Справа № 826/19991/13-а
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2014 року 10:25
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
«Тех-Комп»доДержавної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро скасування податкових
повідомлень-рішень, ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тех-Комп» (далі -
позивач, ТОВ «Тех-Комп») звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві, в
якій просить суд визнати протиправними
та скасувати податкові
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
висновки відповідача про порушення
позивачем податкового законодавства в
ході здійснення господарських
операцій з ТОВ «Форс» не відповідають
фактичним обставинам справи. Посилався
на наявність належним чином складених
первинних документів, що підтверджують
реальність господарських операцій з
даним контрагентом у періоді, що
перевірявся. Крім того, посилався на
листи митного органу щодо ввезення ТОВ
«Форс» товарів на територію України,
лист Пенсійного фонду України щодо
наявності у ТОВ «Форс» працівників.
Також позивач вказав на те, що операції
з вказаним контрагентом
досліджувались податковою міліцією та
кримінальне провадження було закрито у
зв'язку з встановленням реальності
фінансово-господарських операцій між
ТОВ «Форс» та позивачем. За наведених
обставин позивач вважає оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
протиправними та просить їх скасувати.
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив. В обґрунтування
правомірності висновків податкового
органу та оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень посилався на
матеріали акту про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Форс», які вказують на укладання даним
товариством угод без мети настання
реальних наслідків. За таких обставин,
відповідач зазначає, що господарські
операції позивача з даним контрагентом
не мали реального характеру. Вважає
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення правомірними.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
Посадовими особами відповідача на
підставі наказу Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управляння Міндоходів у
місті Києві №94 від 16.01.2013, згідно з
підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу
України проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
За результатами перевірки складено акт
№295/22-621/38013414 від 22.01.2013 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Тех-Комп» () з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
віднесення до бюджету сум податку на
додану вартість в частині нарахування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинам з ТОВ «Форс» (код
(далі - акт №295/22-621/38013414).
Відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем пунктів 198.3, 198.6
статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість за травень-червень 2012
року в сумі 459 112,00 грн. та підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого,
встановлено заниження податку на
прибуток за ІІ квартал 2012 року в сумі 512
На підставі акту перевірки №295/22-621/38013414
відповідач виніс наступні податкові
повідомлення-рішення:
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємства у
розмірі 641 012,00 грн., в т.ч. за основним
платежем - 512 810,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 128
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
688 668,00 грн., в т.ч. за основним платежем -
450 112,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 229 556, 00 грн.
Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями
«Тех-Комп» звернулось до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Суд встановив, що між ТОВ «Тех-Комп» та
ТОВ «Форс» укладено Договір поставки
№14-05/12 від 14.05.2012, предметом якого є
постачання товару згідно специфікації,
яка є невід'ємною частиною даного
Позивач надав до матеріалів справи
специфікації №1 від 14.05.2012 та №2 від
15.05.2012, де наведено перелік товарів,
який підлягав постачанню (а.с. 148-178 Т. І).
Представник позивача зазначив, що
протягом травня-червня 2012 року ТОВ
«Форс» здійснювало постачання товару
на виконання вказаного договору, на
підтвердження чого надав копії
видаткових накладних (а.с. 179-223 Т. І) та
податкових накладних (а.с. 5-76 Т. ІІ).
Згідно пояснень представника позивача,
товар супроводжувався сертифікатами
відповідності, копії яких наявні в
матеріалах справи (а.с. 105-111 Т. ІІ).
Розрахунки з ТОВ «Форс» здійснювались
шляхом безготівкового перерахування
грошових коштів у розмірі 350 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1 від 16.05.2012 (а.с. 112 Т. ІІ), а також шляхом
видачі на ім'я ТОВ «Форс» простих
векселів у кількості 27 штук на загальну
суму 7 660 896,00 грн., які були передані
згідно акту прийому-передачі цінних
паперів від 14.08.2012 (а.с. 113-140 Т. ІІ).
Згідно листа ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
від 13.08.2013 №95-27/4 ТОВ «Тех-Комп» дійсно
купувало у даного банку бланки простих
векселів в кількості 27 штук за
серійними номерами з №АА 1791858 по №АА
1791884 (а.с. 141 Т. ІІ).
Суд встановив, що ТОВ «Форс» та ТОВ
«Тех-Комп» складено протокол про залік
взаємних вимог №1 від 20.08.2012, яким
зараховано однорідні вимоги на суму 89
719,00 грн. (а.с. 142 Т. ІІ).
На підтвердження зберігання товару,
придбаного у ТОВ «Форс» позивач надав
до матеріалів справи копію Договору
про відповідальне зберігання №01-1/06 від
01.06.2012, Договору оренди №4.ОР/2012 від
29.08.2012 та копії банківських виписок на
підтвердження оплати послуг за
вказаними договорами. (а.с. 151-155 Т. ІІ,
а.с. 135, 137-138 Т. І).
За результатом здійснення зазначеної
господарської операції позивач
включив до складу валових витрат суму
витрат у розмірі 2 441 953,00 грн. та до
складу податкового кредиту включено
суму сплаченого в ціні товару податку
на додану вартість у розмірі 623 769,00 грн.
Представник позивача зазначив, що
товар, придбаний у ТОВ «Форс» був
використаний позивачем у
господарській діяльності, а саме:
здійснено реалізацію товару
контрагентам-покупцям (ТОВ «Епіцентр
К», ТОВ «Нова Лінія»).
Подальший продаж товарів, найменування
яких відповідає товарам, придбаним
позивачем у ТОВ «Форс»,
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями видаткових, товарних і
податкових накладних, виписаних
позивачем як постачальником цих
товарів (а.с. 204-226 Т. ІІ, Т. ІІІ, а.с. 1-258 Т.
Суд встановив, що відповідач за
результатами перевірки господарських
взаємовідносин ТОВ «Тех-Комп» з ТОВ
«Форс» дійшов висновку про відсутність
у позивача права на їх відображення у
податковому та бухгалтерському обліку
у зв'язку з тим, що зустрічною звіркою
даного контрагента позивача не
підтверджено реальність здійснення
вищезазначених господарських
Як вбачається з акту перевірки
№295/22-621/38013414, відповідач за
результатами перевірки не встановив
відсутність документів
бухгалтерського і податкового обліку,
необхідних для підтвердження
задекларованих показників податкового
кредиту по операціям з ТОВ «Форс»,
обов'язок ведення і зберігання яких
покладено на позивача. Також
перевіркою не встановлено порушень в
фінансово-господарських документів
вимогам чинного законодавства.
В обґрунтування наведених доводів
відповідач посилався на матеріали акту
ДПІ у Голосіївському районі міста
Києва Державної податкової служби від
16.10.2012 № 706/3-22-80/30312466 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Форс» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.08.2011 по 31.08.2013
(далі - акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Форс») (а.с. 99-103
Посилання відповідача на матеріали
зазначеного акту суд відхиляє з огляду
Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.
Згідно висновків акту про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Форс» податковим органом встановлено,
що укладені даним товариством
правочини порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіми
особами, у зв'язку з чим податковий
орган зменшив задекларовані податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість та податковий кредит ТОВ
Однак, як вбачається з цього акту,
зустрічна звірка фактично не
відбулась, як того вимагають норми
діючого податкового законодавства
України та була проведена у приміщенні
податкового органу без дослідження
первинної документації.
В акті про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Форс»
податковий орган зазначає, що
юридичною адресою даного товариства є:
Водночас, як вбачається з копії виписки
серії ААВ №543181 від 21.08.2012 юридичною
адресою ТОВ «Форс» є Київська обл.
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. Маяковського, 49.
В акті про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Форс» відсутня
інформація про вихід посадових осіб
контролюючого орану на адресу даного
товариства, що свідчить про те, що
фактично дії з метою проведення
зустрічної звірки не вчинялись.
Відповідно до вимог пункту 3 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
За наведених обставин акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Форс» не можу бути взятий
судом до уваги як належний та
допустимий доказ відсутності
фінансово-господарських відносин між
позивачем та ТОВ «Форс».
Відповідачем не надано суду жодних
доказів, які б підтверджували те, що
укладення договорів, на підставі яких
виникли взаємовідносини між позивачем
та його контрагентом, не відповідають
дійсним намірам сторін щодо набуття
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини 4 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши у
сукупності докази, які мають юридичне
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, суд дійшов висновку, що
господарські відносини між ТОВ
«Тех-Комп» та ТОВ «Форс» документально
підтверджені та мали реальний
Наявність у ТОВ «Форс» трудових
ресурсів для здійснення господарської
діяльності підтверджується листом
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва від
товаристві за період з січня по червень
2012 року працювало від 11 до 28 осіб (а.с. 156
Позивач також надав до матеріалів
справи копію листа Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 30.07.2013 №14.1/6-12/2566, згідно якого ТОВ
«Форс» за період з 01.01.2010 по 31.12.2012
імпортувало товар на митну територію
України та сплатило податок на додану
вартість за вказаний період у розмірі 4
095 589,95 грн. (а.с. 157 Т. ІІ).
Посилання відповідача на те, що
постановою Господарського суду
Київської області від 19.09.2012 №Б11/097-12
ТОВ «Форс» було визнано банкрутом суд
відхиляє, оскільки дана постанова була
скасована постановою Київського
апеляційного господарського суду від
21.11.2012 та провадження у справі №Б11/097-12
припинено. (а.с. 162-167 Т. ІІ).
Суд зазначає, що слідчим відділом
фінансових розслідувань ДПІ у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
винесено постанову від 30.10.2013 про
закриття кримінального провадження
сплати податків службовими особами ТОВ
«Тех-Комп» за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 212 Кримінального
кодексу України. (а.с. 194-197 Т. ІІ).
У вказаній постанові, зазначено про те,
що слідством встановлено, що між ТОВ
«Тех-Комп» та ТОВ «Форс» дійсно мали
місце фінансово-господарські операції
Крім того, суд зазначає, що
вищенаведені господарські відносини
вже досліджувались адміністративними
судами, та, зокрема, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15.07.2013 у
адміністративній справі №826/7978/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.10.2013, встановлено реальність
виконання сторонами умов Договору
поставки №14-05/12 від 14.05.2012.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 131 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування податку на
прибуток підприємств є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (п. 138.2. ст. 138 Податкового
Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Крім цього, пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
Положеннями пункту. 201.10 статті 201
Податкового кодексу України
встановлено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
(послуг), на вимогу їх покупця, та є
підставою для нарахування податкового
Суд дійшов висновку, що податкові
накладні, які досліджені відповідачем
в ході перевірки та копії яких наявні в
матеріалах справи, видані позивачу
його контрагентами у відповідності з
порядком, встановленим пунктом 201.4
статті 201 Податкового кодексу України,
реквізити даних податкових накладних
відповідають вимогам первинних
документів, які передбачено статтею 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
З огляду на те, що в ході розгляду даної
справи було встановлено наявність усіх
обов'язкових підстав для формування
позивачем податкового кредиту та
валових витрат за результатами
господарських відносин із ТОВ «Форс»
за спірні періоди, суд дійшов висновку
про відсутність у відповідача підстав
для донарахування позивачу суми
податку на додану вартість та податку
на прибуток оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятих ним спірних податкових
повідомлень-рішень з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин та
вимог законодавства.
Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача та наявність підстав
для їх задоволення у повному обсязі.
Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тех-Комп»
задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
3. Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в сумі
458,80 (чотириста п'ятдесят вісім гривень
80 коп.) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тех-Комп»
бюджету України шляхом їх безспірного
списання із рахунків Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві за рахунок
бюджетних асигнувань.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський