Справа № 817/958/13а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Київ К/800/34698/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненської
області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р.

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 р.

у справі № 817/958/13-а

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_5
(далі -позивач, ФОП ОСОБА_5) звернулась
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у м. Рівному) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р.
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 24.01.2013 р. №
, № та № .

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 р.
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Рівному,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 р. і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ФОП ОСОБА_5, посилаючись на те, що
касаційна скарга є безпідставною,
просить залишити її без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 р. -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у м. Рівному проведена планова
документальна виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ФОП ОСОБА_5 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 30.06.2009р. по
31.12.2011 р., за результатами якої було
складено акт від 07 грудня 2012 року №
347/17-117/НОМЕР_4.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем: ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 173.1 ст.
173, ст. 176, п. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст. 177
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VІ із змінами та
доповненнями), п.7.1. ст. 7, пп. 9.12.1 п.9.12 ст.9
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» та п. «б» ч.1 ст. 14 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», в
результаті чого занижено суму податку
на доходи фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю у розмірі
307973,23 грн.; п.п 49.18.5 п. 49.18 ст.49, пп.177.5.2
п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України,
а саме: не подання декларації про
доходи, отримані за І кв. 2011р.; п. 2.3 ст. 2,
п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.2.8 п.7.2, пп. 7.3.1 п.7.3
ст. 7, п. 9.3, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість» та п. 185.1
ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 абзацу 3 ст. 188, п.
203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість у розмірі 419741 грн.

Також, як вбачається з акта перевірки,
оскільки дохід ФОП ОСОБА_5 перевищує
500000,00 грн. протягом календарного року,
позивачу необхідно здійснювати
діяльність починаючи з 01.01.2010 р. на
загальній системі оподаткування.

На підставі акта перевірки 24.01.2013 р.
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
про донарахування податку на доходи
фізичних осіб в сумі 510,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями,
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № про донарахування податку
на доходи фізичних осіб в сумі 307973,23
грн. за основним платежем та 52466,72 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями;
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № про донарахування податку
на додану вартість в сумі 419741,00 грн. за
основним платежем та 68678,50 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ФОП ОСОБА_5: у ІІ-IV кв. 2009
р. було ввезено на митну територію
України 8 одиниць транспортних засобів
та техніки, поставлено на облік - 9,
знято з обліку для реалізації 6,
реалізовано - 5; у 2010 р. ввезено на митну
територію України 13 одиниць
транспортних засобів та техніки, на
облік - 18, знято з обліку для реалізації
19 одиниці, реалізовано - 9; у 2011р. ввезено
на митну територію України 7 одиниць
техніки, поставлено на облік - 7, знято з
обліку для реалізації 9 одиниць.

Також судами встановлено, що у IV кв. 2009
р., ІІ-IV кв. 2010 р. та ІІ-IV кв. 2011 р. ФОП
ОСОБА_5 здійснювала діяльність на
спрощеній системі оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування».
В періоді ІІ-ІІІ кв. 2009 р, І кв. 2010 р. та І
кв. 2011 р. ФОП ОСОБА_5 здійснювала
діяльність на загальній системі
оподаткування.

У відповідності до ст.ст. 1, 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, що була
чинною на час спірних правовідносин)
спрощена система оподаткування, обліку
і звітності запроваджується для таких
суб'єктів малого підприємництва, серед
іншого, фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.грн.
Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг)

Згідно статті 6 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником
таких видів податків і зборів
(обов'язкових платежів): податку на
додану вартість, крім випадку, коли
юридична особа обрала спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком за ставкою 6 відсотків;
податку на доходи фізичних осіб (для
фізичних осіб - суб'єктів малого
підприємництва).

Згідно довідки від 29 березня 2013 року №
019/405 про рух коштів по рахунку ФОП
ОСОБА_5 НОМЕР_5 в ПАТ «УніверсалБанк» за
період з 02 жовтня 2009 року по 27 березня
2013 року протягом 2009 р. підприємцем було
отримано виручку в безготівковій формі
від реалізації техніки в сумі 490 059,73
грн., в 2010 р. - в сумі 397 388, 35 грн. та в 2011 р.
- в сумі 377 600,00 грн.

Разом з тим, як встановлено судами,
відповідачем при визначені отриманої
позивачем виручки приймалась до уваги
не ціна, за якою реалізовувались
автомобілі, а митна (фактурна вартість),
яка відповідно до положень Митного
кодексу визначається виключно для
нарахування митних платежів при
імпорті.

Зазначена правова позиція міститься
також в постанові Верховного Суду
України від 12.03.2012 року.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що позивачем не перевищено допустимого
розміру виручки від реалізації
транспортних засобів та іншої техніки
в період перебування на спрощеній
системі оподаткування.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняті податковим органом
спірні податкові повідомлення-рішення
є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 р. та
ухвала Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби відхилити.

2.Постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
17.04.2013 р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2013 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В. Муравйов