Справа № 814/4006/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4006/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука С.І.при
секретарі -Синявській І.В. за участю
представників апелянта -Анікєєва В.Є.,
Москальчука В.І.за участю представника
відповідача -Гави О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агролідер-2009» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Агролідер-2009» до
Вознесенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
04.02.2013 року,

встановила:

Позивач ТОВ «Агролідер-2009» 12.09.2013 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача про визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 04.02.2013
року, винесеного Вознесенською ОДПІ
Миколаївської області Державної
податкової служби (Єланецьке
відділення), правонаступником якої є
Вознесенська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Миколаївській області (т. 1, а.с. 131-132).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що вказав на
безпідставність висновків відповідача
про нікчемність правочинів, а також на
неправомірність доводів ОДПІ про те, що
відсутність належних документів на
підтвердження господарських операцій
(зокрема товарно-транспортних
накладних) унеможливлювала включення
відповідних сум до податкового
кредиту.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити, з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (т. 2, а.с.155-157).

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року в задоволенні позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Агролідер-2009», з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що з
15.01.2013 року по 21.01.2013 року відповідачем
було здійснено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Агролідер-2009» щодо визначення
правомірності формування суми
податкового кредиту з ПДВ,
задекларованого в податкових
деклараціях з ПДВ за березень, квітень,
травень, червень, липень 2012 року при
здійсненні взаєморозрахунків з ТОВ
«Негоциант-Агро», результати якої було
оформлено актом від 25.01.2013 року №
4/22/35630731 (т. 1, а.с. 13-65).

Вищевказаним Актом відповідач
встановив порушення ТОВ «Агролідер-2009»
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК
України, що призвело до завищення
податкового кредиту на 101 477 гривень -
ПДВ, що був сплачений позивачем на
користь ТОВ «Негоциант-Агро» у складі
вартості «організації транспортних
послуг».

Як вбачається з матеріалів справи,
висновки відповідача про допущені
позивачем порушення ґрунтуються на
інформації, що міститься в актах
перевірки ТОВ «Негоциант-Агро» (т. 2, а.с.
160-231).

Згідно матеріалів справи, податковим
повідомленням-рішенням від 04.02.2013 року
№ (т. 1, а.с. 12, 66) Вознесенська ОДПІ
збільшила суму грошового зобов'язання
ТОВ «Агролідер-2009» з ПДВ на 152 215,50
гривень (з яких 101 477 гривень - основний
платіж, 50 738,50 гривень - штрафні
санкції).

Підпунктом «б» пункту 185.1 статті 185 ПК
України встановлено, що об'єктом
оподаткування є операції платників ПДВ
з постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості послуг та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно пояснень позивача (т. 1, а.с. 134),
він, відповідно до договору від 26.10.2011
року № 02/0866-Т (т. 1, а.с. 135-138) надавав ТОВ
«Олсідз Груп Україна» послуги з
перевезення автомобільним транспортом
сільськогосподарської продукції.
Згідно з п. 1.3 договору, вид,
найменування та кількість вантажу;
пункти відправлення і призначення;
розмір оплати послуг автоперевізника
(позивача); найменування
вантажоотримувача; період, в якому
здійснюється автоперевезення та інші
необхідні відомості сторони мали
визначати у додаткових угодах.

Як вбачається з матеріалів справи, в
зв'язку з недостатністю власних
потужностей для перевезення вантажу за
договором № 02/0866-Т, з метою виконання
зобов'язань перед ТОВ «Олсідз Груп
Україна», позивач у березні-липні 2012
року скористався послугами ТОВ
«Негоциант-Агро» (відповідно до
договору від 01.02.2012 року № 15-Т) (т. 1, а.с.
67).

Так, позивач стверджував, що надавав
ТОВ «Олсідз Груп Україна» послуги з
перевезення вантажу з використанням
автотранспортних засобів, що були
надані позивачу ТОВ «Негоциат Агро».

На підтвердження зв'язку між послугами,
що були отримані від ТОВ
«Негоциант-Агро», та послугами, що були
надані ТОВ «Олсідз Груп України»,
позивач надав товарно-транспортні
накладні (в яких відсутня інформація
про ТОВ «Негоциант-Агро») і реєстри
товарно-транспортних накладних, що
були підписані позивачем і ТОВ
«Негоциант-Агро» (т. 1, а.с. 135-250, т. 2, а.с.
1-154).

Право на податковий кредит від
операцій з придбання послуг у ТОВ
«Негоциоант-Агро» позивач підтвердив
наступними документами:

договором від 01.02.2013 року № 15-Т про
надання послуг (т. 1, а.с. 67);

актами виконаних робіт; податковими
накладними; банківськими виписками (т.
1, а.с.68-87);

реєстрами товарно-транспортних
накладних (т. 1, а.с. 139, 169, 201, т. 2, а.с. 3-5,
101а).

Відповідно до ст. 306 ГК України
перевезенням вантажів у цьому Кодексі
визнається господарська діяльність,
пов'язана з переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами.

Статтею 307 ГК України встановлено, що за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно з ч. 5 ст. 308 ГК України про
прийняття вантажу до перевезення
перевізник видає вантажовідправнику в
пункті відправлення документ,
оформлений належним чином.

Надані позивачем документи свідчать
про те, що ТОВ «Негоциант-Агро» не
надавало позивачу послуги з
перевезення вантажу за договором від
01.02.2012 року № 15-Т, оскільки предметом
цього договору, відповідно до п. 1.1, була
організація «… виконання транспортних
послуг, пов'язаних з перевезенням
вантажу залізничним або автомобільним
транспортом …», для чого ТОВ
«Негоциант-Агро», як вказано у
підпунктах 2.1.1 і 2.1.2, прийняло на себе
зобов'язання представляти інтереси
Товариства «… у взаємовідносинах з
перевізниками, експедиторами …
укладати … в інтересах замовника
(позивача) цивільно-правові угоди
(перевезення, доручення, підряду,
зберігання тощо) …».

В матеріалах справи знаходиться лист
ТОВ «Негоциант-Агро», згідно якого
останнє надавало «… автопослуги ТОВ
«Агролідер-2009» в період з 01 лютого по 30
червня 2012 року найманим
автотранспортом фізичних осіб
підприємців …» (т. 2, а.с. 246) .

У податкових накладних, на підставі
яких ТОВ «Агролідер-2009» сформувало
податковий кредит, відсутні посилання
на договір від 01.02.2012 року № 15-Т.

Судом 1-ї інстанції було обґрунтовано
встановлено, що наданими позивачем
документами не підтверджений факт
придбання ним у ТОВ «Негоциант-Агро»
послуг, що в подальшому були
використані в оподатковуваних
операціях ТОВ «Агролідер-2009» і ТОВ
«Олсідз Груп Україна», отже, не
підтверджено існування обов'язкової
умови для включення відповідної суми
сплаченого ПДВ до податкового кредиту.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та
п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агролідер-2009» - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Агролідер-2009» до
Вознесенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
04.02.2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В.
ЗапорожанСуддя:/підпис/С.І. Жук