Справа № 569/7549/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" лютого 2014 р.
Справа № 569/7549/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "06" листопада
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації,
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Рівненського міського суду із
адміністративним позовом про визнання
протиправними дії Рівненського Центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, які полягають у
нарахуванні та виплаті грошової
допомоги в розмірі, меншому ніж три
мінімальних пенсії за віком та
зобов'язання виплатити недоплачену
суму грошової допомоги, як учаснику
війни, виходячи із розміру мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням сум
фактично отриманої допомоги.

Постановою Рівненського міського суду
від 06 листопада 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації, які полягають у
нарахуванні та виплаті грошової
допомоги ОСОБА_3 за 2012 рік в розмірі,
меншому ніж три мінімальних пенсії за
віком, відповідно до Закону України
"Пре статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Зобов'язано Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації виплатити недоплачену
суму грошової допомоги ОСОБА_3, як
учаснику війни, за 2012 рік в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням сум фактично отриманої
допомоги, відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищевказане рішення та прийняти нове,
яким відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі відповідач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції. Просив справу розглянути
без участі їх представника.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу та
просив справу розглянути без його
участі.

Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради не скористалося своїм правом на
участь в судовому засіданні:
повноважного представника в засідання
суду не направило, хоча про дату, час та
місце розгляду справи було повідомлено
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено ОСОБА_3, є учасником
війни, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1 у зв'язку з чим перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради, та має право
на пільги і гарантії, встановлені
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

У 2012 році позивачу було виплачено
щорічну разову грошову допомогу до 5-го
травня як учаснику війни у розмірі 125
грн., тобто меншому ніж це передбачено
Законом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції інстанції, виходив з того, що
Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті допомоги, а саме у розмірах, які
визначені та закріплені в Законі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Правовий статус ветеранів війни
визначає Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII.

Відповідно до положень ст.14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 17-1 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", в редакції на час
нарахування та виплати допомоги,
передбачено, що щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України від 22.12.2011р. №4282-VI "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
установлено, що у 2012 році норми і
положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Зазначені положення закону чинності не
втрачали, неконституційними не
визнавалися.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів
України №1381 від 28.12.2011 року установлено
абсолютні розміри виплати разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань", зокрема, учаснику війни
в розмірі 125 гривень.

Матеріалами справи підтверджується,
що саме в такому розмірі йому була
нарахована та виплачена одноразова
допомога за 2012 рік.

Згідно Рішення Конституційного Суду
України (п. 3 мотивувальної частини) від
26.12.2011р. №20-рп/2011 щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
підтверджено право Кабінету Міністрів
України, як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розміру
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.
Конституційний Суд України виходить з
того, що надання Верховною Радою
України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розмір соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року №1-3рп/2012
Кабінет Міністрів України є вищим
органом у системі органів виконавчої
влади, який розробляє проект закону про
Державний бюджет України на наступний
рік і подає його до Верховної Ради
України, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України, звітує
перед Верховною Радою України про його
виконання (частина друга статті 96,
частина перша статті 97, частина перша
статті 113, пункт 6 статті 116 Основного
Закону України), ефективне здійснення
Кабінетом Міністрів України цих
повноважень є основою для вжиття ним
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
проведення політики у сфері
соціального захисту, фінансової та
податкової політики (пункти 2, 3 статті 1
16 Конституції України). Таким чином,
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії можуть
бути визначені як законами України, так
і іншими нормативно-правовими актами,
зокрема актами Кабінету Міністрів
України.

З огляду на наведені вимоги
законодавства та встановлені у справі
обставини, що виплативши позивачу
разову грошову допомогу до 5 травня за
2012 рік у розмірі, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№1381 від 28.12.2011 року, відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Отже, підстави для
задоволення позовних вимог в цій
частині відсутні.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню в частині задоволення
позову, з прийняттям нової постанови в
цій частині про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Департаменту соціального
захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації
задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "06" листопада
2013 р. скасувати в частині задоволення
позову та прийняти в цій частині нову
про відмову в задоволенні позову.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації вул. 16 Липня, 79, м.
Рівне,33000

4 - відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради вул. Кирила і
Мефодія, 16, м. Дубно,Рівненська
область,35600