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Кримський
Титан» до Кримської митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування рішень, картки відмови в
прийнятті митної декларації було
задоволено: визнано протиправним та
скасовано рішення Кримської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 20.09.2013
№600080000/2013/000038/1, від 23.09.2013
№600080000/2013/000039/1, від 25.09.2013
№600080000/2013/000040/1, від 26.09.2013
№600080000/2013/000041/1, від 27.09.2013
№600080000/2013/000042/1; визнано протиправним та
скасовано картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 20.09.2013 №600080000/2013/00142, від
24.09.2013 №600080000/2013/00144, від 25.09.2013
№600080000/2013/00145, від 26.09.2013 №600080000/2013/00146,
від 27.09.2013 №600080000/2013/00147.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від 12
грудня 2013 року, прийняти нове судове
рішення, яким позивачу відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю судового рішення суду
першої інстанції нормам матеріального
та процесуального права. Заявник
апеляційної скарги посилається на те,
що під час контролю правильності
визначення митної вартості товару
«сірка газова технічна» Кримською
митницею Міндоходів встановлено
розбіжності у числових значеннях
митної вартості товару за раніше
оформленими митними деклараціями
ідентичного товару. Крім того,
документально не було підтверджено
складові митної вартості: вартість
сировини, транспортні витрати, що і
послугувало застосування другого
методу визначення митної вартості
товару.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечував, вважав, що судове рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону та ухвалено на підставі
повного з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи. Позивач у
письмових запереченнях висловив свою
правову позицію щодо незгоди з
апеляційною скаргою, просив відмовити
у її задоволенні та залишити судове
рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши у
відкритому судовому засіданні
пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
Окружним адміністративним судом АР
Крим норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини у справі виникли
у зв'язку із прийняттям відповідачем
спірних рішень про коригування митної
вартості товарів та відмовою в
прийнятті митних декларацій, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, про що були прийняті спірні
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.

Так для здійснення митного оформлення
товару позивачем було подано до
митного посту «Красноперекопськ»
Кримської митниці Міндоходів митні
декларації по формі МД-2, а саме: №
600080000/2013/010646 від 20.09.2013 року, відповідно
до якої була заявлена митна вартість
товару у розмірі 53006,25 дол. США, що
еквівалентно 423678,96 грн. за перевезення
через митний кордон сірки сирої
газової технічної комової, не
рафінованої, виробник ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань»; № 600080000/2013/010696
від 23.09.2013 року, відповідно до якої була
заявлена митна вартість товару у
розмірі 93292,50 дол. США, що еквівалентно
745686,95 грн. за перевезення через митний
кордон сірки сирої газової технічної
комової, не рафінованої, виробник ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань»; № 600080000/2013/010787
від 25.09.2013 року, відповідно до якої була
заявлена митна вартість товару у
розмірі 5051,25 дол. США, що еквівалентно
40374,64 грн. за перевезення через митний
кордон сірки сирої газової технічної
комової, не рафінованої, виробник ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань»; № 600080000/2013/010835
від 26.09.2013 року, відповідно до якої була
заявлена митна вартість товару у
розмірі 9727,50 дол. США, що еквівалентно
77751,91 грн. за перевезення через митний
кордон сірки газової технічної
комової, не рафінованої, виробник ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань»; № 600080000/2013/010893
від 27.09.2013 року, відповідно до якої була
заявлена митна вартість товару у
розмірі 148440,00 дол. США, що еквівалентно
1186480,92 грн. за перевезення через митний
кордон сірки сирої газової технічної
комової, не рафінованої, виробник ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань».

Митна вартість товарів була визначена
позивачем у митних деклараціях за
першим методом - ціною контракту (з
урахуванням додаткових угод).

Для проведення митного оформлення
позивачем було надано відповідачу до
кожної митної декларації документи, на
підставі яких була визначена митна
вартість товарів, а саме: картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 11.04.2013 року; інвойси від 06.09.2013 року
№ 5020, від 14.09.2013 року № 392, від 15.09.2013 року
№ 5169, від 16.09.2013 року № 5197;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів від
15.10.2008 року; доповнення до
зовнішньоекономічного договору -
додаткові угоди; довідка про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами від 25.07.2013 року
№ 130; паспорта якості; копії митних
декларації країни відправлення;
інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару від 07.09.2013 року № 2719, від 14.09.2013
року № 2719, від 15.09.2013 року № 2719, від
17.09.2013 року № 2719.

Вказані обставини відповідачем не
спростовуються.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
57 Митного кодексу України визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до частини 1 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 4, 5 статті 58 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Таким чином, позивачем були надані усі
документи, передбачені статтею 53
Митного кодексу України, необхідні для
визначення митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що
20,23,25,26,27 вересня 2013 року відповідачем
надано позивачу повідомлення про
необхідність для підтвердження
числового значення складових митної
вартості на підставі пункту 3 статті 53
Митного кодексу України надати
додаткові документи, а саме: договір
(угоду,контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаний із виконанням умов
договору (контракту); каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

На вимогу відповідача позивачем були
надані наступні додаткові документи:
рахунки-проформи між ТОВ
«Тенгізшевройл» та ТОВ «ХІМПРОМ» від
06.09.2013 року № 5020, від 15.09.2013 року № 5169,
між ТОВ «Газпром експорт» та ТОВ
«ХІМПРОМ» від 14.09.2013 року № 392; висновок
ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від
17.09.2013 року № 4142; лист ТОВ «ХІМПРОМ» від
22.07.2013 року № 216, у якому ТОВ «ХІМПРОМ»
пропонує погоджувати ціну однієї тони
сірки на рівні 75 дол. СШП; лист ПрАТ
«Кримський ТИТАН» від 09.08.2013 року №
04-02-28/10257 про надання додаткових
документів; лист ТОВ «ХІМПРОМ» від
09.08.2013 року № 245 про порядок цін на
продукцію, що поставляється ТОВ
«Тенгізшевройл»; відповідь ТОВ
«ХІМПРОМ» від 09.08.2013 року № 244 про
неможливість надати ПрАТ «Кримський
ТИТАН» договір між ТОВ
««Тенгізшевройл» з ТОВ «ХІМПРОМ»,
прейскуранти (прайс-листи), калькуляцію
виробника товару, оскільки ці
документи є конфіденційними та містять
в собі комерційну таємницю і відомості,
а тому не можуть бути надані третім
особам; лист ПрАТ «Кримський ТИТАН» від
16.08.2013 року № 04-02-28/10536 про надання
додаткових документів; лист ТОВ
«ХІМПРОМ» від 16.08.2013 року № 252 про
порядок цін на продукцію, що
поставляється ТОВ «Газпром видобуток
Астрахань» з 01.08.2013 року; відповідь ТОВ
«ХІМПРОМ» від 16.08.2013 року № 251 про
неможливість надати ПрАТ «Кримський
ТИТАН» договір між ТОВ «Газпром
видобуток Астрахань» з ТОВ «ХІМПРОМ»,
прейскуранти (прайс-листи), калькуляцію
виробника товару, оскільки ці
документи є конфіденційними та містять
в собі комерційну таємницю і відомості,
а тому не можуть бути надані третім
особам; копію митної декларації ПАТ
«СУМИХІМПРОМ» від 11.09.2013 року №
805130000/2013/011406; копія митної декларації
країни відправлення від 26.08.2013 року №
50505/260813/0009672 за якою була оформлена МД
ідентичного товару за ціною 75 дол. США
за одну тону, від 11.09.2013 року №
805130000/2013/011406.

Незважаючи на надані додаткові
документи, відповідач прийняв спірні
рішення про коригування митної
вартості товарів та оформив спірні
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, обґрунтовуючи свої
рішення тим, що під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товару встановлено
невідповідність числового значення
заявленої митної вартості у порівнянні
з митною вартістю ідентичного товару,
що надійшов на однакових комерційних
умовах поставки, а також
документальним не підтвердженням
складових митної вартості - вартості
сировини та транспортних витрат.

Судова колегія зазначає, що митний
орган безумовно має право витребувати
від декларанта додаткові документи для
визначення митної вартості товару, але
такі повноваження можуть бути
реалізовані митницею тільки у
відповідності та на підставах,
визначених Митним кодексом України.

Так відповідно до частин 3, 4, 5, 6 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

По - суті відповідачем були витребувані
від позивача додаткові документи, що
стосуються правовідносин між
постачальниками позивача
-нерезидентами та контрагентами
постачальників, тобто документи, що
стосуються фінансово-господарських
правовідносин між третіми особами.
Позивач надав відповідачу ті додаткові
документи, які мав можливість надати, а
інші документи не були надані
позивачем з об'єктивних, не залежних
від позивача причин, оскільки вони
знаходилися та належали третім особам
та стосувалися
фінансово-господарської діяльності
саме третіх осіб.

Відповідно до частини 1 статті 56
Кодексу інформація, що стосується
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, не може без спеціального
дозволу особи чи органу, які подають
таку інформацію, розголошуватися або
передаватися третім особам, включаючи
інші органи державної влади, крім
подання її в порядку, визначеному цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини 2 статті 57
Митного кодексу України основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини 3 статті 58
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість не може бути визначена
за основним методом, застосовуються
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3,4,5,6 статті 57
Митного кодексу України кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ціна
товару, за якою позивачем була
визначена митна вартість товару,
відповідає ціні, що зазначена у
зовнішньоекономічному контракті,
інвойсах, міжнародних залізничних
накладних та рахунках проформах (75 дол.
США), митних деклараціях країни
відправлення, що містять в матеріалах
справи.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої
ним особи на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої
ним особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
до органу вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

На підставі дослідження усіх письмових
доказів, що містяться в матеріалах
справи та враховуючи, що Митниця не
обґрунтувала причини, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано, судова колегія
вважає, що у відповідача були відсутні
підстави для коригування митної
вартості заявленого позивачем для
митного оформлення товару та
визначення митної вартості товару за
другим методом.

Щодо посилання заявника апеляційної
скарги на те, що у висновку Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 17.09.2013
року № 4142 не зазначено, за яких
конкретно умов можна вважати рівень
ціни в 64-80 дол. США/т. таким, що
відповідає коньюктурі ринку, судова
колегія зазначає наступне.

У вказаному висновку чітко зазначено,
що узгоджена позивачем вартість сірки
є такою, що відповідає коньоюктурі
ринка на умовах поставки DAF (саме такі
умови поставки обумовлені договором
поставки). Сама вартість сірки, яку
вказує відповідач в апеляційній
скарзі, як зазначену у висновку, інша, а
саме: 75-105 дол. США/т. Здійснюючи
коригування митної вартості товару,
Митниця посилалася не на вказаний
висновок, а на декларацію ідентичного
товару за більш ранніми поставками
(митна декларація від 04.07.2013 року №
600080000/2013/008106).

Враховуючи усе вищевикладене, судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції у повному обсязі були
з'ясовані фактичні обставини справи, що
мають значення для справи, висновки
суду, викладені в судовому рішенні,
відповідають встановленим обставинам,
суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин у справі та правильно
надав юридичну оцінку спірним
правовідносинам, у зв'язку з чим
правові підстави для скасування
судового рішення суду першої інстанції
та задоволення апеляційної скарги -
відсутні.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кримської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
12.12.13 по справі № 801/10896/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 18 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Т.В. Дадінська

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.В. Дадінська