Справа № К/9991/24196/12-С
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/24196/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Черпіцької Л.Т., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу Головного управління Служби
безпеки України в Автономної
Республіки Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 14
грудня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Служби безпеки
України в Автономної Республіки Крим
про визнання дій неправомірними та
спонукання до виконання певних дій, -в с
т а н о в и л а:ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до Головного управління Служби
безпеки України в Автономної
Республіки Крим про визнання дій
неправомірними та спонукання до
виконання певних дій.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим

від 14 грудня 2011 року задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення комісії Головного управління
Служби безпеки України в АР Крим щодо
вирішення питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника війни
від 19 лютого 2007 року в частині відмови
ОСОБА_4 у встановлені статусу учасника
бойових дій (протокол № 3).

Зобов'язано комісію Головного
управління Служби безпеки України в АР
Крим вирішити питання щодо
встановлення статусу учасника бойових
дій ОСОБА_4.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду

від 14 березня 2012 року постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 14
грудня 2011 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, Головне
управління Служби безпеки України в
Автономної Республіки Крим звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та постановити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 19 квітня 1968
року по 01 квітня 1969 року проходив
службу на посадах офіцерського складу
в 310 мотострілковому полку (в/ч 32558) 24
мотострілкової дивізії
Прикарпатського військового округу,
яка в повному складі знаходилась за
межами СРСР, зокрема на території
Польщі та Чехословаччини - з 21 серпня 1968
року по

30 жовтня 1968 року та значиться в
Переліку з'єднань, військових частин та
установ

ЗС СРСР, які діяли в Чехословаччині по
плану «Дунай» в 1968 році та фактично
приймала участь в навчанні «Шумова» та
«Дунай».

Позивач 27 травня 2005 року звернувся до
відповідача із заявою про встановлення
статусу учасника бойових дій.

Протокольним рішенням комісії
Головного управління Служби безпеки
України в

АР Крим щодо вирішення питань,
пов'язаних із встановленням статусу
учасника війни

від 19 лютого 2007 року №3 позивачу
відмовлено у встановленні статусу
учасника бойових дій.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду з цим позовом.

Положеннями статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» учасниками
бойових дій є особи, які брали участь у
виконанні бойових завдань по захисту
Батьківщини у складі військових
підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх
видів і родів військ Збройних Сил
діючої армії (флоту), у партизанських
загонах і підпіллі та інших
формуваннях як у воєнний, так і у мирний
час.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захистку»
учасниками бойових дій визнаються,
зокрема, учасники бойових дій на
території інших країн -
військовослужбовці Радянської Армії,
Військово-Морського Флоту, Комітету
державної безпеки, особи рядового,
начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних
спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням
Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у
відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у
бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).

Перелік держав, зазначених у цьому
пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08 лютого 1994 року №63 затверджено
Перелік держав і періодів бойових дій
на їх території, до якого включено
Чехословаччину з періодом бойових дій
з 20 серпня 1968 року по 01 січня 1969 року.

Порядок розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника
бойових дій і прийняття відповідних
рішень на період виникнення спірних
правовідносин був визначений
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 квітня 1996 року №458 та Положенням
про комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
ветеранів війни та визначенням осіб, на
яких поширюється чинність Закону
України

«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», затвердженого
наказом Міністра оборони України від 26
липня 1996 року №208, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 серпня
1996 року за №484/509.

Відповідно до пункту 6 вищезазначеного
Положення при відсутності через
незалежні від заявника причини
необхідних документів, які
підтверджують право громадянина на
отримання ним статусу ветерана війни,
дозволяється брати до уваги: показання
свідків (не менше двох, нотаріально
завірених), які в період, що потребує
підтвердження, проходили військову
службу чи працювали разом із заявником;
довідки відповідного періоду,
підписані і завірені печаткою; грамоти,
фотографії (оригінали); газетні
матеріали того часу, який потребує
підтвердження; історичні довідки,
документи та інші архівні матеріали;
документи потрібного періоду, де
зазначені прізвище, ім'я та по батькові
заявника; партійні документи, які
підтверджують службу чи роботу
заявника у відповідний період; інші
документи, на підставі яких можливо
зробити достовірний висновок по заяві.

Так, судами встановлено, що
безпосередня участь позивача у бойових
діях підтверджується довідкою
Центрального архіву Міністерства
оборони Російської Федерації від 19
квітня 2007 року №3/270186, наказом Міністра
оборони СРСР № 242

від 17 жовтня 1968 року та показами
свідків, які в період, що потребує
підтвердження, проходили військову
службу разом із позивачем.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що рішення
комісії Головного управління Служби
безпеки України в АР Крим щодо
вирішення питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника війни
від 19 лютого 2007 року в частині відмови
ОСОБА_4 у встановлені статусу учасника
бойових дій (протокол № 3) є
протиправним.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Служби безпеки України в Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим

від 14 грудня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Служби безпеки
України в Автономної Республіки Крим
про визнання дій неправомірними та
спонукання до виконання певних дій -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: