Справа № 822/3699/13-а
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3699/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:представника позивача ОСОБА_3
представника відповідача Кушніра М.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_5 до
Чернівецького прикордонного загону
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет позову спору ОСОБА_6 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Чернівецького прикордонного загону
про визнання бездіяльності
Чернівецького прикордонного загону
протиправною; зобов`язання
Чернівецького прикордонного загону
прийняти від позивача службову
квартиру АДРЕСА_1, підписати акт
прийому-передачі та видати довідку про
здачу житлового приміщення.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03.10.2013 року
провадження у справі було закрито.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013 року
ухвалу ХОАС від 03.10.2013 року скасовано,
справу направлено для продовження
розгляду.

Ухвалою ХОАС від 21.01.2014 року справу
призначено до судового розгляду. До
розгляду справи в якості третьої особи
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
залучена ОСОБА_6

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що під час
проходження військової служби у
Чернівецькому прикордонному загоні
отримав для проживання разом з
дружиною та донькою службову
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В липні
2012 року вони припинили спільне
проживання, шлюб розірвали. В жовтні 2012
року він звільнився в запас за станом
здоров'я. 31.10.2012 року Першотравневим
районним судом м. Чернівці прийнято
рішення про вселення ОСОБА_6 у вказану
квартиру, рішення вступило в законну
силу. Для отримання житла для
постійного користування йому
необхідно надати довідку про здачу
службового житлового приміщення. Для
отримання вказаної довідки 30.03.2013 року
направив заяву про визначення дати та
часу прийому - передачі службового
житла, але відповіді досі не отримав.
Листом №К721-6199 від 12.08.2013 року
відповідач повідомив, що він
забезпечений однокімнатною службовою
квартирою АДРЕСА_1. На думку позивача,
бездіяльність відповідача створює
перешкоди в отриманні житла для
постійного користування.

В судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги та
просив визнати бездіяльність
Чернівецького прикордонного загону
протиправною щодо ненадання відповіді
на заяву позивача від 30.03.2013 року за
адресою вказаною у цій заяві, а також
визнати бездіяльність протиправною та
зобов`язати Чернівецький прикордонний
загін прийняти від позивача службову
квартиру АДРЕСА_1, підписати акт
прийому-передачі та видати довідку про
здачу житлового приміщення. Порушені
права позивача, оскільки з дня
звільнення було виділено більше 36
квартир, що підтверджується копією
статей з Інтернет - газет за 27-28 травня
2013 року, а його довіритель не отримав
квартири і не просунувся вперед по
черзі. Просить позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог та
надав суду письмові пояснення. У своїх
поясненнях зазначає, що позивач
перебуває на квартирному обліку і
відповідно черги має право отримати
житло для постійного користування, про
що йому повідомлено листом від 12.08.2013
року №К 721-6199. На даний час рішення про
виділення житла позивачу для
постійного проживання не приймалось, а
тому не допущено порушень чинного
законодавства. Крім того, на думку
представника відповідача, такі спори
є житловими (цивільними) спорами,
незалежно від участі у справі як
відповідача суб'єкта владних
повноважень, а тому відповідно до ст.15
ЦПК України слід розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилась, надіслала на адресу суду
письмові заперечення. У задоволенні
позову просить відмовити. Крім того,
зазначає, що вимоги позивача порушують
її права та інтереси та інтереси їх
неповнолітньої дочки, а тому не можуть
розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

В ході розгляду справи встановлено, що
під час проходження військової служби
у Чернівецькому прикордонному загоні
позивач отримав для проживання разом з
дружиною та донькою службову
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В липні
2012 року позивач із дружиною припинили
спільне проживання, шлюб розірвали. В
жовтні 2012 року позивач звільнився в
запас за станом здоров'я. 31.10.1012 року
Першотравневим районним судом м.
Чернівці прийнято рішення про вселення
ОСОБА_6 із неповнолітньою дочкою у
вказану квартиру, рішення вступило в
законну силу, вказані особи вселені у
цю квартиру.

Позивач 30.03.2013 року направив заяву про
визначення дати та часу прийому -
передачі службового житла, зазначивши
адресу за якою слід направити
відповідь, але відповіді досі не
отримав.

Наведене свідчить, що Чернівецьким
прикордонним загоном на адресу
позивача, яка зазначена у його заяві
від 30.03.2013 року відповідь не
направлялась. Із довідки від 18.02.2014 року
виданої Чернівецьким прикордонним
загоном, слідує, що заява позивача №47,
щодо визначення дати та часу прийому -
передачі службового житла за адресою:
АДРЕСА_1 розглянута і йому було надано
письмову відповідь на адресу,
зазначену в його житловій справі, а
саме АДРЕСА_1, а не адресу, яка була
зазначена у заяві, а саме: АДРЕСА_5.

З огляду на викладене вимоги позивача
в частині визнання бездіяльності
відповідача протиправною щодо не
надання відповіді на заяву позивача
від 30.03.2013 року є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Твердження представника відповідача
та третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_6 про те, що провадження у справі
слід закрити, оскільки спірні
відносини є приватно - правовими, а не
публічно - правовими, а тому позовні
вимоги слід розглядати в порядку
позовного провадження, суд не приймає
до уваги.

Положеннями ст.1 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено юрисдикцію, повноваження
адміністративних судів щодо розгляду
адміністративних справ, порядок
звернення до адміністративних судів та
порядок здійснення адміністративного
судочинства.

Статтею 3 КАС України визначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Положеннями цієї ж статті визначено
поняття суб'єкта владних повноважень,
яким є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В силу положень пункту 2 частини другої
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Частиною другою статті 4 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 13 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№8 від 20.05.2013 року справи у спорах про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних інтересів, що виникають із
житлових правовідносин, згідно з
частиною першою статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року N 1618-IV розглядаються за
правилами цивільного судочинства, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

З огляду на положення частини другої
статті 17 КАС України спори, в яких
урегульовані нормативно визначеною
процедурою управлінські дії суб'єкта
владних повноважень, пов'язані з
реалізацією житлових прав фізичних
осіб (щодо обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
нагляду і контролю за забезпеченням
реалізації права громадян України на
житло, додержання правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків тощо), є публічно-правовими
і розглядаються за правилами
адміністративного судочинства.

Особливий порядок забезпечення осіб
публічної служби житлом, встановлений
частиною шостою статті 49 Закону
України від 5 листопада 1991 року N 1789-XII
"Про прокуратуру", статтею 132 Закону
України від 7 липня 2010 року N 2453-VI "Про
судоустрій і статус суддів", частиною
п'ятою статті 22 Закону України від 20
грудня 1990 року N 565-XII "Про міліцію",
статтею 12 Закону України від 20 грудня
1991 року N 2011-XII "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей", пов'язаний із
проходженням ними публічної служби.

З огляду на те, що спірні відносини між
ОСОБА_5 та Чернівецьким прикордонним
загоном склалися внаслідок
проходження позивачем військової
служби, а саме - отримання службового
житла, тому вимоги, пов'язані із
забезпеченням відповідно до вказаних
законів осіб публічної служби житлом
та відносини, що пов'язані з цим,
зокрема позовні вимоги щодо прийняття
відповідачем службової квартири,
підписання акта прийому-здачі
службової квартири та видача довідки
про здачу житлового приміщення
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є публічно-правовими та не
можуть бути предметом спору у
цивільному процесі.

Та обставина, що відповідачем у справі
є суб'єкт владних повноважень, визначає
правову природу спірних
правовідносин, оскільки вимоги
позивача стосуються захисту прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин.

Вимоги позивача щодо визнання
бездіяльності Чернівецького
прикордонного загону протиправною та
про зобов'язання прийняти від позивача
спірну службову квартиру, підписати
акт приймання - передавання та видати
довідку про здачу житлового приміщення
не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що листом №К721-6199
від 12.08.2013 року відповідач повідомив, що
він забезпечений однокімнатною
службовою квартирою АДРЕСА_1. У цьому
листі зазначено, що станом на 01.08.2013
року позивач перебуває на квартирному
обліку за попереднім місцем
проходження служби в Чернівецькому
прикордонному окрузі складом 1 (особа)
загальному порядку з 10.07.2002 року за №64
та позачерговому порядку з 13.03.2013 року
за №29. Під час розгляду справи суду
надано довідку про те, що ОСОБА_5 після
звільнення в запас Збройних Сил
України станом на 24.01.2014 року перебуває
на квартирному обліку в загальному
порядку складом 1 особа за № 60 та в
позачерговому порядку за №27.

Посилання позивача на пункт 2.22
Інструкції про організацію
забезпечення житловим приміщенням в
Державній прикордонній службі України
є необґрунтованим, оскільки на даний
час він не є військовослужбовцем, а
зазначена глава 2 стосується надання
військовослужбовцям службових
житлових приміщень. Позивач перебуває
на квартирному обліку і відповідно
черги має право отримати житло для
постійного користування, про йому
повідомлено листом від 12.08.2013 року №К
721-6199 (а.с.9). Посилання позивача на
порушення п.4.6. вказаної Інструкції
також є необґрунтованим, оскільки
передбачає, що для здійснення
перевірки на предмет відповідності
чинному законодавству рішення про
надання військовослужбовцям
постійного житла надається перелік
документів, але на даний час рішення
про виділення житла позивачу для
постійного проживання не приймалось.

Наведене свідчить, що вимоги позивача
щодо бездіяльності загону, яким
порушуються права та інтереси позивача
щодо отримання житла є
необґрунтованими та свідчить, що
позивач перебуває на квартирному
обліку і відповідно черги має право на
отримання житла, для постійного
проживання. А відтак Чернівецьким
прикордонним загоном порушень не
допущено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

В силу ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене позовні вимоги
позивача підлягають до часткового
задоволення.

Враховуючи задоволення позову,
згідно до ч.ч.1,3 ст.94 КАС України судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються з Державного бюджету
України відповідно до частини
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність Чернівецького
прикордонного загону щодо ненадання
відповіді по заяві ОСОБА_5 від 30.03.2013
року, зобов"язавши надати таку
відповідь за адресою вказаною у заяві.

У решті частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
51,62 грн. із Державного бюджету України
шляхом безспірного списання із рахунку
відповідача.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24
лютого 2014 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань