Справа № 812/9690/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Цицюра О. О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
справа №812/9690/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів
Васильєва І.А., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 812/9690/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Державного архіву
Луганської області про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (з урахуванням уточнених
позовних вимог) звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державного архіву Луганської
області про:

- визнання протиправними дії
Державного архіву Луганської області
щодо відмови у наданні повних копій
документів кримінальної справи
стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Р-3747, оп. 2,
спр. 8938-р), за запитом на інформацію від
08 листопада 2013 року;

- зобов'язання Державний архів
Луганської області надати повні копії
документів кримінальної справи
стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Р-3747, оп. 2,
спр. 8938-р).

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 812/9690/13-а (суддя Цицюра
О.О.) у задоволені позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій просить скасувати постанову суду
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Вважає, що постанова суду прийнята при
неповному та не всебічному досліджені
усіх матеріалів справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Наголошує на тому, що дії відповідача
щодо відмови у наданні повних копій
документів кримінальної справи є
протиправними, оскільки запит на
інформацію стосується офіційних
документів, створених в процесі
здійснення суб'єктом владних
повноважень своєї діяльності, які на
даний час знаходяться у володінні
відповідача, але суд першої інстанції,
прийшовши до помилкового висновку, що
запит на інформацію від 08.11.2013 року слід
розглядати як звернення громадянина -
близького родича реабілітованого,
неправильно застосував спеціальну
норму щодо розгляду таких звернень та
не застосував норми Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та наданих
заперечень, колегія суддів встановила.

08 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Державного архіву Луганської області з
запитом про надання архівної копії в
порядку Закону України «Про доступ до
публічної інформації» з проханням
надати йому повні копії документів
кримінальної справи стосовно його діда
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Р-3747, оп. 2, спр.8938-р),
якого згодом було реабілітовано.

Листом від 19.11.2013 року Державний архів
Луганської області роз'яснив позивачу,
що відповідно до Наказу Державного
комітету архівів України від 07.06.2011
року № 63 та наказу Державного архіву
Луганської області від 12.11.2012 року № 83
державні архівні установи не є
розпорядниками інформації за запитами
на інформацію стосовно інформації
інших державних органів України,
органів влади інших держав,
міжнародних організацій; стосовно
інформації, яка може бути отримана
шляхом узагальнення, аналітичної
обробки даних або яка потребує
створення в інший спосіб. Згідно
роз'яснення Державного комітету
телебачення та радіомовлення України
від 01.10.2012 року запити з питань
отримання відомостей за архівними
документами не відносяться до
категорії запитів, що підпадають під
дію Закону України «Про доступ до
публічної інформації», порядок
розгляду та виконання таких запитів
регулюється положеннями законів
України «Про звернення громадян», «Про
інформацію» та «Про національний
архівний фонд та архівні установи».

Листом від 21.11.2013 року № У-1806 відповідач
надіслав на адресу позивача копії
документів непроцесуального характеру
з архівно-слідчої справи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом Державної архівної служби
України від 15.11.2013 року № 02.4/3886 на
звернення Державний архів Луганської
області від 31.10.2013 року № 01/1-05/68 щодо
можливості надання ОСОБА_2 копій усіх
матеріалів архівно-слідчої справи на
його діда ОСОБА_3 повідомлено, що
виготовлення копій документів з
архівно-слідчих справ здійснюється у
відповідності з п. 15 Постанови
Верховної Ради України від 24.12.1993 року
№ 3812-ХІІ «Про тлумачення Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні».
Укрдержархів вважає дії Держархіву
Луганської області щодо надання ОСОБА_2
лише копій документів
непроцесуального характеру з
архівно-слідчої справи на його діда
ОСОБА_3 такими, що відповідають чинному
законодавству.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судами
першої та апеляційної інстанції,
апелянт вказує на порушення норм
матеріального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 32 Конституції України
ніхто не може зазнавати втручання в
його особисте і сімейне життя, крім
випадків, передбачених Конституцією
України.

Не допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Кожний громадянин має право
знайомитися в органах державної влади,
органах місцевого самоврядування,
установах і організаціях з відомостями
про себе, які не є державною або іншою
захищеною законом таємницею.

Кожному гарантується судовий захист
права спростовувати недостовірну
інформацію про себе і членів своєї
сім'ї та права вимагати вилучення
будь-якої інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

За приписами ст. 34 Конституції України
Кожному гарантується право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене
законом в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 1 та ст. 2 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» Публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення
прозорості та відкритості суб'єктів
владних повноважень і створення
механізмів реалізації права кожного на
доступ до публічної інформації.

Цей Закон не поширюється на відносини
щодо отримання інформації суб'єктами
владних повноважень при здійсненні
ними своїх функцій, а також на
відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
інформацію» кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Статтею 11 Закону України «Про
інформацію» передбачено, що інформація
про фізичну особу (персональні дані) -
відомості чи сукупність відомостей про
фізичну особу, яка ідентифікована або
може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про звернення громадян»
законодавство України про звернення
громадян включає цей Закон та інші акти
законодавства, що видаються відповідно
до Конституції України та цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про
Національний архівний фонд та архівні
установи» доступ до документів
Національного архівного фонду, що
містять конфіденційну інформацію про
особу, а також створюють загрозу для
життя чи недоторканності житла
громадян, обмежується на 75 років від
часу створення цих документів, якщо
інше не передбачене законом. Раніше
зазначеного строку доступ
здійснюється з дозволу громадянина,
права та законні інтереси якого можуть
бути порушені, а в разі його смерті - з
дозволу спадкоємців.

Відповідно до ст. 15 Постанови Верховної
Ради України «Про тлумачення Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні»
реабілітовані або за їх згодою чи в
разі їх смерті близькі родичі мають
право знайомитись з матеріалами
закритих провадженням кримінальних та
адміністративних справ і одержувати
копії документів не процесуального
характеру. Знайомитися з такими
справами вони можуть тільки в разі,
якщо в них немає даних, які можуть
негативно вплинути на гідність,
законні права та інтереси як самих
потерпілих, їх рідних, так і інших
громадян.

Реабілітовані особи та їх спадкоємці
мають право на одержання рукописів,
фотокарток, інших особистих речей, які
збереглися у справах. Державні органи
зобов'язані повідомити рідних
реабілітованого про місце його
загибелі (смерті) при наявності таких
даних.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції у судовому
засіданні було оглянуто оригінал
кримінальної справи стосовно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (Р-3747, оп. 2, спр.8938-р), який є
дідом ОСОБА_2 (родинний зв'язок не
оспорюється сторонами) та встановлено,
що листом від 21.11.2013 року № У-1806
позивачу надано копії усіх не
процесуальних документів. При огляді
процесуальних документів судом першої
інстанції встановлено, що вони містять
відомості про інших осіб, як то
прізвище, ім'я, по-батькові, місце
роботи та проживання свідків, які були
допитані в ході слідства та посадових
осіб, які приймали процесуальні
рішення.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволені
позовних вимог, оскільки відповідач
правомірно надав позивачу лише копії
документів не процесуального
характеру, тобто діяв у межах наданих
повноважень. Доводи апеляційної скарги
щодо застосування до виниклого спору
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» спростовуються
вище приведеними нормами
законодавства, які врегульовують
спірні правовідносини.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про інформацію», Законом України «Про
Національний архівний фонд та архівні
установи», Законом України «Про захист
персональних даних», ст. 2, ст.160, ст. 167,
ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 812/9690/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 812/9690/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Державного архіву
Луганської області про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
І.А.Васильєва

Л.В.Губська