Справа № 473/648/14-а
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/648/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої - судді
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську позовну
заяву ОСОБА_1 до начальника відділення
Державної автомобільної інспекції
Вознесенського міського відділу УМВС
України в Миколаївській області про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

05.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
порядку адміністративного судочинства
до суду з позовною заявою до
начальника відділення Державної
автомобільної інспекції
Вознесенського міського відділу УМВС
України в Миколаївській області (далі -
відповідач) про скасування постанови
від 31.01.2014 року про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 1020 грн. за
правопорушення, передбачене за ст. 140 ч.
1 КУпАП .

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав, що він як керівник
філії «Вознесенський райавтодор» з
22.03.2012 року не є суб'єктом складу
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140
КУпАП, оскільки організація утримання
в належному технічному стані
вулично-шляхової мережі (автомобільних
доріг) на території Вознесенського
району, фінансування робіт з її
утримання є предметом діяльності
Державної служби автомобільних доріг
України, органи якої на місцях для
виконання поставлених перед нею
завдань укладають договори з різними
підрядними організаціями, в тому числі,
і з дочірнім підприємством
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Автомобільні дороги України».

Посилаючись на незаконність постанови
про адміністративне правопорушення,
позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та додатково пояснив, що
в період несприятливих погодних умов з
20.01.2014 року по 31.01.2014 року (снігопад,
мінусова температура, сильний вітер)
філія роботи по снігоочищенню та
усуненню зимової слизькості проводила
згідно регламенту виходячи із
загальної протяжності доріг (101 км)
власним технологічним транспортом та
залученою сторонньою технікою, затор
транспортних засобів, що мав місце
19.01.2014 року у період з 17-30год. - 18-50 год. на
168 км автодороги Р-06 обумовлений був
тим, що роботи з усунення зимової
слизькості були розпочаті на вказаній
автодорозі з 143 км + 350 м.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, суду надав письмове
заперечення на позов, де вказує на
законність притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що
відносно позивача посадовою особою
відповідача - інспектором відділення
ДАІ Вознесенського МВ УМВС України в
Миколаївській області ОСОБА_2 та
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту №2
УМВС України в Миколаївській обл.
ОСОБА_3 - на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений КУпАП складені
09,15,20,22,29.01.2014 року протоколи про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст. 140 ч. 1 КУпАП серії АВ2
№520944, АВ2 №520965, АВ2 №520501, АВ2 №527502, АВ2
№520504, АВ2 №520548 - порушення правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху
при утриманні шляхової мережі, або не
прийняття своєчасних заходів до
відновлення безпечних умов для руху, а
саме: позивач, будучи відповідальною
особою - керівником філії
«Вознесенський райавтодор» - порушив
вимоги правил, норм і стандартів при
утриманні вулично-шляхової мережі на
автодорозі Р-06 Ульянівка-Миколаїв, Р-55
Одеса-Вознесенськ-Новий Буг, Т-15-11
Братське-Вознесенськ, 0703, що
виразилося у наявності пошкоджень
проїжджої частини (ямковості),
відсутності дорожніх знаків, наявності
пошкодження люків оглядових колодязів,
не вжив заходів щодо ліквідації
зимової слизькості, засніженості узбіч
на автодорогах Р-55
Одеса-Вознесенськ-Новий Буг з 141 км по 144
км., Т-15-11 Братське-Вознесенськ з 14 км +300
м по 21 км, що привело до утворення
затору транспортних засобів на
проїжджій частині автодороги Р-06 (168 км)
з 17-30 год. по 18-50 год. 19.01.2014 року, чим
порушив вимоги ДСТУ 3587-97 (п.п. 3.1.16 та 3.1.18
) та п. 1.5 ПДР.

На підставі зазначених протоколів
іншою посадовою особою - начальником
відділення ДАІ Вознесенського МВ
Домущей О.В. - на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений КУпАП винесена 31.01.2014 року
постанова про адміністративне
правопорушення, передбачене ст.140 ч.1
КУпАП , якою до позивача застосоване
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 1020 грн.

Зазначена постанова судом
перевірялася на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Маючи перед прийняттям постанови
протоколи про адміністративні
правопорушення, в яких позивач ОСОБА_1
зазначав, що підрядна організація
очолювана ним, перебуває в договірних
відносинах з Службою автомобільних
доріг в Миколаївській області і всі
роботи по утриманню доріг виконуються
лише на підставі щомісячних
планів-завдання з поточного та
експлуатаційного утримання, які
власником доріг доводяться для
виконання, суб'єкт владних повноважень
мав би, використовуючи свої
повноваження, зібрати докази, які
підтверджували наявність складу
правопорушення та спростовували
свідчення позивача, але таких доказів
ні протоколи, ні постанова не містить.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

У відповідності до ст. 10 Закону України
від 08.09.2005 року «Про автомобільні
дороги» автомобільні дороги
загального користування які
прилягають до залізничних переїздів,
знаходяться у віданні регіональних
Служб автомобільних доріг
підпорядкованих Державній службі
автомобільних доріг України. До
компетенції обласних служб
автомобільних доріг (як власника доріг)
входить їх облаштування та утримання
як це передбачено ст. 9 Закону України
«Про дорожній рух», забезпечення
безпечних умов руху транспортних
засобів, організація ремонту та
утримання таких автомобільних доріг за
встановленими для них державними
стандартами і нормами (ст. 11 Закону
України «Про автомобільні дороги»).
Відповідно до статті 40 Закону України
«Про автомобільні дороги»
фінансування будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних доріг загального
користування визначаються згідно з
законами України про Державний бюджет
на відповідний рік та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 9 Закону України від 30.06.1993
року «Про дорожній рух» до компетенції
власників автомобільних доріг або
уповноважених ними органів у сфері
дорожнього руху належить розробка
програм та здійснення заходів щодо
розвитку, вдосконалення, ремонту та
утримання у безпечному для дорожнього
руху стану доріг, вулиць, забезпечення
безпечних умов дорожнього руху,
передача права на експлуатаційне
утримання доріг іншим юридичним
особам, виділення необхідних коштів на
ремонт та утримання автомобільних
доріг, термінове усунення ушкоджень на
автомобільних дорогах. Власники доріг
або уповноважені ними органи несуть
відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах, що
знаходяться у їх віданні, здійснюють
експлуатаційне утримання.

Філія «Вознесенський райавтодор» є
підрядною організацією і працює згідно
завдань Служби автодоріг в
Миколаївській області в межах
виділених місячних лімітів на
закріплену мережу автодоріг і як
підрядник несе відповідальність за
забезпечення безпеки руху на мережі
автомобільних доріг Миколаївської
області згідно вимог Закону України
«Про дорожній рух», чинного
законодавства України та інших діючих
на цей час стандартів, норм і правил в
межах виділених коштів. Посадовою
особою при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та при
винесенні постанови не було проведено
розмежування повноважень та
відповідальності між власником
дорожнього об'єкту або уповноваженого
ним органу та дорожньо-експлуатаційною
організацією, критерієм якого є
фінансування заходів з утримання
автомобільних доріг, не з'ясовувалося
чи на час виявлення правопорушення
державною службою автомобільних доріг
в Миколаївській області на ці цілі були
перераховані філії «Вознесенський
райавтодор» кошти.

Щодо притягнення позивача до
адміністративної відповідальності в
частині невжиття заходів щодо
ліквідації зимової слизькості,
засніженості узбіч на автодорогах то
слід зазначити наступне: в період з 19 по
31 січня 2014 року настали несприятливі
погодні умови, що супроводжувалися
випаданням великої кількості осадків
(снігу), зниженням температури, сильним
вітром і які на припинялися і роботи
філії «Вознесенський райавтодор»
розпочали проводитись з 143 км +500 м
автодороги Р-06 з дотриманням
послідовності визначеної пунктом 3.1.17
ДСТУ 3587-97 (пішохідні переходи, затяжні
підйоми, спуски, ділянки доріг з
незабезпеченою видимістю, перехрестя,
майданчики зупинок маршрутних
транспортних засобів), що потребувало
значного часу дістатись до 168 км
автодороги Р-06, де утворився затор.
Тобто, в діях керівника філії
«Вознесенський райавтодор» не
встановлено вини в невжитті заходів
щодо ліквідації зимової слизькості
одночасно на протязі всіх ділянок
доріг, що нею обслуговуються.

За зазначених обставин справи
постанова про адміністративне
правопорушення, у зв'язку з
недотриманням зазначених принципів
правомірної адміністративної
поведінки, підлягає скасуванню і
справа направляється на новий розгляд
до органу (посадової особи), що її
постановив.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що
постанову в справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено в
суд, у порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом. Частиною 3
ст. 162 КАС України надано
адміністративному суду повноваження
на прийняття іншої постанови (не
передбаченої переліком частини 2) , яка
б гарантувала дотримання і захист прав,
свобод людини і громадянина у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень. За змістом ст. 293 КУпАП під
час розгляду позову перевіряється
законність і обґрунтованість
винесеної постанови і приймається одне
з таких рішень: залишення постанови без
зміни; скасування постанови і
надсилання справи на новий розгляд;
скасування постанови і закриття
справи; зміна заходу стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Юрисдикція щодо розгляду справи про
адміністративне правопорушення не
покладена на суди (ст. 17 ч. 3 п. 3 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову АА2 №415853 від 31.01.2014 року про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 140 ч.1 КУпАП відносно
ОСОБА_1 скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення
направити на новий розгляд.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:

О.Є.Старжинська