Справа № 2а-1411/10
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/14382/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
Київської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 листопада 2011 року,

встановив:

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України у м. Броварах Київської
області про визнання протиправними дій
і бездіяльності відповідача щодо
незарахування йому до страхового стажу
у пільговому обчисленні періоду роботи
в районах Крайньої Півночі з 21.09.1978 р. по
01.01.1991 р. (за виключенням періоду роботи
в м. Броварах з 17.07.1982 р. по
11.03.1984 р.), зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з 14.07.2007 р. по день
винесення рішення суду з урахуванням
пільгового обчислення страхового
стажу та виплатити недонараховану за
цей період суму пенсії.

Позов обґрунтував тим, що записами у
трудовій книжці підтверджується його
трудовий стаж з 21.09.1978 р. по 01.01.1991 р. в
районах Крайньої Півночі, тому відмова
відповідача у пільговому обчисленні
вказаного періоду (із застосуванням
коефіцієнта 1,5) є протиправною.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 грудня 2010 року в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року скасовано постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 грудня 2010 року
та ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено повністю.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.
Посилається на те, що у трудовій книжці
ОСОБА_4 не вказано кратність обчислення
періодів роботи, що унеможливлює
проведення перерахунку пенсії без
відповідного письмового трудового
договору із зазначенням терміну його
дії і пільг, що надавались працівнику.

В запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4 просить залишити рішення суду
апеляційної інстанції без змін,
вказуючи на його законність і
обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 01.01.2006 р.
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Броварах
Київської області та отримує пенсію за
віком. У жовтні 2008 року позивач
звертався до відповідача з питання
свого пенсійного забезпечення. Листом
від 08.10.2009 р. Управління Пенсійного
Фонду України в м. Броварах Київської
області роз'яснило позивачу, що для
зарахування стажу роботи в районах
Крайньої Півночі в кратному обчисленні
необхідно надати відповідні документи,
які підтверджують таке право.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не надав доказів, які б
підтверджували його право на пільгове
обчислення трудового стажу, а саме -
письмових трудових договорів про
роботу в районах Крайньої Півночі за
період з вересня 1978 року по січень 1991
року, за винятком часу роботи з 21.09.1978 р.
по 08.12.1980 р. та з 11.03.1984 р. по 10.03.1987 р., на
підтвердження яких позивачем надані
відповідні договори і вказаний стаж
зараховано у кратному розмірі при
призначення йому пенсії за віком. Окрім
того, в матеріалах справи відсутні
докази того, що позивач звертався до
відповідних організацій з питання
підтвердження його роботи в районах
Крайньої Півночі. При цьому останній,
на думку суду, не позбавлений права на
таке звернення з метою доведення
наявності в нього пільг на обчислення
трудового стажу.

Рішення про скасування постанови суду
першої інстанції та задоволення позову
апеляційний суд мотивував тим, що
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника,
тому відсутність письмового трудового
договору, за умови наявності
відповідних записів у трудовій книжці,
не є підставою для позбавлення
позивача права на пільгове обчислення
страхового стажу.

З висновками судів не можна погодитись,
оскільки вони не ґрунтуються на повно і
всебічно встановлених обставинах
справи та їх належній правовій оцінці.

Пільги щодо зарахування одного року
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчисленні стажу, що
дає право на отримання пенсії за віком
і по інвалідності, надавались
працівникам, які переводились,
направлялись або запрошувались на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, прирівняні до районів
Крайньої Півночі, з інших місцевостей
країни, за умови укладення ними
трудових договорів про роботу в цих
районах строком на п'ять років, а на
островах Північного Льодовитого
океану - два роки, згідно з пунктом "д"
статті 5 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 10.02.1960 р. "Про упорядкування
пільг для осіб, що працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII "Про розширення
пільг на осіб, що працюють у районах
Крайньої Півночі і у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі" передбачено скоротити
тривалість трудового договору, що дає
право на отримання пільг, передбачених
статтею 5 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років
та надавати зазначені пільги особам,
які прибули в ці райони і місцевості з
власної ініціативи, за умови укладення
ними трудових договорів на строк три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до абзацу першого пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", постанови
Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. №
148 "Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" (абзац другий
пункту 5 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абзац третій пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування").

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 р. № 637, визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно з підпунктом "б" пункту 7 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. № 22-1, за період роботи до 01.01.1991
р. на Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген надаються
договори або інші документи, що
підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Вирішуючи спір, суди не встановили, де і
на яких посадах працював позивач з
21.09.1978 р. по 01.01.1991 р., на який строк і в
якій формі (письмовій або на підставі
наказу чи розпорядження власника про
зарахування на роботу) укладались ним
трудові договори за цей період, чи
підтверджується іншими документами,
крім письмових трудових договорів,
отримання позивачем пільг за роботу в
районах Крайньої Півночі, оскільки до
заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4
додана довідка Управління
капітального будівництва Айхальського
будівельно-монтажного треста від 25.11.2008
р. № 310 про підтвердження пільгового
трудового стажу.

Залишилось нез'ясованим також питання
про те, які періоди роботи позивача в
районах Крайньої Півночі зараховані
управлінням Пенсійного фонду у
кратному розмірі, в якій саме кратності
та чим підтверджувався у таких
випадках пільговий характер роботи.

Оскільки суди попередніх інстанцій не
встановили фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а суд касаційної
інстанції відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, то в силу частини
четвертої статті 227 цього Кодексу
прийняті ними рішення підлягають
скасуванню, а справа - направленню на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області задовольнити частково.

Скасувати постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 грудня 2010 року та постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.