Справа № 820/12296/13-а
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
Головуючого судді Спірідонова М.О.
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання дій незаконними ,
Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому, з урахуванням уточненої
позовної заяви, просить суд скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій форми "С" № /0 від 20.03.2009
року.

В обґрунтування позову вказано, що
рішення Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківської області про
застосування до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 20.03.2009
року, яким визначено суму штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
законодавства про патентування, за
порушення норм регулювання обігу
готівки та про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг в розмірі 1582352,30
грн. прийняте з порушення норм чинного
законодавства.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, щодо задоволення
позову заперечував у повному обсязі,
посилаючись на те, що працівниками
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківської
області була проведена перевірка
діяльності Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, якою встановлені порушення
норм чинного законодавства України.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
пройшла державну реєстрацію 07.08.2006
року. Взята на облік платника податків
в ДПІ у Київському районі м. Харкова
07.08.2006 року за № 2181.

ДПІ у Київському районі м. Харкова було
проведено планову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1(ОСОБА_1) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 07.08.2006 року по 31.12.2008 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 07.08.2006 року по 31.12.2008 року.

За результатом перевірки було складено
№ 1637/17-218/НОМЕР_1 від 10.03.2009 року (надалі -
Акт), яким встановлено порушення ст.3 п. 1
Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" зі змінами та доповненнями -
проведення розрахунків за готівку без
застосування реєстратора
розрахункових операцій , а саме: не
застосування ФОП ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
реєстратор розрахункових операцій при
здійсненні готівкових розрахунків, а
саме отримання готівкових коштів, які
були внесені на розрахунковий рахунок
відповідача, як торгівельна виручка, на
загальну суму 316470,46 грн. в тому числі: у
2007 році - 313025,46 грн., у 2 півріччі 2008 року -
3445,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 було подано до ДПІ у
Київському районі м. Харкова
заперечення на Акт.

На підставі Акту та з урахуванням
висновків розгляду заперечень на Акт,
начальником ДПІ у Київському районі м.
Харкова було винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0 від 20.03.2009 року, яким
ФОП ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визначено суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
1582352,30 грн.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у періоді з 01.01.2007
р. по 31.12.2007 р. та з 01.07.2008 р. по 31.12.2008 р.
знаходилась на загальній системі
оподаткування.

Також судом встановлено, що всього за
перевіряємий період було отримано
грошових коштів, які були внесені на
розрахунковим рахунок, через банк, як
торгівельна виручка, на загальну суму
316470,46 грн., в тому числі: у 2007 р. - 313025,46
грн., у 2 півріччі" 2008 р. - 3445,00 грн..

В судовому засіданні представником
позивача було надано пояснення, що ФОП
ОСОБА_1(ОСОБА_1) не отримувала
готівкових коштів від покупців,
оскільки здійснювала торгівлю шляхом
виписування рахунків, кошти за якими
вносились через установи банків на
розрахунковий рахунок позивача.

Суд зазначає, що зазначене твердження
позивача підтверджується виписками по
розрахунковому рахунку з банку.

Відповідно до п. 1 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 року суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

Суд аналізуючи вище зазначені
положення Закону приходить до
висновку, що законодавець чітко
визначив обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності проводити
розрахункові операції через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі саме в разі якщо
розрахунок за отриманий товар
відбувається на місці отримання
зазначеного товару (надання послуг).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
(ОСОБА_1) не здійснювала розрахункових
операцій на місці реалізації товару,
робіт, послуг в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів
(наданні послуг) у сфері торгівлі,
оскільки кошти вносились покупцями
особисто через установи банку на
розрахунковий рахунок підприємця.

Постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 року було
затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті (надалі -
Інструкція).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції -
інструкція встановлює загальні
правила, види і стандарти розрахунків
юридичних і фізичних осіб та банків у
грошовій одиниці України на території
України, що здійснюються за участю
банків.

Вимоги цієї Інструкції поширюються
на всіх учасників безготівкових
розрахунків, а також на стягувачів, які
здійснюють примусове списання коштів з
рахунків цих учасників, та обов'язкові
для виконання ними (п. 1.3 Інструкції).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції
безготівкові розрахунки -
перерахування певної суми коштів з
рахунків платників на рахунки
отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням
підприємств і фізичних осіб коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки отримувачів коштів. Ці
розрахунки проводяться банком на
підставі розрахункових документів на
паперових носіях чи в електронному
вигляді.

Суд зазначає, що розрахунки між ФОП
ОСОБА_1 (ОСОБА_1) та покупцями
здійснювались шляхом перерахування
банками за дорученням покупців коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки відповідача (отримувачів
коштів), а отже є безготівковими
розрахунками, а тому в даному випадку
саме банк є місцем розрахунку за
отриманий товар (надання послуги), а
отриманий в банку розрахунковий
документ є тим документом, що згідно
положень п. 1 статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" підтверджує виконання
розрахункових операцій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Виходячи з вище викладеного суд
приходить, що оскільки операції були
безготівковими та проводилися банком,
а не самими позивачем, то висновки ДПІ у
Київському районі м. Харкова, щодо
порушення ФОП ОСОБА_1 (ОСОБА_1)
порушення ст.3 п. 1 Закону України від
06.07.1995р. № 265/95-ВР "Про застосування р
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" зі змінами та
доповненнями є такими, що не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства України, а тому і рішення
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій форми "С" № /0
від 20.03.2009 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій незаконними -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій форми "С" № /0 від 20.03.2009
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлено 26 лютого 2014 року

Суддя
Спірідонов М.О.