Справа № 805/18245/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хохленков О.В.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року справа №805/18245/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенка Д.В. та Ястребової Л.В.,

при секретарі Полторацькій С.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Кіровському
районі міста Донецька на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року у справі № 805/18245/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Кіровському районі міста
Донецька та Державної податкової
інспекції в Кіровському районі міста
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просив скасувати
вимогу про сплату боргу № Ф-27878-17 від
06.12.2013 року.

В обґрунтування позову зазначила, що
досягла пенсійного віку, з березня 2013
року отримує пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, зареєстрована як фізична
особа-підприємець, перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
Відповідачем прийнято оскаржувану
вимогу, за якою вона зобов'язана
сплатити недоїмку по єдиному внеску в
розмірі 9852,92 до Пенсійного фонду
України. Вважає, що є пенсіонером за
віком, а тому звільнена від сплати
єдиного внеску на підставі ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року позовні вимоги задоволені
повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити. В
обґрунтування скарги зазначив, що
звільненню від сплати єдиного внеску
підлягають лише особи, які отримують
пенсію за віком як вид пенсії. Оскільки
ж позивач отримує пенсію по втраті
годувальника, то від сплати єдиного
внеску не звільнена.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
вважає, що остання підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 є
фізичною особою-підприємцем, видом
діяльності є роздрібна торгівля з
лотків і на ринках іншими товарами,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що відповідачем не
заперечується. (а.с. 9-11).

Позивач народилась 4 грудня 1946 року, з 1
січня 2002 року отримувала пенсію за
віком, з 1 березня 2013 року по теперішній
час отримує пенсію по втраті
годувальника, що підтверджується
копіями пенсійного посвідчення та
розпорядженням відповідача. (а.с. 7, 33).

Відповідачем 06.12.2013 року прийнято
вимогу № Ф-27878-17 про сплату боргу, а саме
суми недоїмки зі сплати єдиного внеску
за 2011-2013 роки в розмірі 9852,92 гр. а.с. 12.

Предметом спору в даній справі є
наявність у позивача права на
звільнення від сплати єдиного внеску
на підставі частини 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI ( далі - Закон № 2464), відповідно до
якої фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Подаючи позов та апеляційну скаргу
позивач вважала, що підпадає під дію
цієї норми законодавства, оскільки
досягла пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку з чим звільнена
від сплати єдиного внеску.

Суд з такою позицією позивача
погодився і позов задовольнив.

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з наступного.

З правової конструкції частини 4
статті 4 Закону № 2464 вбачається, що
фізична особа-підприємець
звільняється від сплати єдиного внеску
за наявності двох умов - особа повинна
бути пенсіонером за віком та
отримувати пенсію.

Згідно положень статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ
від 05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) за цим
Законом призначаються трудові пенсії
за віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV
від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058) за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

З огляду на вказані положення діючого
законодавства пенсії за віком та у
зв'язку з втратою годувальника є
різними видами пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону
№ 1058 особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

При цьому колегія суддів вважає, що під
пенсіонером за віком в частині 4 статті
4 Закону № 2464 розуміється саме особа,
яка отримує пенсію за віком, як вид
пенсії, а не особа, яка досягла
пенсійного віку відповідно до статті 26
Закону № 1058, оскільки від сплати
єдиного внеску за цією нормою Закону
звільняються, зокрема, і особи, що
отримують пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до статей 13 та 14
Закону № 1788 та не досягли 60-річного
віку.

Таким чином, при вирішенні питання про
наявність у фізичної особи-підприємця
права на звільнення від сплати єдиного
внеску визначальним є не вік особи та
наявність у неї права на отримання
пенсії за віком, а вид пенсії, яку ця
особа отримує, та сам факт отримання
такої пенсії.

Позивач в період з 1 січня 2002 року по
лютий 2013 року була пенсіонером за віком
та отримувала цей вид пенсії, у зв'язку
з чим до 1 березня 2013 року відповідно до
частини 4 статті 4 Закону № 2464
звільнялась від сплати єдиного внеску.

Разом з тим з 1 березня 2013 року позивач
отримує пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, тобто вид пенсії,
отримувачі якої не включені до
переліку осіб, що звільняються за
положеннями частини 4 статті 4 Закону №
2464 від сплати за себе єдиного внеску, то
підстави для звільнення позивача від
сплати такого внеску відсутні.

Згідно наявного в матеріалах справи
розрахунку розміру недоїмки загальна
сума останньої за період з серпня 2011
року по червень 2013 року складає 8658,89
грн, з яких за період отримання
позивачем пенсії по втраті
годувальника з 1 березня по 30 червня 2013
року - 1592,22 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач повинна сплатити єдиний внесок
саме у вказаній сумі, у зв'язку з чим в
іншій частині, а саме на суму 8260,7
(9852,92-1592,22) грн вимога відповідача
підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Повний текст виготовлено 24 лютого 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Кіровському
районі міста Донецька задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року у справі № 805/18245/13-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Кіровському районі міста Донецька про
визнання протиправною та скасування
вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
в Кіровському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 06.12.2013 року №
Ф-27878-17 про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 8330
(вісім тисяч триста тридцять) гривень 70
копійок.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 в частині визнання
протиправною та скасування вимогу
Державної податкової інспекції в
Кіровському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 06.12.2013 року №
Ф-27878-17 про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 1592
(одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві)
гривні 22 копійки відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 сплачений за подачу
позову судовий збір в розмірі 68 гривень
82 копійки.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя:

С.Ю.Чумак

Судді:

Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова