Справа № 2а-1974/11
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/800/15008/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Дубровицького
районного суду Рівненської області від
11.05.2012р. та постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Дубровицькому районі Рівненської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов`язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області з вимогами про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов`язання вчинити дії.

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 11.05.2012р.
позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50%
від мінімальної пенсії за віком та
доплату до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення відповідно
до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі двох мінімальних
заробітних плат з 19.02.2011р. по 22.07.2011р. із
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2013р. постанову суду першої
інстанції скасовано в частині
проведення перерахунку та виплати
позивачу державної пенсії,
передбаченої ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ухвалено
в цій частині нове рішення про відмову
в позові. Змінено постанову суду першої
інстанції в частині визначення
розміру додаткової пенсії відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» шляхом зазначення в
резолютивній частині постанови про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
Рівненської області здійснити
перерахунок та виплату належної
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком. В решті постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник УПФ, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом 2
групи, учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і
віднесений до 1 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченням. Позивач є непрацюючим
пенсіонером та отримує пенсію за віком
згідно з вимогами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ)
встановлено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими (2
група інвалідності) 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам 2 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст. 53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Вирішуючи спір та скасовуючи
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
перерахунок державної пенсії позивачу
відповідно до ст. 54 Закону №
796-ХІІ, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", із заявою про перехід на
пенсію за Законом № 796-ХІІ не
зверталась, тому вимоги про
перерахунок державної пенсії за
вказаною статтею не підлягають
задоволенню.

Крім того, суд апеляційної
інстанції правомірно змінив постанову
суду першої інстанції в частині
визначення розміру щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, оскільки позивач є інвалідом 2
групи, а не 3, як помилково зазначено
судом першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив у своєму
рішенні, що відповідно до ст.39 Закону
№ 796-ХІІ, позивач, як непрацюючий
пенсіонер, що проживає в зоні
гарантованого добровільного
відселення, має право отримувати
доплату до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про право позивача на перерахунок та
виплату доплати та додаткової пенсії,
передбачених ст.ст. 39, 50 Закону № 796-ХІІ.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області відхилити, а постанову
Дубровицького районного суду
Рівненської області від 11.05.2012р. у
незміненій частині та постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.