Справа № 805/1491/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.
Справа №805/1491/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 00
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.

при секретарі судового засідання -
Вітязь Х. О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Пролетарському районі м.
Донецька

Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

до Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» (м.
Донецьк)

про надання дозволу, -

за участю

представників сторін: від позивача -
Руденко Л. О.

від відповідача -
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (надалі - позивач)
звернулася до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» (ВП
«Донецька автобаза») (надалі -
відповідач) про надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків на
суму податкового боргу.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та обґрунтовує їх
наступним. Станом на 23.01.2014 року
відповідач має заборгованість зі
сплати податкового боргу з земельного
податку з юридичних осіб у розмірі 13598,51
грн. (основний платіж у сумі 12037,17 грн.,
пеня у розмірі 1561,34 грн.).
Заборгованість виникла за наслідками
несплати вказаного податку згідно із
податковою декларацією, у зв'язку із
чим позивачем була нарахована пеня у
розмірі 1561,34 грн. Позивачем відповідачу
було направлено вимогу, проведено опис
майна, описане майно внесено до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна. Постановами Донецького
окружного адміністративного суду
вирішено стягнути з відповідача на
користь позивача податковий борг. На
виконання постанови позивач звернувся
до установ банку про стягнення з
розрахункових рахунків відповідача
коштів, але відповідні платіжні вимоги
повернулися без виконання у зв'язку із
відсутністю коштів на рахунках.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, заперечення на позов
суду не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідач - Державне підприємство
«Донецька вугільна енергетична
компанія» - зареєстроване у якості
юридичної особи Виконавчим комітетом
Донецької міської ради 02.09.2004 року за
номером 0000843, ідентифікаційний
код 33161769, про що свідчить довідка №101-2005
з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.
Відповідно до довідки про взяття на
облік платника податків від 02.02.2011 року
№ 77 відповідача взято на облік в
органах державної податкової служби
08.02.2005 року за № 755.

19.02.2013 року відповідачем до позивача
надано податкову декларацію з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності), в якій
зазначена річна сума земельного
податку, яка підлягає сплаті, у розмірі
28668,82 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року по справі 805/466/13-а стягнуто з
банківських рахунків Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» (,
адреса: 83000, м. Донецьк, вул. Артема,
будинок 63) податкову заборгованість з
земельного податку з юридичних осіб у
розмірі 9798,51 грн. Зазначене рішення
набрало законної сили 30.03.2013 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по справі 805/15129/13-а стягнуто з
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» () заборгованість з
земельного податку з юридичних осіб
19861,09 грн.

Вказане рішення набрало законної сили
06.12.2013 року. На момент розгляду справи
заборгованість відповідача перед
бюджетом складає 13598,51 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості та зворотнім боком
облікової картки відповідача.

25.09.2013 року позивачем прийняте рішення
про опис майна у податкову заставу №
3810/10/05-69-15-5.

30 вересня 2013 року позивачем складено
акт опису майна № 4/10/05-69-15-5, відповідно
до якого описано майно на загальну суму
19710,67 грн.

Крім цього, відповідно до витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна станом на
08.10.2013 року майно відповідача
знаходиться у податковій заставі.

Також, позивачем було складено
податкову вимогу форми «Ю» від 12 квітня
2012 року № 16 на суму 2388,97 грн., яку
відповідач отримав 17.04.2012 року, про що
свідчить підпис уповноваженої особи на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач починаючи з 2012 року по 2013
рік має безперервний податковий борг, у
зв'язку із цим податкова вимога є
чинною. Суду не надано доказів щодо
оскарження відповідачем зазначеної
вимоги у судовому порядку.

З метою погашення податкового боргу,
позивачем до банківських установ також
були направлені інкасові доручення № 64
від 23 вересня 2013 року, № 83 від 23 вересня
2013 року, № 91 від 26 вересня 2013 року, № 109
від 27 вересня 2013 року, проте вони були
повернуті без виконання у зв'язку із
відсутністю коштів на рахунках
відповідача.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

П. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу
України (надалі - ПК України)
передбачено, що контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
здійснюють адміністрування податків,
зборів, платежів, контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів; забезпечують ведення обліку
податків, зборів, платежів; звертаються
до суду у випадках, передбачених
законодавством; організовують роботу
та здійснюють контроль за
застосуванням арешту майна платника
податків, що має податковий борг.

Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК
України орган стягнення - державний
орган, уповноважений здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу, а також
повноваження на звернення до суду із
відповідними позовами.

Відповідно до пп. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК
України платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Пп. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 ПК України
встановлено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно із п. 87.2 ст. 87 ПК України
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 ПК України з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова
застава - спосіб забезпечення сплати
платником податків грошового
зобов'язання та пені, не сплачених
таким платником у строк, визначений цим
Кодексом. Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом. У
разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Згідно із пп. 89.1, 89.2 та 82.3 ст. 89 ПК
України право податкової застави
виникає у разі: несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

Ст. 95 ПК України встановлено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

У разі якщо сума коштів, отримана у
результаті продажу майна платника
податків, перевищує суму його
грошового зобов'язання та податкового
боргу, різниця перераховується на
рахунки такого платника податків або
його правонаступників.

Оскільки у відповідача наявний
податковий борг перед бюджетом, щодо
погашення якого позивачем вживалися
заходи, а також враховуючи відсутність
інших джерел для здійснення погашення
податкового боргу, суд вбачає
наявність достатніх підстав для
прийнятті рішення щодо надання дозволу
на погашення усієї суми податкового
боргу з земельного податку з юридичних
осіб за рахунок майна платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Конституцією України, Податковим
кодексом України, ст.. 122-143, 151-154, 158, 162, 163,
167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Надати Державній податковій інспекції
у Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області дозвіл на погашення
усієї суми податкового боргу з
земельного податку з юридичних осіб
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» (ВП
«Донецька автобаза») за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі на користь бюджету
відповідно до акту опису майна №
4/10/05-69-15-5 від 30 вересня 2013 року.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 19.02.2014 року в присутності
представника позивача.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 лютого 2014 року.

Суддя
Маслоід О.С.