Справа № 826/18556/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі міста
Києвапровизнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки
№ Ю-175 від 07 листопада 2013 року, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
25 листопада 2013 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулась фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві,
відповідач) про визнання протиправною
та скасування вимоги про сплату
недоїмки від 07 листопада 2013 року №
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що у неї були відсутні
підстави для нарахування та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 2012
рік у розмірі 4 572, 42 грн., у зв'язку з тим,
що в 2012 році вона не отримувала доходів,
а відтак, на думку позивача, вимога
органу доходів і зборів про сплату
боргу (недоїмки) від 07 листопада 2013 року
№ Ю-175 є протиправною та такою, що
підлягає скасуванню.
Представник відповідача просив суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
з підстав, викладених в письмових
запереченнях, посилаючись на те, що ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві правомірно винесено спірну
вимогу, оскільки підставою для її
прийняття стала наявність у позивача
боргу (недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у
розмірі 4 572, 42 грн.
Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про дату час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у зв'язку з
неприбуттям представника третьої
особи у судове засідання, суд дійшов
висновку про подальший розгляд справи
у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, Окружний адміністративний суд
ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) зареєстрована
Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією 14 січня 2008
ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
07 листопада 2013 року ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві виставлено позивачу вимогу №
Ю-175 про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 4 572, 42 грн.
Незгода з вказаним рішенням суб'єкта
владних повноважень обумовила
позивача на звернення з позовом до
адміністративного суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
погоджується з доводами фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, виходячи з
Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб та членів їхніх сімей на отримання
страхових виплат (послуг) за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Згідно із пунктом 6 частини першої
статті 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455 затверджено
Інструкцію про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -
Інструкція), яка визначає процедуру
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
страхувальниками, визначеними Законом
№ 2464-VI, нарахування і сплати фінансових
санкцій, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів органами
Порядок стягнення заборгованості з
платників визначений розділом VI
Інструкції, відповідно до пункту 6.1
якої заходи стягнення та впливу
застосовуються до платників,
визначених підпунктами 1-4 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, на яких
згідно із Законом № 2464-VI покладено
обов'язок нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок.
Як передбачено пунктом 6.2 Інструкції,
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону № 2464-VI
підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим
підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та
підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї
Інструкції, обчислена органами доходів
і зборів у випадках, передбачених
Законом, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
Органи доходів і зборів, на виконання
вимог пункту 6.3 Інструкції, надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках: якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника про суми доходу
(прибутку) фізичних осіб - підприємців
чи осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, свідчать про донарахування
сум єдиного внеску органами доходів і
зборів у повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті; якщо платник має на
кінець календарного місяця недоїмку зі
сплати єдиного внеску; якщо платник має
на кінець календарного місяця борги зі
сплати фінансових санкцій.
У випадку, передбаченому абзацом
другим цього пункту, вимога
надсилається одночасно з актом
документальної перевірки платника
єдиного внеску або актом про суми
розбіжностей щодо сум доходу
(прибутку), заявлених у звітності до
органу доходів і зборів та
задекларованих у річній податковій
декларації фізичними особами -
підприємцями чи особами, які
забезпечують себе роботою самостійно,
або повідомленням-розрахунком на всю
суму донарахованого єдиного внеску.
У випадках, передбачених абзацами
третім та/або четвертим цього пункту,
вимога надсилається: платникам,
зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, протягом
п'яти робочих днів, наступних за
календарним місяцем, у якому виникла
або зросла недоїмка зі сплати єдиного
внеску (заборгованість зі сплати
фінансових санкцій); платникам,
зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, протягом
п'ятнадцяти робочих днів, наступних за
календарним місяцем, у якому виникла
або зросла недоїмка зі сплати єдиного
внеску (заборгованість зі сплати
фінансових санкцій).
Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на суму
боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи) (пункт 6.4 Інструкції).
Механізм здійснення органами
Пенсійного фонду України обліку
надходження сум внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, сум
штрафів та пені, що застосовуються до
платників, на яких покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати та
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - платники), сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, різниці між
сумою пенсії, призначеної за Законом
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, регресних вимог,
адміністративних штрафів (далі -
платежі) регулюється Порядком ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум платежів,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 27.09.2010 № 21-2
(далі - Порядок № 21-2).
Згідно із п. 1.1 Порядку № 21-2, його
розроблено відповідно до статті 12
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та
Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" та
пункту 12 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 №
1261, правління Пенсійного фонду України.
Згідно п. 1.3 Порядку № 21-2 облік
надходження сум платежів ведеться
спеціалістами відділу обліку
надходження платежів управлінь
Пенсійного фонду України у районах,
містах та районах у містах, а також у
Відповідно до п. 2.2 Порядку № 21-2
документами, на підставі яких
здійснюється облік сум нарахованих
платежів шляхом занесення інформації
про суми, що підлягають сплаті
платниками, до карток особових
рахунків платників, є зокрема:
самостійно визначені платником:
- звіти щодо сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за періоди до 01.01.2011 року;
- звіти щодо сум нарахованого збору на
обов'язкове державне пенсійне
Підпунктом 2.3.1 вказаного Порядку № 21-2
передбачено, що документи, що
підтверджують нараховані суми
платежів, самостійно визначені
платником у звітності, завантажуються
до автоматизованої інформаційної
системи в автоматичному режимі. З
електронної бази звітності дані про
нараховані суми платежів платника
вносяться до карток особових рахунків
платників в автоматичному режимі.
Відповідно до п. 3.1 Порядку № 21-2 з метою
обліку нарахованих і сплачених сум
платежів автоматично формуються
картки особових рахунків платників на
підставі документів, зазначених у
розділі II цього Порядку.
У картках особових рахунків платників,
передбачених пунктом 3.2 цього розділу,
відображаються дані про платника, його
ознака та інформація про стан
розрахунків (суми нарахованого та
сплаченого платежу, суми боргу або
надміру сплачені) та інше (п. 3.3 Порядку
№ 21-2).
Згідно з п. 3.5 Порядку обміну
інформацією між Міністерством доходів
і зборів України, Пенсійним фондом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 19.09.2013 року
№ 494 та постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.09.2013
року № 16-1 територіальними органами
Пенсійного фонду України до органам
доходів і зборів передається наступна
- відомості, необхідні для завершення
процедур адміністрування єдиного
- копії таблиць 1, 2, 3, 4 додатка 4 та
таблиць додатка 5 до Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерством доходів і зборів
України від 09 вересня 2013 року № 454,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 вересня 2013 року за №
Пунктом 2.3 вказаного Порядку 2.3.
передбачено, що у процесі
інформаційного обміну суб'єкти
інформаційного обміну здійснюють
- коректності інформації та її
відповідності встановленому переліку
інформаційного обміну;
- повноти інформації за складовими
частинами її надання.
За результатами контролю інформації
суб'єкт інформаційного обміну протягом
одного дня надає іншій стороні
підтвердження про її прийняття або
неприйняття з відповідним
Суб'єкт інформаційного обміну під час
отримання повідомлення про
неприйняття інформації протягом
одного дня розглядає обґрунтування
щодо її відхилення, усуває недоліки та
передає скориговану інформацію.
Відповідно до п. 1.5 Порядку суб'єкти
інформаційного обміну є
відповідальними за своєчасне та в
повному обсязі надання достовірної
Як вбачається з матеріалів вказаної
адміністративної справи, відповідачем
вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07
листопада 2013 року № Ю-175 сформована на
підставі зворотнього боку облікової
картки ФОП ОСОБА_1, відповідно до якої
за останньою станом на 31 грудня 2012 року
рахується заборгованість (недоїмка) у
розмірі 4 572, 42 грн.
Водночас, під час розгляду вказаної
справи, судом встановлено, що дані
зворотнього боку облікової картки ФОП
ОСОБА_1 грунтуються на інформації
наданій відповідачу Управлінням
Пенсійного фонду в Шевченківському
районі м. Києва в порядку обміну
інформацією між Міністерством доходів
і зборів України, Пенсійним фондом
загальнообов'язкового державного
В підтвердження протиправності
винесення оскаржуваної вимоги
позивачем надано суду звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2012 рік, з якого вбачається, що
ФОП ОСОБА_1 доходів від підприємницької
діяльності у 2012 році не отримувала.
Вказаний звіт було отримано пенсійним
органом 07 лютого 2013 року, про що
свідчить розписка відповідальної
особи Пенсійного фонду України.
В ході судового засідання, на виконання
судового запиту суду, Управлінням
Пенсійного Шевченківському районі м.
Києва надіслано до суду письмові
пояснення, відповідно до яких останнім
на виконання Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» від 04.07.2013
року № 406-VІІ актом прийому-передачі
було передано до Міністерства доходів
і зборів України сальдо розрахунків
платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування в частині недоїмки,
штрафів, пені та авансових платежів
переплат, в тому числі і щодо ФОП ОСОБА_1
Одночасно було повідомлено, що при
передачі було допущено помилку, у
зв'язку із чим до ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
надіслано лист щодо скасування
заборгованості у розмірі 4 572, 42 грн.
Отже, аналіз встановлених під час
розгляду справи фактів дає суду
підстави вважати, що при формуванні
вимоги від 07 листопада 2013 року № Ю-175
щодо сплати позивачем недоїмки
відповідач діяв в межах повноважень та
у спосіб, передбачений Законом.
Втім, при вирішенні вказаної
адміністративної справи суд виходить з
того, що обов'язок зі сплати недоїмки
виникає лише у разі несвоєчасного
нарахування або сплати у визначені
строки суми єдиного внеску.
Ставка єдиного соціального внеску для
фізичних осіб-підприємців, що
перебувають на загальній системі,
згідно п. 11 ст.8 Закону «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» становить 34,7%
Базою нарахування єдиного соціального
внеску, згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного
Закону є прибуток, отриманий від
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб.
Враховуючи те, що позивач прибутку у 2012
році не отримував, підприємницької
діяльності не здійснював, то
відповідно обов'язок зі сплати єдиного
соціального внеску у нього не виникає.
Відтак, вимога від 07 листопада 2013 року
№ Ю-175 про сплату недоїмки не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідач в
обґрунтування правомірності своїх
висновків не надав достатніх доказів
порушень закону позивачем, а тому
суб'єктом владних повноважень не
доведено своєї правоти.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, з урахуванням
обставин зазначених вище, суд прийшов
до переконання про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує на користь позивача
здійснені ними документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 172, 06 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про сплату недоїмки № Ю-175 від 07
листопада 2013 року.

3. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 172, 06 грн. (сто
вісімдесят дві гривні, 06 копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

.