Справа № 2а/2570/1545/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Київ К/800/12890/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р.

у справі № 2а/2570/1545/2012

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_5) звернулась до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у м. Чернігові) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 07 лютого 2012 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р.
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р.
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у м. Чернігові проведено планову
виїзну перевірку з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_5 за період з 01
січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, за
результатами якої складено акт №
3723/17/НОМЕР_2 від 23 грудня 2011 року.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем: п. 1 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», в результаті чого
позивачем було занижено обсяг виручки
за І півріччя 2008 року на 119340,49 грн.; абз. 6
п. 6 ст. 128 Господарського кодексу
України, абз. 8 п. 4 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва», та п.
8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України № 599 від 29 жовтня 1999 року,
відповідно до яких позивачем не
заповнювалась графа «витрати,
пов'язані з одержанням доходу» в 2008 р. -
2010 р.; ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», ст. 5.2.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», вимог Додатку № 7 до
Інструкції «Про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю», яка
затверджена наказом Головної
державної податкової інспекції
України № 12 від 21 квітня 1993 року,
відповідно до яких позивачем занижено
валовий дохід за 2010 рік на суму 95445,00
грн. та завищено валові витрати за 2010
рік на 427388,24 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення - рішення № від 07
лютого 2012 року, яким позивачу
донараховано податок на доходи
фізичних осіб в сумі 78 424,99 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали обґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, з огляду на
наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно з умовами договору
комісії на продаж товару на експорт №
2/02 від 05 лютого 2010 року, ПП
«Агропродопт» (Комісіонер) за
обумовлену винагороду зобов'язується
за дорученням і за рахунок ФОП ОСОБА_5
(Комітента) здійснювати в інтересах
останнього продаж на експорт м'ясо
яловичини. Виступаючи від свого імені,
комісіонер самостійно укладає угоди
купівлі-продажу з 3-ю особою -
нерезидентом. Відповідно до п. 7.4
договору комісії комісіонер
розраховується з комітентом за
реалізований товар в українській
гривні на поточний рахунок Комітента
на суму фактурної вартості товару, що
вказана в митних вантажних деклараціях
МД-2.

Відповідно до митних декларацій,
реалізовано м'ясо яловичини в
кількості 133,0 т. на загальну (фактурну)
вартість 3 980 625,05 грн.

Згідно з рахунками-фактури та
видатковими накладними, позивачем
отримано м'ясо яловичини від
постачальників в кількості 133 т. на
загальну суму 3 836 304, 00 грн. (в т.ч. ПДВ
639384, 00 грн.), в періоді, в якому ФОП
ОСОБА_5 здійснювала господарську
діяльність на загальній системі
оподаткування - в сумі 3 239 006, 94 грн. (в
т.ч. ПДВ 53 9834, 49 грн.). Розрахунки за
поставлений товар відбулися у повному
обсязі та до складу валових витрат
віднесено всю суму, сплачену за м'ясо
яловичини, а саме: 2 699 172, 45 грн. (ПДВ 539834,
49 грн.).

За вказаним договором комісії ПП
«Агропродопт» було перераховано ФОП
ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 3
222 324 грн. (в т.ч. на загальній системі 2 734
570,06 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою правильності визначення
валових витрат, відображених в
деклараціях про доходи, встановлено
розбіжності з даними про суми валових
витрат, встановленими в ході перевірки.

Відповідно до ст. 13 Декрету КМУ «Про
прибутковий податок з громадян»,
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву. До
складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Громадяни, які займаються
підприємницькою діяльністю, надають
податковому органу декларації за
наслідками кожного звітного кварталу,
а також звітного року у строки,
визначені законом. В декларації
зазначаються загальні суми одержаного
доходу, витрат і сплаченого податку за
звітний рік або інший період, за який
здійснюється оподаткування
(оподатковуваний період).

Відповідно до Додатку 7 до Інструкції
«Про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю», фізична особа - платник
податку не є юридичною особою і
платником податку на прибуток, не має
обов'язку вести бухгалтерській облік,
тому формує витрати за переліком
статті 5 «Валові витрати» і відповідно
до статті 8 «Амортизація» вказаного
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» з деякими
особливостями.

Положення статті 5 («Валові витрати»)
застосовуються в частині
підтвердження первинними документами
витрачених сум згідно із операціями
(які відповідають переліку статті 5), за
результатами або за участю яких у
податковому періоді (у звітному
кварталі) безпосередньо отриманий
дохід.

До податкової декларації за звітний
податковий період, включаються тільки
прямі валові витрати і суми
амортизаційних відрахувань, що
відповідають фактичній сумі
отриманого в цьому періоді валового
доходу в будь-якій формі від
визначеного виду діяльності та
підтверджені документально.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що позивачем необґрунтовано включено
до складу валових витрат витрати в сумі
більшій, ніж фактично отриманий
валовий дохід, що призвело до завищення
задекларованих за 2010 рік валових
витрат на 522471, 57 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

2.Постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
13.06.2012 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.02.2013 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В. Муравйов