Справа № 2а-280/10
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/56399/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання незаконною відмови за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області на постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 08 червня 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від
17 серпня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року позивач звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання незаконною відмови.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 08 червня 2010 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача та
зобов'язано зарахувати до стажу
державної служби строкову службу в
лавах збройних сил та на посадах
керівних працівників органів
внутрішніх справ терміном 25 років 9
місяців 12 днів, на посадах керівних
працівників в органах прокуратури
терміном 5 років 2 місяці 7 днів та на
посадах керівних працівників в органах
державної податкової служби терміном 1
рік 3 місяці 29 днів, а всього 32 роки 3
місяці 17 днів. Також, зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пенсію державного службовця, як особі,
яка на момент звернення досягла
пенсійного віку, маючого страховий
стаж більше 25 років та понад 20 років
стажу роботи на посадах віднесених до
категорій посад державних службовців у
розмірі, передбаченому статтею 37
Закону України «Про державну службу». В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 17 серпня 2012 року апеляційну
скаргу відповідача відхилено,
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до записів
трудової книжки позивач з 19 червня 1966
року по 09 листопада 1968 року проходив
службу у Збройних силах. З 01 жовтня 1970
року по 12 серпня 1991 року працював в
органах УВС м. Одеси, у тому числі з 02
квітня 1986 року по 19 жовтня 1988 роки у
районах Крайньої Півночі в УВС
Камчатського облвиконкому Росії. Стаж
служби в органах внутрішніх справ
становить 20 років 10 місяців 11 днів, з
врахуванням пільгового стажу 25 років 9
місяців 14 днів (а.с.6,9). 14 квітня 1995 року
позивач був призначений на посаду
прокурора відділу нагляду за
дотриманням законів органами дізнання
і слідства органів загального нагляду
прокуратури області, 07.07.1997 року на
посаду старшого прокурора відділу
нагляду за додержанням законів
спецпідрозділами по боротьбі з
організованою злочинністю слідчого
управління прокуратури області. Стаж
роботи в органах прокуратури складає 5
років 2 місяця 7 днів (а.с.7).

З серпня 1999 року позивач працював
головним державним податковим
ревізором-інспектором управління
податкової міліції ДПА в Одеській
області та прийняв присягу державного
службовця .

З квітня 2000 року йому було присвоєно
спеціальне звання «Радник податкової
служби 11 рангу» 01 листопада 2000 року у
зв'язку із скороченням штату
працівників позивача було звільнено
із займаної посади. Стаж роботи в
податковій інспекції 1 рік 3 місяця 29
днів.

Загальний стаж позивача на керівних
посадах в органах внутрішніх
справ,прокуратури та державної
податкової служби складає 30 років 3
місяця 17 днів ,а з врахуванням
пільгового стажу 32 роки З місяця 17 днів,
при цьому страховий стаж складає 35
років.

Посади на яких працював позивач у
спірний період не віднесені до
категорій посад державних службовців,
зазначених в статті 25 Закону України
«Про державну службу».

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу», на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної платі
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи державній
службі.

Згідно п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.05.1994 року №283 до
стажу державної служби зараховуються
робота: на посадах державних
службовців у державних органах,
передбачених у статті 25 Закону України
«Про державну службу», а також на
посадах, віднесених Кабінетом
Міністрів України до відповідної
категорії посад державних службовців;
на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів
прокуратури, судів, нотаріату,
дипломатичної служби, митного
контролю, внутрішніх справ, служби
безпеки, розвідувальних органів, інших
органів управління військових
формувань, Держспецзв'язку,
Адміністрації Держспецтрансслужби,
державної податкової та
контрольно-ревізійної служби; на
посаді суддів, слідчих, прокурорів.
Інших службових осіб, яким присвоєно
персональне звання.

Однак, Розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р до
категорії посад державних службовців
були включені посади працівників
державної податкової адміністрації,
які не мають спеціальних звань.

Тобто, статтею 37 Закону України «Про
державну службу України» визначено, що
право на одержання пенсій державних
службовців мають особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу, в тому числі
страхового стажу державної служби не
менше 10 років, та які на час досягнення
пенсійного віку працювали на посадах
державних службовців.

За Наказом Головного управління
державної служби України, Міністерства
праці та соціальної політики України
від 12 жовтня 2007 року час служби в
органах внутрішніх справ осіб, яким
присвоєно спеціальні звання
зараховується лише на посадах
середнього, старшого і вищого
начальницького складу. Служба осіб на
посадах рядового і молодшого
начальницького складу до стажу
державної служби не зараховується.

Позивач працював на посадах
середнього, старшого начальницького
складу.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення,
дійшов обгрунтованого висновку про
неправомірність дій відповідача у не
зарахуванні стажу роботи позивача в
органах внутрішніх справ для
нарахування пенсії державного
службовця.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області залишити без задоволення,
постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 08 червня 2010 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 17 серпня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді