Справа № 1532/1708/12
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1532/1708/12

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Николайчук В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ширяївського районного суду Одеської
області від 30 жовтня 2013 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Гортолум Вікторії
Сергіївни та Головного управління
юстиції в Одеській області про
визнання протиправними дій та
бездіяльності, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2013р. ОСОБА_1 звернувся до
Ширяївського районного суду Одеської
області із позовом до ст. державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУ
юстиції в Одеській області Гортолум
В.С. та ГУ юстиції в Одеській області, в
якому просив:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність ст.державного виконавця
відділу ДВС ГУ юстиції в Одеській
області Гортолум В.С. та Головного
управління юстиції в Одеській області;

- визнати незаконною постанову
ст.держвиконавця відділу Примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУЮ в
Одеській області Гортолум В.С. від
21.08.2012р. (ВП №33934996) про відмову у
прийнятті до провадження та відкритті
виконавчого провадження;

- стягнути з відповідачів в солідарному
порядку матеріальну шкоду в розмірі
незаконно недосплачених йому УПФУ
коштів та моральну шкоду в сумі 32 064 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що позначення
«Управління пенсійного фонду України»
в графі виконавчого листа «Прізвище,
ім'я та по батькові (), дата, місце
народження (...)» можна було б трактувати
хіба, що як неповне позначення повне
найменування боржника боржника, тобто
порушенням пункту 3 ч.1 ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Постановою Ширяївського районного
суду Одеської області від 30 жовтня 2013
року у задоволені адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовлено в повному
обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, 18.11.2013р.
представник ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що судом, при
винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми процесуального та
матеріального права та просить
скасувати постанову Ширяївського
районного суду Одеської області від
30.10.2013 року, постановити нову постанову,
якою задовольнити усі його позовні
вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

27.01.2010р. Ширяївським районним судом
ухвалено постанову по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ
України в Ширяївському районі про
визнання відмови відповідача
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу дітям війни та
вчинити певні дії. Даним судовим
рішенням вказані позовні вимоги було
задоволено. В подальшому, рішення суду
1-ї інстанції за апеляційною скаргою
УПФУ в Ширяївському районі було
змінено апеляційним судом та позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

15.06.2012 року позивачем було отримано
відповідні копії постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду, а
03.07.2012 року отримано виконавчий лист,
який він надав для виконання до Відділу
примусового виконання рішень ГУ
юстиції в Одеській області, але в графі
«Найменування боржника», боржником
вказано - Управління Пенсійного Фонду
України.

26.08.2012р. він отримав листа від Відділу
примусового виконання рішень ГУЮ в
Одеській області від 21.08.2012р.
вих.№091.-16444-В-2/677, яким йому було
повернуто цей виконавчий лист №2-а-70
від 03.07.2012р. та направлено копію
постанову ст.держвиконавця відділу
Примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУЮ в Одеській області
Гортолум В.С. від 21.08.2012 р. (ВП № 33934996) про
відмову у прийнятті до провадження та
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом №2-а-70, виданим
03.07.2012р. Ширяївським районним судом
Одеської області.

Вказана постанова ст.держвиконавця
Гортолум В.С. мотивована виявленими в
виконавчому листі помилками, а саме - в
резолютивній частині в/листа боржником
зазначено - «УПФУ в Ширяївському районі
Одеської області», а графі
«найменування боржника -зазначено -
«Управління Пенсійного фонду України»,
що унеможливлює виконання
вищевказаного виконавчого документа.

Проте, позивач вважає, що насправді
ніяких помилок у виконавчому листі не
має, а тому, не погоджуючись із
зазначеними вище діями та рішенням
державного виконавчої служби, позивач
оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з необґрунтованості,
безпідставності та недоведеності
позовних вимог, а також, відповідно, з
правомірності дій та спірної постанови
відповідачів.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, цілком
погоджується з вказаними висновками
суду 1-ї інстанції і вважає їх
обґрунтованими та заснованими на
законі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, правовідносини з виконання
судових рішень в України регулюються
приписами Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV
(в редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до приписів ст.1 Закону
№606-XIV, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Стаття 5 цього Закону №606-XIV передбачає,
що державний виконавець зобов'язаний
здійснювати усі необхідні заходи щодо
своєчасного та повного виконання
рішення, зазначеного у виконавчому
документі, у спосіб і порядок,
визначений виконавчим документом.

Як слідує зі ст.18 даного Закону,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документу: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в статті 3 цього Закону; за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; в інших
передбачених законом випадках.

Але, як передбачено ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції, яка діяла на час спірних
правовідносин), що у виконавчому
документі повинно бути зазначено: 1)
назва документа, дата видачі та
найменування органу, посадової особи,
що видали документ; 2) дата і номер
рішення, за яким видано виконавчий
документ; 3) найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по
батькові за його наявності для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за його
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, такі як дата і
місце народження боржника та його
місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання чинності рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Виконавчий документ має
бути підписаний уповноваженою
посадовою особою і скріплений
печаткою.

Разом з тим, положеннями ст.24 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документу до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Як встановлено судами обох інстанцій з
матеріалів справи, самого виконавчого
листа та спірної постанови державного
виконавця, даний виконавчий документ
дійсно містить технічну помилку у
найменуванні боржника, яка, в свою
чергу, відповідно до вимог ст.259 КАС
України, може бути виправлена судом,
який видав цей виконавчий лист.

При цьому, також слід зазначити, що як
вбачається з матеріалів справи,
вказане право позивача на звернення до
суду із такою заявою було йому
роз'яснено відповідачем ще до подачі
ним даного позову.

До того ж, судова колегія звертає увагу,
що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, що, в свою
чергу, і було належним чином зроблено
представниками відповідачів при
розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї
інстанцій.

Таким чином, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції вважає, що відповідач, при
винесенні спірної постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, в даному випадку, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією та
законами України, а тому, відповідно,
позовні вимоги про визнання
неправомірними дій та визнання даної
постанови незаконною (як і інші вимоги
щодо стягнення матеріальної та
моральної шкоди, які є похідними та
тісно пов'язані з ними) є
необґрунтованими та дійсно не
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
діючи в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст.200
КАС України, залишає цю апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Ширяївського
районного суду Одеської області від 30
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко