Справа № 809/239/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.
Справа № 809/239/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового
засідання: Мельник О.Я.

за участю сторін:

від позивача: Юрків Р.В.

від відповідача: Клим М.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Болехівської міської ради
Івано-Франківської області

до відповідача: Територіальної
державної інспекції праці в
Івано-Франківській області

про скасування припису
№09-02-060/1255-1157 від 24.12.2013 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Болехівської міської ради
Івано-Франківської області
(надалі-позивач) звернулося в суд з
позовною заявою до Територіальної
державної інспекції праці в
Івано-Франківській області
(надалі-відповідач) про скасування
припису №09-02-060/1255-1157 від 24.12.2013 р

Позовні вимоги мотивовані тим, що
в управлінні праці та соціального
захисту населення виконкому
Болехівської міської ради
Івано-Франківської області головним
державним інспектором ТДІзПП в
Івано-Франківській області
Парахоняком О.Т. була проведена
позапланова перевірка за дорученням
Державної інспекції України з питань
праці щодо розгляду звернення ОСОБА_3
до Міністра соціальної політики
України Королевської Н.Ю. На підставі
поданих управлінням праці матеріалів,
було встановлено порушення вимог п.2.5.
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, так як
адміністрацію Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Болехівської міської ради
Івано-Франківської області не зроблено
запис в особову картку ОСОБА_3 про
період часу з 08 серпня 2008 року по 21
травня 2010 року, який за рішенням суду
був визнаний як вимушений прогул не з
вини працівника і за який була
нарахована заробітна плата.

З такими висновками перевірки позивач
не погоджується, а тому звертається до
суду про скасування припису.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги викладені в
позовній заяві підтримав в повному
обсязі. Просив позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечила надавши суду письмове
заперечення просить в задоволенні
позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву та
заперечення, заслухавши представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
встановив наступне.

01.09.10 р. Болехівським міським
судом Івано-Франківської області було
винесено постанову, якою частково
задоволено позов ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Про відшкодування заробітної плати за
час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди та зобов'язано
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Болехівської міської ради
Івано-Франківської області на користь
ОСОБА_3 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 23654,45 грн. без
врахування прибуткового податку та
інших обов'язкових платежів.

В серпні 2011 року виконано рішення
суду та виплачено ОСОБА_3 23654,45 грн.

В управлінні праці та соціального
захисту населення виконкому
Болехівської міської ради
Івано-Франківської області головним
державним інспектором ТДІзПП в
Івано-Франківській області
Парахоняком О.Т. була проведена
позапланова перевірки за дорученням
Державної інспекції України з питань
праці щодо розгляду звернення ОСОБА_3
до Міністра соціальної політики
України.

На підставі поданих управлінням праці
матеріалів, було встановлено порушення
вимог п.2.5. Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
так як адміністрацію Управління праці
та соціального захисту населення
виконкому Болехівської міської ради
Івано-Франківської області не зроблено
запис в особову картку ОСОБА_3 про
період часу з 08 серпня 2008 року по 21
травня 2010 року, який за рішенням суду
був визнаний як вимушений прогул не з
вини працівника і за який була
нарахована заробітна плата.

08 07.08 р. за результатами проведеного
конкурсу було встановлено, що ОСОБА_3
стала переможцем і 24 07.08 р. подала заяву
на ім."я керівника управління про
призначення її на посаду провідного
спеціаліста сектору призначення.
Однак, 28.07.08 р. вона одержала відповідь
про відмову в прийнятті на роботу в
зв'язку з тим, що начальником
управління було видано наказ про
визнання недійсним рішення конкурсної
комісії та про оголошення повторного
конкурсу на цю посаду.

В подальшому вказаний наказ був
визнаний постановою суду незаконним та
рішенням суду було зобов'язано
начальника управління праці ОСОБА_4
вирішити питання про прийняття
заявника на роботу.

Після розгляду справи в апеляційному
порядку ОСОБА_3 14.12.09 р. та 21.01.10 р.
зверталась до начальника управління із
заявою про призначення її на посаду,
але відповіді не одержала.

На посаду прийнята 21.05.10 р. на підставі
розпорядження державного виконавця

Таким чином, з 08.08.08 р. по 21.05.10 р. судом
було визнано як вимушений прогул не з
вини заявника і тому на користь ОСОБА_3
було стягнуто суму середнього
заробітку за вказаний період в розмірі
23654,45 грн. В подальшому ОСОБА_3
зверталась до Управління праці
Болехівського міськвиконкому із
заявою про внесення запису до її
трудової книжки про зарахування до
стажу роботи період вимушеного прогулу
не з вини працівника.

Таким чином, після проведення конкурсу
в місячний термін, до 08.08.08 р. начальник
УПСЗН ОСОБА_4 повинна була прийняти
обґрунтоване рішення про
працевлаштуванн позивачки на вказану
посаду, оскільки за загальними
правилами, викладеними у ч.1 ст.22 КЗпП
України, необґрунтована відмова у
прийнятті на роботу заборонена.

Відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного суду України в п.6 Постанови
№9 від 06.11.1992 р. "Про практику розгляду
судами трудових спорів", якщо внаслідок
несвоєчасного укладення трудового
договору працівник мав вимушений
прогул, його оплата проводиться згідно
ч.2 ст.235 КЗпП України з дня його
звернення до власника або
уповноваженого органу з приводу
прийняття на роботу.

Відповідно до норм ч.2 ст.235 КЗпП України
при внесенні рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, але не більше
як за один рік, якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу. З врахуванням,
на користь позивачки підлягає
стягненню середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 08.08.08 р.
по 20.05.10 р., оскільки розгляд спору про
прийняття на роботу понад один рік мав
місце не з вини позивача.

При визнанні розміру середньомісячної
заробітної плати за час вимушеного
прогулу суд, керуючись вимогами п.3,10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати включається основна
заробітна плата, доплати і надбавки.
Зокрема, як вбачається із штатного
розпису на 2008 рік (п.12) посадовий оклад
провідного спеціаліста сектору
призначення становить 760 грн., а з
врахуванням надбавки за роботу в
населеному пункті, що має статус
гірського (190 грн.), рангу (55 грн.),
вислоги за стаж роботи державного
службовця, який становить 4 роки (100,50
грн.), її середньо місячна заробітна
плата становить 1105,50 грн.

Крім того, ст..9 Закону України "Про
відпустки" передбачено, що до стажу
роботи, що дає право на щорічну основну
відпустку, зараховується час, коли
працівник фактично не працював, але за
ним згідно з законодавством
зберігається заробітна плата повністю
або частково, в тому числі за час
оплаченого вимушеного прогулу.

Враховуючи вищезазначене тлумачення
законодавства, якщо ОСОБА_3 пройшла
конкурс, вона мала бути прийнята на
роботу, про що мав бути зроблений
відповідний запис в трудовій книжці.

Тому, головним державним інспектором
праці Парахоняком О.Т. було зазначено в
акті перевірки порушення вимог п.2.5
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників та
приписом було зобов'язано начальника
УПСЗН ОСОБА_4 дотримуватись вимог п.2.5
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників.

Згідно п.8 ст.7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" зазначено, що
припис-обовязкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

З доводами відповідача суд
погоджується виходячи з наступного.

Перевірка державного інспектора з
питань праці проведена в управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Болехівської міської ради в
порядку передбаченої законодавством.

Висновки перевірки знайшли своє
підтвердження в процесі судового
розгляду справи та відображені в акті
перевірки в певній мірі.

Оскаржуваний позивачем припис
внесений відповідачем в межах
компетенції та в порядку встановлену
законодавством. Вимоги припису
відповідають діючому законодавству та
повинні виконуватись органом та
посадовими особами яким він
адресований.

Отже, на підставі вищенаведеного та
відповідно до вимог чинного
законодавства, підстав для скасування
припису від 24.12.2013 року №09-02-060/1255-1157,
винесеного головним державним
інспектором праці ТДІзПП в
Івано-Франківській області
Парахоняком О.Т. немає, тому суд
відмовляє позивачу в задоволенні
позову

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Кишинський М.І.

Постанова складена в повному
обсязі 19 лютого 2014 року.