Справа № 826/18045/13-а
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2014 року 09:58 №
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Пост
Україна»доДержавної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києвіпро визнання протиправними дій,
скасування податкового
Суддя: Кротюк О.В.
Секретар судового засідання: Шевченко
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Пост Україна» з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві та
просить суд:
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
призначення та проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, результати якої відображені
в акті від 17.07.2013 №108/26-55-22-08/36677099;
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
Відповідач заперечив проти позовних
вимог з підстав, викладених у письмових
запереченнях, долучених до матеріалів
справи.
Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Медіа Пост Україна» з питань повноти
та достовірності питань повноти та
достовірності сплати до бюджету
податків при проведенні фінансово -
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Едветайзинг-Експерт" (код за ЄДРПОУ
01.01.2009 року по 31.12.2011 року. За наслідком
перевірки було складено акт №
108/26-55-22-08/36677099 від 17.07.2013 (далі - Акт
перевірки). Зазначена перевірка, як
вбачається з Акту, проведена на
підставі наказу начальника №465 від
12.07.2013 та згідно направлення на
перевірку №134/26-55-22-08 від 12.07.2013 та у
зв'язку з надходженням постанови
старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України
у м.Києві капітана юстиції Якобчука О.В.
Актом перевірки встановлено порушення
позивачем пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.4.1, пп.7.4.5
п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та п.185.1 ст.185, п.198.1, 198.3,
198.6 ст.198 Податкового кодексу України -
завищено податковий кредит в
деклараціях з податку на додану
вартість на суму 25 319 грн. за жовтень 2010
На підставі Акту перевірки податковим
органом винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
збільшено грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 29
389,00 грн. (25 319 грн. за основним платежем
та 4 070 грн. за штрафними санкціями).
Позивач вважає протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо призначення та проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та не погоджується з
оскаржуваним рішенням та висновками
Акту перевірки, оскільки стверджує про
реальний характер господарських
операцій з ТОВ "Сібер".
Як вбачається з Акту перевірки та
встановлено з пояснень представників
сторін, позивач протягом спірного
періоду мав господарські відносини
лише з ТОВ "Сібер" та не мав з ТОВ
"Едветайзинг-Експерт" (код за ЄДРПОУ
Аналізуючи вищевикладені обставини у
сукупності, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог з
урахуванням наступного.
Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Таким чином, витрати для визначення
податкового кредиту для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Підтвердженням даних податкового
обліку можуть бути лише достовірні
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. (зазначена позиція
висловлювалася неодноразово Верховним
Судом України, зокрема в Постанові ВСУ
від 17 лютого 2009 року, реєстраційний
номер судового рішення в ЄДРСР - 7046232 та
додатково відображена у листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 р. N 742/11/13-11).
Так, на підтвердження власної правової
позиції позивачем надано копії
первинних документів:
- договору №27/09-10 від 27.09.2010, згідно
з умовами якого виконавець (ТОВ
«Сібер») надає замовнику (ТОВ «Медіа
Пост Україна») послуги рекламного
обслуговування (проводить рекламні
кампанії замовника, відповідно до умов,
викладених у додатках до цього
договору); додатків до зазначеного
договору (протоколів узгодження
договірної ціни); актів здачі-прийняття
робіт (надання послуг); податкових
Також надано копії банківських виписок
по рахунку позивача та фото рекламних
конструкцій та зображення рекламних
Разом з тим, суд не приймає
вищезазначені документи як належний
доказ підтвердження товарності
операцій з ТОВ «Сібер» з огляду на
Податкові накладні, на підставі яких
позивачем сформовано податковий
кредит протягом спірного періоду, від
імені ТОВ «Сібер» виписані ОСОБА_3
Вироком Печерського районного суду
м.Києва в у справі №1-302/12 від 07.06.2012
встановлено наступне.

«ОСОБА_3, діючи повторно, скоїв фіктивне
підприємництво за наступних обставин.

<…> 05.07.2010 року Печерською районною у
місті Києві державною адміністрацією
на підставі наданих підписаних ОСОБА_3
установчих документів внесено зміни до
свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ
«СІБЕР»(ідентифікаційний ). <…>

Незважаючи на те, що ТОВ
«СІБЕР»зареєстроване в державних
органах влади, як суб'єкт
підприємницької діяльності -юридична
особа, ОСОБА_3 взяв участь в його
створенні не з метою здійснення
підприємницької діяльності, як
передбачено його статутом, а з метою
використання його в подальшому, за
попередньою змовою із невстановленою
слідством особою, для прикриття
незаконної діяльності з мінімізації
податкових зобов'язань з податку на
прибуток та податку на додану вартість
в ході надання контрагентам ТОВ
«СІБЕР» послуг з транзиту грошових
коштів при незаконному переведенні
безготівкових грошових коштів в
готівку, можливість здійснювати яку
вони здобули, зареєструвавши
підприємство в органах державної
влади, отримавши його установчі,
реєстраційні і банківські документи, а
також печатку та доступ до
банківського рахунку вищезазначеного
підприємства, що надало їм змогу, діючи
в порушення норм законодавчих актів
України, які регулюють порядок
створення та діяльності суб'єктів
підприємництва, прикриватись фактом
державної реєстрації ТОВ «СІБЕР»та
мнимого здійснення ним
фінансово-господарської діяльності.

Так, в період з 05.05.2010 року по 18.03.2011 року
на поточний банківський рахунок ТОВ
«СІБЕР»№01, відкритий даному
підприємству його директором ОСОБА_3 у
ПАТ КБ «ДАНІЕЛЬ»(МФО 380980), надходили
грошові кошти від суб'єктів
підприємницької діяльності в якості
оплати останніми, придбаних нібито у
ТОВ «СІБЕР»товарів, робіт і послуг. В
подальшому, невстановлена слідством
особа, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_3, не здійснюючи підприємницької
діяльності, пов'язаної з виготовленням
чи реалізацією товарів, виконанням
робіт або ж наданням послуг, в якості
оплати яких рахунок ТОВ
«СІБЕР»надходили безготівкові грошові
кошти, використовуючи електронні
програмно -технічні засоби для
дистанційного використання
банківського рахунку підприємства,
здійснювали перерахування грошових
коштів з банківського рахунку
підприємства на банківські рахунки
інших суб'єктів підприємницької
діяльності, свідомо будучи задіяним
таким чином в злочинних схемах,
підконтрольних невстановленій
слідством особі, з транзиту грошових
коштів в ході надання діючим суб'єктам
підприємницької діяльності з
незаконного переведення безготівкових
грошових коштів в готівку. <…>

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому
визнав повністю, щиро розкаявся,
підтвердив обставини зазначені в
обвинувальному висновку та покази, які
він давав під час досудового слідства в
якості обвинуваченого про те, що
приблизно всередині 2008 року він на
пропозицію свого знайомого ОСОБА_4, в
зв'язку із нестабільним матеріальним
положенням, погодився зареєструвати на
своє ім'я підприємства, а в подальшому
повинен був лише підписувати необхідні
бухгалтерські та звітні документи, не
здійснюючи жодної
фінансово-господарської діяльності,
розуміючи при цьому, що вказані
підприємства будуть використовуватись
для прикриття незаконної діяльності по
мінімізації податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість контрагентів вказаних
підприємств, внаслідок надання їм
послуг із незаконного переведення
безготівкових грошових коштів в
готівку. <…>»

Зазначеним вироком ОСОБА_3 визнано
винним в скоєні злочинів, передбачених
ч.2 ст.205, ч.3ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У зв'язку з тим, що вироком суду у
кримінальній справі фактично
встановлено, що ТОВ «СІБЕР» не
здійснювало реальної господарської
діяльності, а було створено з метою
використання його для прикриття
незаконної діяльності з мінімізації
податкових зобов'язань з податку на
прибуток та податку на додану вартість
в ході надання контрагентам ТОВ
«СІБЕР» послуг з транзиту грошових
коштів при незаконному переведенні
безготівкових грошових коштів в
готівку, у суду виникли сумніви щодо
реальності господарських операцій за
договором №27/09-10 від 27.09.2010, тому
витребувано всі документи, які
підтверджують факт розміщення реклами.

Підпунктами 1.1, 1.4 п.1 договору №27/09-10 від
27.09.2010 визначено, що реклама -
спеціальна інформація про осіб чи
продукцію (сюжет реклами), що
розповсюджується у формі рекламних
плакатів (панно) згідно з адресною
програмою; адресна програма - перелік
місць розташування спеціальних
конструкцій.

Доказів узгодження сторонами договору
місць розташування рекламних
конструкцій суду не надано, крім того,
не містять прив'язки до такого місця і
жодні інші документи, зокрема, і акти
здачі-прийняття робіт.

Також пп.3.2.2 п.3 договору №27/09-10 від
27.09.2010 передбачено обов'язок виконавця
розмістити, прийняті за актом
приймання-передачі, рекламні плакати
на заброньованих рекламних поверхнях
спеціальних конструкцій, згідно з
адресною програмою відповідно до
контрольного пакету рекламного
сюжету.

Актів приймання-передачі рекламних
плакатів суду також не надано.

Згідно з пп.3.2.6 п.3 договору №27/09-10 від
27.09.2010, виконавець зобов'язується не
пізніше, як через 10 робочих днів після
початку рекламної кампанії, згідно з
додатками до цього договору, подати
замовнику фото звіт про проведення
рекламної кампанії.

Позивачем у якості фотозвітів надано
суду роздруковані на папері фото,
проте, такі фото, на думку суду, не
можуть вважатися фото звітами,
оскільки вони жодним чином не
засвідчені та не містять ніяких
ідентифікаційних ознак.

Підпунктом 3.4.1 п.3 того ж договору
передбачено, що замовник
зобов'язується не пізніше, ніж за 14
робочих днів до початку рекламної
кампанії або ротації реклами подати
виконавцю наступні документи:
контрольний макет; копії документів, що
підтверджують право використання
товарного знака, торгової марки або
логотипа на території України; копію
довідки про внесення в єдиний
державний реєстр підприємств та
організацій України; якщо товари, що
рекламуються, підлягають обов'язковій
сертифікації або їх виробництво,
реалізація або рекламування вимагає
спеціального дозволу, ліцензії - надати
копію відповідного сертифіката,
ліцензії або дозволу.

Доказів надання замовником виконавцю
зазначених документів суду не надано,
як не надано і копій таких документів.

Таким чином, позивачем не підтверджена
реальність операцій за договором
№27/09-10 від 27.09.2010, оскільки не надано
документів, передбачених самих
договором, що унеможливлює виконання
його умов.

Вищевикладене у сукупності свідчить
про відсутність реальності
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Сібер» за спірний період, у
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваного повідомлення-рішення
відсутні.

Крім того, необґрунтованими є вимоги
щодо визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо призначення та проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, оскільки така перевірка
призначена відповідно до постанови
старшого слідчого в особливо важких
справах слідчого відділу Управління
Служби безпеки України у м.Києві від
09.01.2013, копія якої долучена до
матеріалів справи.

Підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 стаття 78
Податкового кодексу України
передбачено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин:

- отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, всупереч положенням ч.1 ст.71
КАС України, не довів суду належними
доказами наявність обставин, що
обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Медіа Пост Україна»
() несплачену частину
судового збору на користь Державного
бюджету України в розмірі 1548 (одна
тисяча п'ятсот сорок вісім) грн. 45 коп.,
зарахувавши їх за реквізитами
Окружного адміністративного суду
міста Києва для сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.В. Кротюк

Дата складення та підписання постанови
в повному обсязі - 18.02.2014.