Справа № 2а-1958/08/0770
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м.
Львів Справа
№ 9104/30297/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

з участю секретаря - Саламахи О.І.,

представника позивача - Гайовича В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області
(правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у м. Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області) на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року № 2а-1958/08/0770 за позовом Державної
податкової інспекції у м.
Ужгороді Закарпатської області до
Приватного підприємства «КІНЬ-СЕРВІС»
про припинення юридичної особи, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Закарпатської області (далі -
ДПІ у м. Ужгороді) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Приватного підприємства «КІНЬ-СЕРВІС»
(далі - ПП «КІНЬ-СЕРВІС»), в якому
просила визнати недійсними установчі
(статутні) документи відповідача з
моменту їх реєстрації та свідоцтво про
його державну реєстрацію з моменту
видачі.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на те, що суд першої
інстанції не врахував, що державна
реєстрація відповідача відбулась з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки ОСОБА_2 при створенні ПП
«КІНЬ-СЕРВІС» не мала дійсного наміру
вести фінансово-господарської
діяльності з метою отримання прибутку,
не брала участі в діяльності ПП
«КІНЬ-СЕРВІС», що свідчить про
фіктивність фірми та відповідно до
частини 2 статті 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» тягне за
собою припинення юридичної особи.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року відмовлено в задоволенні
вказаного позову.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, ДПІ у м. Ужгороді
подала апеляційну скаргу, у якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на обставини вказані у
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, посилаючись на викладені в ній
доводи, просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ПП «КІНЬ-СЕРВІС» 08 листопада 2007
року було зареєстровано як юридична
особа виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради
Закарпатської області та з 09 листопада
2007 року взято на податковий облік як
платник податків у Державній
податковій інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області.

Згідно з відомостями реєстраційної
картки його засновником та керівником
є ОСОБА_2

Рішеннями від 15 лютого 2008 року ОСОБА_2
передано, а ОСОБА_3 прийнято
ПП «КІНЬ-СЕРВІС» із зайняттям останнім
посади директора даного підприємства.

Як на підставу визнання недійсними
установчих (статутних) документів та
запису про державну реєстрацію ПП
«КІНЬ-СЕРВІС» ДПІ у м. Ужгороді
посилається на недостовірність даних
щодо його засновників, оскільки згідно
пояснень, наданих ОСОБА_2, остання
господарською діяльністю не займалась,
а дане підприємство зареєструвала на
прохання ОСОБА_3, за грошову винагороду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
державна реєстрація ПП «КІНЬ-СЕРВІС»
була проведена відповідно до вимог
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», а доказів, що
зазначена юридична особа є фіктивним
підприємством, яке створено з метою
ухилення від сплати податків, суду
надано не було.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом.

Згідно з пунктом 17 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» органи державної податкової
служби мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із позовною заявою про
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності.

Це повноваження, з врахуванням норм
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», який є спеціальним
законом з питань державної реєстрації,
припинення суб'єктів підприємницької
діяльності, слід розуміти як
повноваження на звернення до
адміністративного суду з позовом про
припинення юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
проводиться державним реєстратором
виключно у виконавчому комітеті
міської ради міста обласного значення
або у районній, районній у містах Києві
та Севастополі державній
адміністрації за місцезнаходженням
юридичної особи або за місцем
проживання фізичної особи - підприємця.

Порядок проведення державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців включає, зокрема:
перевірку комплектності документів,
які подаються державному реєстратору
для проведення державної реєстрації,
та повноти відомостей, що вказані в
реєстраційній картці, та перевірку
документів, які подаються державному
реєстратору, на відсутність підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації.

За відсутності підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи державний реєстратор
повинен внести до реєстраційної картки
на проведення державної реєстрації
юридичної особи ідентифікаційний код
заявника відповідно до вимог Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України та внести до
Єдиного державного реєстру запис про
проведення державної реєстрації
юридичної особи на підставі відомостей
цієї реєстраційної картки (частина 3
статті 25 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців»).

Перелік підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи є вичерпним,
розширеному тлумаченню не підлягає та
будь-якого обов'язку державного
реєстратора пересвідчуватися у
справжності наміру засновників
займатися підприємницькою діяльністю
та сплачувати податки не містить

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 38 вказаного Закону
передбачені підстави для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, а саме: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Органи державної податкової служби
можуть звертатися з вимогами про
припинення суб'єктів господарювання не
в усіх випадках, визначених статтею 38
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а лише у разі, якщо
підставою позову є неподання таким
суб'єктом протягом року до органів
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності згідно з
законодавством, або ж у випадку
здійснення діяльності, безпосередньо
спрямованої на ухилення від
оподаткування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
110 Цивільного кодексу України юридична
особа ліквідується за рішенням суду
про визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом, а
частиною другою цієї ж статті
обумовлено, що вимога про ліквідацію
юридичної особи на підставах,
зазначених у пункті 2 частини 1 цієї
статті, може бути пред'явлена до суду
органом, що здійснює державну
реєстрацію, а також учасником
юридичної особи.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів в підтвердження
порушення відповідачем вимог Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» при здійсненні державної
реєстрації, які не можуть бути усунуті,
а також наявності вироку суду щодо
встановлення фіктивності
підприємства, притягнення до
кримінальної відповідальності осіб,
які мають відношення до створення
фіктивного підприємства.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що позовні
вимоги ДПІ у м. Ужгороді є
необґрунтованими та такими, що не
підтверджуються матеріалами справи.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року № 2а-1958/08/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О.
Яворський

Повний текст ухвали виготовлено 25
лютого 2014 року.