Справа № 2а-1415/12/2070
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/49991/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі м. Харкова
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року у справі за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі м. Харкова
про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року, позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 задоволено.
Скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в
Червнонозаводському районі м. Харкова
№3911/08 від 11.10.2011 року про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання звітності до органів
Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з рішенням судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі м. Харкова
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, 11.10.2011року
управлінням Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі м. Харкова
складено акт про несвоєчасне подання
індивідуальних відомостей про
застраховану особу до системи
персоніфікованого обліку за №135.

В акті зазначено, що звіт до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за 2005 рік, 2006
рік, 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 фактично
здано 11 жовтня 2011 року при кінцевому
терміні звітування 01.04.2006 року, 01.04.2007
року, 01.04.2008 року, 01.04.2009 року, 01.04.2010 року,
чим порушено термін звітування, який
встановлено п.п. 1 п. 1.3 ч.1 «Порядку
формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 10.06.04 р. №7-6 та
зареєстровано в міністерстві юстиції
України від 10.08.04 р. за №1000/9599.

За результатами вказаного акту,
начальником управління Пенсійного
фонду України у Червонозаводському
районі м. Харкова, на підставі п.5 ч.9
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за несвоєчасне подання
індивідуальних відомостей на
застрахованих осіб за 2005, 2006, 2007, 2008, 2009
роки, було прийнято рішення № 3911/08 від
11.10.2011 року про застосування фінансових
санкцій до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 у розмірі 13 888,13 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій, прийшли до
висновку, що прийняте відповідачем
оскаржуване рішення № 3911/08 від
11.10.2011року не ґрунтується на нормах
матеріального права та суперечать
приписам ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пункту 7 Перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки такі
санкції було застосовано до позивача
після 01.01.2011 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.5 ч.9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції від 01.07.2010 року) виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до страхувальників такі фінансові
санкції за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку та
іншої звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Дана норма, як і стаття 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яка
регламентує вчинене порушення,
втратила чинність згідно із Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» з 01 січня 2011
року, тобто, не діяла на дату прийняття
спірного рішення.

В ході розгляду скарг Головне
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області та Пенсійний фонд
України в обґрунтування законності
оскаржуваного рішення послались на п.7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
згідно якого на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не настав
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Однак, відповідно Рішення
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно, правомірність поведінки
особи, зокрема, дотримання нею норм
законодавства, що регулює порядок
надання до органів Пенсійного фонду
обов'язкової звітності, слід визначати
із застосуванням законодавства, яке
діяло на момент вчинення відповідних
дій або бездіяльності такої особи.

В свою чергу, заходи відповідальності,
які можуть бути застосовані до
особи-порушника слід визначати на
підставі законодавства, яке є чинним на
момент виявлення та застосування
відповідних санкцій.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, про
протиправність дій управління
Пенсійного фонду України в
Червнонозаводському районі м. Харкова
щодо застосування штрафних санкцій
відносно фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну управління Пенсійного фонду
України у Червонозаводському районі
м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді