Справа № 826/14615/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Старостенка
О.О.,

представника третьої особи -
Кухаревської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, третя особа - Дніпровське
районне управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання
незаконними наказів, поновлення на
службі та стягнення середнього
заробітку, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві, за
участю третьої особи - Дніпровського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві, в якому просив
визнати протиправними та скасувати
накази відповідача №402 від 08.08.2013 року в
частині притягнення його до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ, № 609 о/с від 16.08.2013
року про звільнення, а також стягнути з
Головного управління МВС України в м.
Києві середній заробіток з 20.08.2013 року
до поновлення на службі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що у позові слід відмовити у зв'язку з
обґрунтованістю застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення, а також
дотриманням суб'єктами владних
повноважень процедури звільнення
позивача з публічної служби.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2
проходив службу в органах внутрішніх
справ з 11 вересня 1985 року.

Наказом Головного управління МВС
України в м. Києві №402 від 08.08.2013 року за
вчинення дисциплінарного проступку,
який виразився у порушенні вимог
абзаців 1, 4 та 11 ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, пп. 1.1 п. 1 розділу 4 Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012 року №155, на інспектора відділу
дільничних інспекторів міліції
Дніпровського районного управління
ГУМВС України в м. Києві підполковника
міліції ОСОБА_2 накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління МВС
України в м. Києві від 16.08.2013 року №609
о/с, на підставі вищезазначеного
наказу, ОСОБА_2 звільнено з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
України (з постановкою на військовий
облік) згідно пп. «є» п. 64 (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.
Вислуга на день звільнення у
календарному обчисленні складає 30
років 01 місяць 09 днів, у пільговому
обчисленні - 40 років 09 місяців 29 днів.

Не погоджуючись із наведеними
рішеннями відповідача, позивач
звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, колегія суддів виходить із
наступного.

Особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ проходять
службу в порядку, визначеному
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114 (далі - Положення).

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначені Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України від 22.02.2006
року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний
статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту службова дисципліна полягає у
дотриманні особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, згідно ст. 7
Дисциплінарного статуту, базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу, серед іншого, дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників, дотримуватися
норм професійної та службової етики, а
також з гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
журналістами програми «ІНФОРМАЦІЯ_1»
на телеканалі « 1+1» викладено
відеоматеріал щодо протиправної
поведінки у позаслужбовий час
інспектора відділу дільничних
інспекторів міліції Дніпровського РУ
ГУМВС України в місті Києві. З метою
належного реагування на подію та
з'ясування усіх обставин керівництвом
Головного управління прийнято рішення
про проведення службового
розслідування. Наказом ГУМВС України в
місті Києві від 30.07.2013 року № 332 «Про
призначення службового розслідування»
створено комісію із числа працівників
Головного управління, якій доручено
проведення службового розслідування.

Згідно висновку призначеного згаданим
наказом службового розслідування,
затвердженого т.в.о. начальника ГУМВС
України в м. Києві 08.08.2013 року, в ході
розслідування комісією встановлено, що
11.07.2013 року ОСОБА_2 знаходився у
приміщенні кафе «Для Вас»,
розташованого в парку культури і
відпочинку «Труханів острів» з
ознаками алкогольного сп'яніння. Під
час перебування в кафе до позивача
підійшов його син разом з раніше не
знайомим громадянином (журналістом),
який за грошову винагороду
запропонував ОСОБА_2, як працівнику
міліції, надати йому дозвіл щодо
розміщення на території ПКіВ «Труханів
острів» автомобіля, з якого буде
здійснюватися продаж кави. У свою
чергу, позивач зазначив, що він довгий
час працює у міліції і може вирішити
всі його проблеми з розміщенням
транспортного засобу на вказаній
території і невтручання у
підприємницьку діяльність
(дрібнороздрібна торгівля гарячими
кавовими напоями) правоохоронних
органів у разі сплати йому щомісячної
грошової винагороди. Журналіст
запропонував ОСОБА_2 наявні у нього
грошові кошти у сумі 400 гривень, на що
останній погодився та попросив
передати вказану суму грошей його сину.
Факт передачі грошей ОСОБА_2 чи його
сину зафіксовано не було.

За вказаним фактом 30.07.2013 року
прокуратурою Дніпровського району м.
Києва відкрито кримінальне
провадження №0000616 за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України
(прийняття службовою особою пропозиції
чи обіцянки надати їй або третій особі
неправомірну вигоду).

Згідно листа заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва від 11.09.2013
року №0000616 станом на 11.09.2013 року
ОСОБА_2 не набував процесуального
статусу в рамках зазначеного
кримінального провадження.

Окрім того, в ході службового
розслідування виявлено, що інспектор
відділу дільничних інспекторів
міліції Дніпровського РУ ГУМВС України
в місті Києві підполковник міліції
ОСОБА_2 10 разів притягувався до
дисциплінарної відповідальності за
незадовільну профілактику роботи з
підобліковим елементом та раніше
засудженими особами, порушував терміни
розгляду матеріалів, проявляв особисту
недисциплінованість, утримав
службовий кабінет в антисанітарному
стані, неналежно вів обліки
криміногенних осіб та справ
адміністративного нагляду, перебував у
службовому кабінеті в стані
алкогольного сп'яніння, неналежно
виконував службові обов'язки.

Згідно службової характеристики,
наданої заступником начальника
відділу ДІМ Дніпровського районного
управління майором міліції Безносюком
Є.А., за період проходження служби в
органах внутрішніх справ та у займаній
посаді позивач зарекомендував себе
посередньо, до виконання службових
обов'язків ставиться пасивно,
доручення керівництва виконує не
завжди, ініціативи в роботі не
проявляє. Нормативні акти та відомчі
документи, які регламентують
діяльність органів внутрішніх справ та
роботу дільничних інспекторів міліції
знає задовільно. Має достатній досвід
роботи в органах внутрішніх справ,
однак над підвищенням професійного
рівня не працює, недоліки усуває
частково. Допускає порушення службової
та виконавської дисципліни.

Опитані в ході службового
розслідування заступник начальника
управління - начальник міліції
громадської безпеки райоуправління
полковник міліції ОСОБА_7 начальник
Дніпровського рай управління
полковник міліції ОСОБА_8 повідомили,
що за період проходження служби в
органах внутрішніх справ ОСОБА_2
зарекомендував себе посередньо.

За підсумками службового
розслідування встановлено, що
інспектор відділу дільничних
інспекторів міліції Дніпровського РУ
ГУМВС України в. Києві підполковник
міліції ОСОБА_2, перебуваючи поза
службою, розпивав спиртні напої на
території адміністративної зони, яку
обслуговував, своєю аморальною
поведінкою, відсутністю
самодисципліни, сприяв утворенню
нерозбірливих стосунків з журналістом,
що у подальшому було негативно
висвітлено у засобах масової
інформації та призвело до підриву
іміджу працівників міліції, чим
порушив вимоги п. 1 розділу 4 Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України та
абзаців 1, 4 та 11 ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України.

За результатами проведеного
службового розслідування Головним
управлінням вирішено накласти на
ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у виді
звільнення з органів внутрішніх справ,
про що 08.08.2013р. за № 402 видано наказ «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Дніпровського районного управління».

Обговорюючи результати службового
розслідування, на підставі якого
позивача було звільнено зі служби в
органах внутрішніх справ, колегія
суддів виходить із наступного.

Правила поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджені наказом Міністерства
внутрішніх справ України 22.02.2012 року №
155, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 25.04.2012 року за №628/20941, є
узагальненим зібранням норм поведінки
працівників органів внутрішніх справ
та засобів їх врегулювання. Вони
ґрунтуються на Конституції України,
Законах України "Про засади
запобігання і протидії корупції", "Про
міліцію", Положенні про Міністерство
внутрішніх справ України,
затвердженому Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року N 383,
принципах діяльності, спрямованих на
підвищення авторитету і зміцнення
репутації працівників органів
внутрішніх справ та інформування
громадян про норми поведінки, якої вони
повинні вимагати від працівників
міліції.

Розділом 4 вказаних Правил закріплено,
що працівник органів внутрішніх справ,
керуючись Присягою, відповідно до
службового обов'язку, дотримуючись
професійних честі і гідності, бере на
себе такі моральні зобов'язання:
визнавати пріоритет державних і
службових інтересів над особистими у
своїй діяльності; бути прикладом
безумовного дотримання вимог законів
та службової дисципліни в професійній
діяльності та приватному житті,
залишатися за будь-яких обставин
чесним і непідкупним, відданим
інтересам служби; ставитися нетерпимо
до будь-яких дій, які ображають та
принижують людську гідність,
заподіюють біль і страждання, являють
собою тортури, жорстокість, нелюдське
поводження з людьми; бути мужнім і
безстрашним у небезпечних ситуаціях,
які виникають під час припинення
правопорушення, ліквідації наслідків
аварій та стихійного лиха, проведення
заходів щодо порятунку життя і
збереження здоров'я людей; виявляти
твердість і непримиренність у боротьбі
зі злочинцями, застосовуючи для
досягнення поставленої мети виключно
законні і високоморальні принципи;
зберігати і примножувати службові
традиції органів внутрішніх справ.

Бездоганне виконання моральних
зобов'язань забезпечує право
працівника на суспільну довіру, повагу,
визнання і підтримку громадян.

Враховуючи приведені норми, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
доходить висновку, що поведінка
позивача 11 липня 2013 року, обставини
якої висвітлені результатами
службового розслідування та відео
матеріалами ЗМІ, не відповідає вимогам
до працівника органів внутрішніх
справ, закріпленим у Правилах
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України та
Дисциплінарному статуті, оскільки
являється такою, що не узгоджується із
обов'язком забезпечувати суспільну
довіру, повагу, визнання і підтримку
громадян, та не є прикладом гідного
поводження в позаслужбовий час.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного
статуту такі дисциплінарні стягнення,
як звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні та звільнення з
органів внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Так, наказом Головного управління МВС
України в м. Києві від 16.08.2013 № 609 о/с
дисциплінарне стягнення відносно
ОСОБА_2 виконано, останнього звільнено
з органів внутрішніх справ за
порушення дисципліни на підставі пп.
«є» п.64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів не приймає покликання
апелянта на те, що він неодноразово
заохочувався протягом служби подяками,
грошовими винагородами та відзнаками
тощо, адже вказані заслуги не
спростовують допущені ним порушення
правила поведінки та професійної
етики, а також дисципліни, як службової
особи органу внутрішніх справ.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні адміністративного позову.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи, а тому вимоги
апелянта не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складено 17
лютого 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М