Справа № 2а-7577/09/1370
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 29353/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представник позивача -
Демчик О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Білозерському районі Херсонської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2010 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Концерн Галнафтогаз» до Державної
податкової інспекції у Білозерському
районі Херсонської області про
визнання дій неправомірними та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Концерн Галнафтогаз» звернулося з
позовом до Державної податкової
інспекції у Білозерському районі
Херсонської області про визнання дій
неправомірними та скасування
податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач
провів камеральну перевірку з питань
дотримання граничних строків подання
податкової звітності та заниження
податкових зобов'язань по земельному
податку з пропущенням встановленого
Наказом ДПА України від 17.07.2006 р. № 416
«Про затвердження форми Акта про
результати камеральної перевірки
податкової декларації щодо окремих
загальнодержавних і місцевих податків
і зборів» 60-денного строку, що
обчислюється з дня граничного строку
подання таких декларацій, а саме 15.06.2009
року, хоча повинен був це зробити у 2008
році - до 01 квітня, у 2009 році - 02 квітня.
При цьому, відповідач в акті перевірки
жодним чином не обґрунтував ні підстав
проведення такої, а ні документів чи
інших джерел інформації, на підставі
яких зроблено висновки про порушення
відповідачем законодавства. Вважає
неправомірними дії відповідача щодо
використання при проведенні
камеральної перевірки інших
документів, а ніж подана позивачем
звітність. Щодо викладених в Акті
перевірки висновків податкового
органу в частині заниження податкових
зобов'язань по земельному податку з
юридичних осіб за 2008-2009 роки, ПАТ
«Концерн Галнафтогаз» вважає їх
неправомірними з огляду на те, що зміни
внесені до ст.7 та 8 Закону України «Про
плату за землю» в частині розрахунку
розміру податку (у разі придбання
земельної ділянки на підставі
цивільно-правової угоди) від суми, що
дорівнює грошовій оцінці землі,
поширюються на земельні ділянки, які
придбані починаючи з цього часу, а не
незалежно від часу їх придбання. З
огляду на те, що земельні ділянки
придбані до внесення відповідних змін
до ст.7 та ст. 8 Закону України «Про плату
за землю», ПАТ «Концерн «Галнафтогаз»
правомірно здійснювало розрахунок
земельного податку з розрахунку 5% від
грошової оцінки одиниці площі ріллі по
області. Тому, донарахування
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням податкового
зобов'язання з земельного податку є
неправомірним.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2010
року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії державної
податкової інспекції у Білозерському
районі Херсонської області щодо
проведення 15.06.2009 року перевірки ВАТ
«Концерн «Галнафтогаз» з питань
дотримання граничних строків подання
податкової звітності та заниження
податкових зобов'язань по земельному
податку.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Білозерському районі Херсонської
області від 27.08.2009р. №/2.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Державна податкова інспекція
у Білозерському районі Херсонської
області подала апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
державною податковою інспекцією у
Білозерському районі Херсонської
області було проведено перевірку ВАТ
«Концерн Галнафтогаз» з питань
дотримання граничних строків подання
податкової звітності та заниження
податкових зобов'язань по земельному
податку. За результатами перевірки
складено Акт №225/1501/31729918 від 15.06.2009 року.

Перевіркою встановлено заниження
податкових зобов'язань по земельному
податку з юридичних осіб за 2008-2009 роки,
чим порушено п. 2 ст. 8 Закону України
«Про плату за землю».

Згідно з Додатком до акту №225/1501/31729918
«Розрахунок суми штрафних санкцій по
земельному податку з юридичних осіб за
2008-2009 роки» відхилення суми основного
зобов'язання становить 82650,10 грн., сума
штрафних санкцій становить 8265,01 грн..

27.08.2009 року ДПІ у Білозерському районі
Херсонської області на підставі
зазначено Акта було прийнято податкове
повідомлення-рішення №/2, згідно
якого позивачу визначено податкове
зобов'язання по сплаті земельного
податку з юридичних осіб за основним
платежем в сумі 54650,10 грн., та штрафні
(фінансові санкції) в сумі 27325,05 грн..

На неодноразові вимоги суду першої
інстанції (ухвала про витребування
доказів від 22.03.2010р.) надати всі наявні
документи на обґрунтування визначених
ППР від 27.08.2009р. сум податкових
зобов'язань, апелянт надіслав єдиний
документ - «Додаток до акту №225/1501/31729918
«Розрахунок суми штрафних санкцій по
земельному податку з юридичних осіб за
2008-2009 роки» за підписом ГДПРІ
Дубовалової Г.В. (а.с. 71), згідно якого
відхилення суми основного зобов'язання
становить 54650,10 грн., сума штрафних
санкцій становить 27325,05 грн.

Відповідно до положень Наказу ДПА
України від 10.08.2005 р. № 327,
зареєстрованого в Мінюсті України
25.10.2005 p. за № 925/11205, затверджено
«Порядок оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»
(далі - Наказ №327), акт перевірки - це
службовий документ, який стверджує
факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання (п.1.3). Акт перевірки
повинен містити систематизований
виклад виявлених у ході перевірки
фактів порушень норм податкового,
валютного та іншого законодавства
(п.1.5). Факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства викладаються в акті
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів (п. 1.7).

Вступна частина та загальні положення
акту перевірки повинна містити, дані
про підстави для проведення перевірки
відповідно до Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" та
інших законодавчих актів, тип
перевірки (невиїзна документальна,
виїзна планова чи позапланова
перевірка), період за який проводиться
перевірка діяльності суб'єкта
господарювання.

В описовій частині, за кожним
відображеним в акті фактом порушення
податкового законодавства необхідно:
висвітлити показники, які
відображаються суб'єктом
господарювання у податковій та іншій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання у розрізі періодів у
грошових одиницях, передбачених
звітністю; у разі виявлення
розбіжностей чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті нормативно-правових
актів, що порушені платником податків,
зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення посадових
осіб суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень; зазначити
первинний документ, на підставі якого
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків операцій), та
інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення.

За висновком акту перевірки виявлено
порушення податкового та іншого
законодавства, які зазначаються у
сумах податків, зборів та інших
обов'язкових платежів з розбивкою за
роками та податковими періодами, але в
межах періоду, який ревізується. В акті
не допускається визначення виду і
розміру штрафних (фінансових) санкцій
за встановлені порушення (п.2.1-2.4).

З врахуванням зазначених норм
апелянтом в Акті від 15.06.2009р. не вказано:
підстав проведення, а також типу
проведеної перевірки (виїзна планова
чи позапланова, невиїзна
документальна). Наведене порушення
породило спір між сторонами щодо
наявності підстав та законності дій
стосовно проведення такої перевірки,
терміну тривалості перевірки. А тому,
очевидно слід вважати, що перевірка
фактично тривала один день під час чого
пояснення чи додаткові документи в ВАТ
«Концерн Гаїнафтогаз» не
витребовувались, оскільки про це не
зазначалось, відтак логічно вважати,
що такі не вимагалися в ході перевірки
від інших осіб чи органів.

По суті зібраних матеріалів справи не
розкрито фактичного змісту порушення
ВАТ «Концерн Галнафтогаз» п. 2 ст. 8
Закону України «Про плату за землю» та
на підставі яких первинних документів
таке порушення виявлено, адже в
висновках перевірки виявлені
порушення податкового законодавства
не висвітлено належним розрахунком з
розбивкою за місяцями, кварталами,
роками або податковими періодами, в
межах ревізованого періоду з огляду на
те, що для земельного податку
податковим періодом є місяць.

За матеріалами справи, ДПІ у
Білозерському районі за підписом ГДПРІ
Дубовалової Г.В. складено два
Додатки до акту №225/1501/31729918 з назвою:
«Розрахунок суми штрафних санкцій по
земельному податку з юридичних осіб за
2008-2009 роки» різного змісту (а.с.9, 71).

Отже, дані обставини у їх сукупності
свідчать про те, що Акт від 15.06.2009р., який
є базовим носієм доказової інформації
про допущені апелянтом порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, оформлений з порушенням
вимог щодо його форми та змісту. Адже
з тексту складеного Акту не можливо
достеменно встановити суті та обставин
виявленого порушення, первинних, чи
будь-яких інших документів на підставі
яких таке порушення встановлено, що
свідчить про упередженість дій
апелянта та унеможливлює належне
обґрунтування підстав прийнятого
податкового повідомлення - рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
документальна невиїзна перевірка - це
перевірка, що проводиться на підставі
поданих податкових декларацій, звітів
та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів (обов'язкових платежів)
незалежно від способу їх подання.

Відповідно до пп. «в» п. 4.2.2 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі Закон № 21 81-III),
камеральна перевірка - це перевірка, що
проводиться контролюючим органом
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях, без
проведення будь-яких інших видів
перевірок платника податків. Внаслідок
проведення камеральної перевірки
орган ДПС виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

Тому, єдиною відмінністю між ними є те,
що у визначені документальної
невиїзної перевірки йдеться про
наявність «інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків та зборів». Однак, в обох
випадках йдеться про той самий вид
перевірки - про перевірку, що
проводиться безпосередньо у
приміщенні податкового органу, на
підставі поданої платником звітності.
Також це підтверджується і тим, що
визначення документальної невиїзної
перевірки свідчить про проведену
перевірку на підставі поданих
податкових декларацій та поданих
платником «інших документів».

З аналізу даних норми податкового
законодавства вбачається, що
законодавець під «іншими» документами
розумів документи, які входять до
необхідних додатків звітності, але не є
безпосередньо податковою декларацією.

В пп.7.7.5, пп.7.7.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» вживається
поняття «документальна невиїзна
перевірка (камеральна)», що свідчить
про ототожнення законодавцем цих
перевірок. Зокрема, в пп. 7.7.7 цього
Закону вжито фразу: «Якщо за наслідками
документальної невиїзної (камеральної)
або позапланової виїзної перевірки
(документальної)...». Отже з цієї норми
слідує, що фактично в зазначеному
підпункті Закону йдеться про два, а не
про чотири види перевірок.

Наказом ДПА України від 17.07.2006 року № 416,
«реєстрованим в Мінюсті України 26
липня 2006 p. 3aN 872/12746 (далі - Наказ №416),
затверджено форму Акту про результати
камеральної перевірки податкової
декларації (розрахунку) щодо окремих
загальнодержавних і місцевих податків
і зборів саме відповідно до пп. «в» п.
4.2.2 Закону № 2181-111 та ст. 11 Закону №
509-ХІІ, про що зазначено у преамбулі
наказу. Тобто, в розумінні Наказу №416,
камеральна перевірка ототожнюється з
невиїзною документальною.

Згідно п. 3 Наказу № 418, камеральні
перевірки податкових декларацій
(розрахунків) щодо земельного податку,
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності та
фіксованого сільськогосподарського
податку проводяться посадовими
особами органів державної податкової
служби протягом 60 календарних днів,
наступних за останнім днем граничного
строку подання таких декларацій
(розрахунків).

Статтею 14 Закону України «Про плату за
землю» передбачено, що платники
земельного податку самостійно
обчислюють суму земельного податку та
до першого лютого поточного року
подають відповідному органу ДПС за
місцем знаходження земельної ділянки
декларацію за поточний рік. До
матеріалів справи долучено докази
своєчасного подання ВАТ «Концерн
Галнафтогаз» декларацій по земельному
податку у 2008 та 2009 роках. З цього можна
зробити висновок, що ДПІ у
Білозерському районі вправі була
проводити камеральну перевірку
поданої звітності за 2008 рік - до 02.04.2008р.,
за 2009 рік - до 01.04.2009р.

З врахуванням зазначених норм,
апелянтом незаконно, після спливу
встановленого 60-денного терміну,
проведено 15.06.2009р. камеральну перевірку
поданої ВАТ «Концерн Галнафтогаз»
звітності.

Отже, з визначення невиїзної
документальної (камеральної) перевірки
випливає, що за її наслідками орган ДПС
має право визначати суму податкового
зобов'язання і у разі його заниження,
застосовувати фінансові санкції,
тільки у випадку виявлення у поданій
платником податків податковій
декларації арифметичних або
методологічних помилок.

Згідно роз'яснення Комітету Верховної
Ради України з питань фінансів і
банківської діяльності від 20.03.2001р.
N06-10/167, під терміном «арифметична
помилка» слід розуміти помилки або
описки, допущені платником податку при
заповненні декларацій (розрахунків)
або додатків до них, зокрема, при
виконанні арифметичних дій (додавання
або вирахування відповідних рядків), а
також описки, допущені при перенесенні
даних із додатків, на підставі яких
заповнюються відповідні рядки
декларації (неправильно поставлено
кому при застосуванні одиниці виміру,
неправильно перенесено підсумок з
додатка тощо.). Також у цьому
роз'ясненні зазначено, що під
«методологічною помилкою» слід
розуміти помилку, допущену платником
податків при складанні ним декларації,
яка полягає у неправильному
застосуванні або незастосуванні
ставок оподаткування чи коефіцієнтів
при визначенні податкового
зобов'язання з того чи іншого податку,
збору (обов'язкового платежу).

У складеному за результатами
камеральної перевірки акті має
зазначатися наявність відповідної
помилки, її вид з належним
обґрунтуванням. Оскільки в Акті
перевірки від 15.06.2009р. не міститься
зафіксованого належним чином факту
виявлення арифметичної або
методологічної помилки у наданих
платником податку податкових
деклараціях по земельному податку, а
тому вказаний Акт не містить положень
щодо встановлення факту неправильного
застосування будь-якого коефіцієнту чи
ставки.

Між сторонами, в даному випадку,
наявний спір щодо визначення об'єкту
оподаткування, а не щодо застосування
ставок чи коефіцієнтів оподаткування,
що взагалі виключає виявлення такого
порушення податкового законодавства
шляхом проведення невиїзної
документальної (камеральної)
перевірки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до неспростовного висновку про
те, що дії ДПІ у Білозерському районі по
проведенню 15.06.2009р. невиїзної
документальної (камеральної) перевірки
ВАТ «Концерн Галнафтогаз» не
відповідають вимогам законодавства
стосовно строків, підстав, порядку та
процедури проведення такого виду
перевірок. Акт від 15.06.2009р. оформлено з
порушеннями вимог щодо форми та змісту
актів перевірки та жодним чином не
доводить факту порушення позивачем
податкового законодавства, чи
заниження податкового зобов'язання по
земельному податку на 54650,10 грн., а в
силу вимог ст. 70 КАС України, такий не є
належним та допустимим доказом
встановлених апелянтом порушень.
Відтак, надані органом ДПС докази не
доводять правомірності донарахування
позивачу земельного податку в сумі
54650,10 грн. та штрафних санкцій у розмірі
27325,05 грн.

А тому, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Білозерському
районі Херсонської області - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2010
року у справі № 2а-7577/09/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 17.02.2014 року