Справа № 2а-7217/11/0546
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/14095/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Пролетарського районного
суду міста Донецька від 01.09.2011 та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2012 у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Донецької обласної
державної адміністрації, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області про
визнання його інвалідом війни та
стягнення коштів,

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Донецької обласної державної
адміністрації, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області про визнання його
інвалідом війни та стягнення коштів.

Постановою Пролетарського районного
суду міста Донецька від 01.09.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2012 у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
постанову Пролетарського районного
суду міста Донецька від 01.09.2011 та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2012
скасувати та винести нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 12.09.2002 під час виконання
ОСОБА_2 своїх посадових обов'язків на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу карного розшуку
Червоногвардійського РВ Макіївського
МУ МВС України в Донецькій області, з
ним стався нещасний випадок -
поранення, про що складено акт про
нещасний випадок та акт розслідування
нещасного випадку. Також при
проходженні служби в органах
внутрішніх справ України в 2008, позивач
набув захворювання серцево-судинної
системи. В листопаді 2010 року позивач
звільнений з органів внутрішніх справ.

Відповідно до акту № 297 Донецької
обласної Медико-соціальної експертної
комісії № 3 від 31.01.2011 ОСОБА_2 визнаний
інвалідом 3-ї групи з 50% втратою
працездатності в відсотках: 40% -
захворювання, пов'язане з проходженням
служби в органах внутрішніх справ та 10%
- травма, що пов'язана з виконанням
посадових обов'язків.

Судами також встановлено, що третя
група інвалідності встановлена
ОСОБА_2 за хворобою, пов'язаною з
проходженням служби в органах
внутрішніх справ.

Згідно п.2 ст.7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів
війни належать також інваліди з числа
осіб начальницького і рядового складу
органів Міністерства внутрішніх справ
і органів Комітету державної безпеки
колишнього Союзу РСР, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої
розвідки України та інших військових
формувань, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, одержаних
під час виконання службових обов'язків,
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, ядерних аварій, ядерних
випробувань, участі у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, інших уражень ядерними
матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України
«Про міліцію» у разі інвалідності, що
настала в період проходження служби в
органах внутрішніх справ або не пізніш
ніж через три місяці після звільнення
зі служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п.2 п.1 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.05.2007 № 707 (далі
Порядок №707), одноразова грошова
допомога виплачується у разі
встановлення інвалідності, яка настала
в період проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення такого
строку внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що сталися: - під час
виконання службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі із злочинністю (трирічного
грошового забезпечення - інвалідам III
групи); - у період проходження служби (у
відсотках відповідного розміру
грошового забезпечення згідно із
ступенем втрати працездатності).

Отже Порядком №707 визначені різні
підходи до розміру одноразової
грошової допомоги в залежності від
отримання захворювання просто під час
проходження служби та під час
виконання службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі із злочинністю.

Пунктом 2 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції визначено
вичерпний перелік обставин, які є
виконанням службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбою зі злочинністю.

Обставини отримання третьої групи
інвалідності позивачем та виявлені у
нього захворювання не дозволяють
пов'язувати їх безпосередньо із
охороною громадського порядку,
громадської безпеки і боротьбі зі
злочинністю. Захворювання позивача
виникло у період проходження служби.

Оскільки поранення отримане позивачем
не під час виконання службових
обов'язків, та враховуючи те, що
одноразова грошова допомога у розмірі
трирічного грошового забезпечення
(інвалідам ІІІ групи) відповідно до
Порядку №707 виплачується тільки при
отриманні інвалідності пов'язаної
безпосередньо під час виконання
службових обов'язків, пов'язаних з
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку та боротьбі із
злочинністю то суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає. Із урахуванням наведених
обставин постанову Пролетарського
районного суду міста Донецька від
01.09.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2012 необхідно залишити без змін,
оскільки вони є законними і
обґрунтованими та постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Пролетарського районного суду міста
Донецька від 01.09.2011 та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2012 у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Донецької обласної
державної адміністрації, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області про
визнання його інвалідом війни та
стягнення коштів - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

І.В.
Штульман