Справа № 2а/2370/4232/12
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2370/4232/12
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Собківа Я.М. Гусак О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства «Черкаситорф» державного
підприємства «Київторф» на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства
«Черкаситорф» державного підприємства
«Київторф» до Державної податкової
інспекції у Черкаському районі
Черкаської області Державної
податкової служби про визнання
нечинним та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2012 року Дочірнє підприємство
«Черкаситорф» державного підприємства
«Київторф» звернулося до Черкаського
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Черкаському районі
Черкаської області Державної
податкової служби в якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення форми
«П» від 09.10.2012 № , яким позивачу
зменшено суму від'ємного значення з
податку на прибуток в сумі 21 084,00 грн. за
основним платежем та 1 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями; форми «Р» від
09.10.2012 № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на прибуток в сумі 34 004,00 грн. за
основним платежем та 1 291,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями;
форми «Р» від 09.10.2012 № , яким
збільшено розмір грошового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість на суму 243 480,00 грн. за
основним платежем та 45 523,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 27.08.2012 по 14.09.2012
співробітниками Державної податкової
інспекції у Черкаському районі
Черкаської області було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Дочірнього підприємства
«Черкаситорф» державного підприємства
«Київторф» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства в частині податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємств по взаємовідносинах з ТОВ
«НПО Екопром» за період з 01.01.2011 по
30.06.2012.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом складено акт від
21.09.2012 № 20/22-010/31471283 (далі - акт
перевірки), яким встановлено порушення
позивачем: вимог пунктів 198.3, 198.6 ст.198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), в результаті чого занижено
податок на додану вартість (далі - ПДВ),
що підлягає сплаті до бюджету на
загальну суму 243 480,00 грн. (в т.ч. за
червень 2011 року на суму 61 392,00 грн., за
серпень 2011 року - 7 742,00 грн., за вересень
2011 року - 138 784,00 грн., за жовтень 2011 року -
4 049,00 грн., за листопад 2011 року - 13 088,00
грн., за грудень 2011 року - 13 663,00 грн., за
травень 2012 року - 2 035,00 грн., за червень
2012 року - 2 727,00 грн.

Акт перевірки позивач відмовився
підписати та отримати на руки, про що
свідчать відповідні акти, складені
посадовими особами відповідача (том 1
а.с.147-149), тому був надісланий
рекомендованим повідомленням та
отриманий 25.09.2012 (том 2 а.с.43). В
результаті позивач підписав його без
заперечень (том 1 а.с.39).

Під час винесення податкових
повідомлень-рішень відповідач
встановив технічну помилку у
виготовленні акту перевірки, про що
складено акт (том 1 а.с.149), а розділ 5 акту
перевірки викладено в новій редакції,
що передбачала доповнення висновків
акту другим пунктом про виявлені
порушення: вимог п. 138.2, 138.4 ст. 138, п.п.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті
чого завищено від'ємне значення об'єкта
оподаткування за І квартал 2011 року
всього на суму 21 084,00 грн. та занижено
податок на прибуток всього на суму 20
916,00 грн., у т.ч. за ІІ квартал 2011 року
занижено на суму 13 088,00 грн., за ІІ-ІІІ
квартали 2011 року - на суму 15 753,00 грн., за
ІІ квартал 2012 року - на суму 5 163,00 грн.
Вказаний акт надісланий
рекомендованим відправленням та
отриманий 11.10.2012 позивачем (том 2 а.с.5).

Відповідно до виявлених порушень
відповідач прийняв податкові
повідомлення-рішення від 09.10.2012: форми
«П» № , яким зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податку на прибуток за І
квартал 2011 року на 21 084,00 грн. та
нараховано штрафну санкцію в розмірі 1
гривні; форми «Р» № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
позивача з податку на прибуток
підприємств, що перебувають у
державній власності на 34 295,00 грн. (34 004,00
грн. - основна сума та 1 291,00 грн. - штрафна
санкція).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з п. 198.3 статті 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК
України, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з п.п. 138.2 статті 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

У свою чергу, право на формування
податкового кредиту виникає у разі
реального здійснення правочинів
відповідно до вимог ст. 198 ПК України.

Таким чином формування податкового
кредиту за рахунок безпідставного
віднесення на витрати відповідних сум
за договірними зобов'язаннями є
необґрунтованим.

Згідно з пунктами 2.15-2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №
168/704), забороняється приймати до
виконання первинні бухгалтерські
документи на операції, що суперечать
законодавчим актам.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що між ДП
«Черкаситорф» в особі директора
Сметанки І.М. - «Замовник» та ТОВ «НПО
Екопром» в особі директора Принько С.В.
- «Підрядник» укладено ряд договорів,
згідно яких ТОВ «НПО Екопром»
зобов'язується виконати роботи з
розширення та поглиблення
магістрального каналу торфобрикетного
заводу, а ДП «Черкаситорф»
зобов'язується прийняти роботу та
оплатити її вартість, а саме: договір
підряду № ЕК03 від 01.01.2011, термін
виконання робіт до 31.01.2011, № ЕК04 від
01.02.2011, термін виконання робіт до 28.02.2011,
№ ЕК05 від 01.03.2011, термін виконання робіт
до 30.03.2011, № ЕК06 від 01.04.2011, термін
виконання робіт до 30.04.2011, № ЕК07 від
01.05.2011, термін виконання робіт до 31.05.2011,
№ ЕК08 від 01.06.2011, термін виконання робіт
до 30.06.2011.

Загальна сума робіт, згідно
вищезазначених договорів, складає 1 770
000 грн.

ДП «Черкаситорф» до складу податкового
кредиту віднесено наступні суми ПДВ за
податковими накладними виписаних TOB
«НПО Екопром» № 22 від 31.01.2011, №38 від
28.02.2011, № 52 від 31.03.2011, № 58 від 29.04.2011, № 44
від 31.05.2011, № 77 від 30.06.2011 по наданню
послуг «очистка каналу» на загальну
суму 1 770 000 грн. з яких 294 999,60 грн. ПДВ.

Крім цього, ДП «Черкаситорф» до реєстру
отриманих податкових накладних за
липень 2011 року включено податкову
накладну № 63 від 29.07.2011 на суму 70 000 грн.,
в т.ч. ПДВ 11 666,67 грн. на виконання
болотно-осушувальних робіт. Акт
виконаних робіт або інший документ,
який би свідчив про їх виконання
відсутній. В податковій накладній № 63
від 29.07.2011 сума за вказані роботи
вказана в розмірі 295 000 грн., в т.ч. ПДВ 49
166,67 грн., що не відповідає записам у
реєстрі отриманих накладних.

Для виконання зазначених робіт TOB «НПО
Екопром» в порядку субпідряду, як
встановлено в ході перевірки
товариства та зазначено в довідці №
31/22-042/36782269 від 22.08.2012 та довідці №
32/22-042/36782269 від 04.09.2012 були залучені
фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

В свою чергу, згідно матеріалів
зустрічної звірки (довідка від 04.09.2012
№32/22-042/36782269) роботи по очистці
магістральних каналів для TOB «НПО
Екопром» за документами виконував ФОП
ОСОБА_2 Згідно висновку за довідкою від
04.09.2012 №32/22-042/36782269, документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин з
постачальником ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП
НОМЕР_1) за період з 01.01.2011 по 30.09.2011, в
свою чергу не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин TOB
«НПО Екопром» з покупцем ДП
«Черкаситорф» (код 31471283) за період з
01.01.2011 по 30.09.2011.

Крім того, відповідно до висновку ГВПМ
у місті Черкаси «Про відсутність факту
реального здійснення господарської
діяльності СГД-ФО ОСОБА_2
(реєстраційний номер (НОМЕР_1) від 29.05.2012
№ 1323/07-510: «...у СГ ФО ОСОБА_2 відсутні
наймані працівники, транспортні
засоби, складські та офісні приміщення,
що ставить під сумнів реальність
здійснення господарських операцій».

Згідно матеріалів зустрічної звірки
(довідка від 22.08.2012 № 31/22-042/36782269)
болотно-осушувальні роботи для TOB «НПО
Екопром» за документами виконував ФОП
ОСОБА_1 Згідно висновку довідки від
22.08.2012 № 31/22-042/36782269, документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин з
постачальником ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_2) за період з 01.01.2011 по 30.06.2012, в
свою чергу реальність здійснення
господарських відносин TOB «НПО
Екопром» з покупцем ДП «Черкаситорф»
(код 31471283) за період з 01.01.2011 по 30.06.2012 не
підтверджено.

Відповідно до висновку ГВПМ у м.
Черкаси «Про відсутність факту
реального здійснення господарської
діяльності ПП ОСОБА_1 (реєстраційний
номер НОМЕР_2) від 25.05.2012 № 1254/07-510
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не мав
матеріальних та технічних ресурсів для
проведення діяльності пов'язаної із
зберіганням, перевезенням
нафтопродуктів харчування тощо.

Згідно договору № 20 від 12.09.2011,
укладеного між ДП «Черкаситорф» -
«Замовник» та TOB «НПО Екопром» -
«Учасник», останній зобов'язується у 2011
році виконати для Замовника роботи по
підготуванню ділянок до гірничих та
інших робіт виробничої дільниці
Ірдиньторф загальною площею 264 га. Ціна
договору складає 1 855 000 грн. з
урахуванням ПДВ. Згідно п.п. 5.1 Договору,
граничний термін виконання робіт та
передачі об'єкту Замовнику - грудень 2011
року.

Для виконання зазначених робіт TOB «НПО
Екопром» в порядку субпідряду були
залучені фізичні особи-підприємці
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних за вересень,
жовтень та листопад 2011 року до складу
податкового кредиту не були включені
податкові накладні, видані TOB «НПО
Екопром» на користь ДП «Черкаситорф»
за роботи по договору № 20 від 12.09.2011.

В реєстрах податкових накладних за
період з вересня 2011 року по червень 2012
року відсутні записи про віднесення до
податкового кредиту податкових
накладних на роботи по будівництву
розширення торфодільниці «Ірдинь-1» (2
горизонти) виробничої дільниці
«Ірдиньторф» по видобуванню
фрезерного торфу для брикетування на
суми та за періоди, що вказані в актах
виконаних робіт, тобто до складу
податкового кредиту ДП «Черкаситорф»
суми ПДВ не віднесені за податковими
накладними за роботами по будівництву
розширення торфодільниці, які були
виконані ФОП ОСОБА_1 для TOB «НПО
Екопром» і в подальшому передані ДП
«Черкаситорф» від імені TOB «НПО
Екопром». Серед податкових накладних,
які були включені до податкового
кредиту за вересень, жовтень та
листопад 2011 року є податкові накладні в
паперовому вигляді з відміткою про те,
що вони не включені до податкового
кредиту, а саме: від 07.09.2011 № 19 на суму 392
500 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 65 416,67 грн.; від
12.09.2011 № 37 на суму 392 500 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 65 416,67 грн.; від 31.10.2011 № 90 на суму 420
000 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 70 000 грн.

Матеріали справи не містять податкову
накладну на проведення підготовчих
робіт для добування торфу на суму 580 000
грн., в т.ч. ПДВ 96 666,67 грн. яку платник
податку TOB «НПО Екопром» зобов'язаний
надати отримувачу робіт (ДП
«Черкаситорф») за актом приймання
виконаних робіт № 3 за жовтень 2011 року
на суму 580 000 грн.

Також відсутня податкова накладна на
частину суми робіт, які були виконані в
вересні 2011 року за актом № 1 на суму 70 000
грн., в т.ч. ПДВ 11 666,67 грн.

Натомість, ДП «Черкаситорф» до реєстру
отриманих податкових накладних за
липень 2011 року включену податкову
накладну № 63 від 29.07.2011 на суму 70 000 грн.
в т.ч. ПДВ 11 666,67 грн. на роботи по очистці
магістральних каналів. Акт виконаних
робіт або інший документ, який би
свідчив про їх виконання відсутній. В
оригіналі податкової накладної № 63 від
29.07.2011 сума за виконані роботи вказана в
розмірі 295 000 грн., в т.ч. ПДВ 49 166,67 грн., що
не відповідає записам у реєстрі
отриманих накладних.

Відповідно до договору підряду від
02.09.2011 № 10 ФОП ОСОБА_1 - «Підрядник» та TOB
«НПО Екопром» - «Замовник», підрядник
зобов'язується виконати роботи з
прочищення каналів торфобрикетного
заводу, а замовник зобов'язується
прийняти роботу та оплатити її
вартість у строки.

ФОП ОСОБА_1 були виписані податкові
накладні № 1 від 31.07.2011, номенклатура
«Виконані роботи» на загальну суму 70
000,00 грн. в т.ч. ПДВ 11 666,67 грн.; № 3 від
02.09.2011, номенклатура «Виконані роботи»
на загальну суму 382 500,00 грн. в т.ч. ПДВ 63
750,00 грн.; № 13 від 12.09.2011, номенклатура
«Виконані роботи» на загальну суму 382
500,00 грн. в т.ч. ПДВ 63 750,00 грн.; № б/н від
30.10.2011, номенклатура «Виконані роботи»
на загальну суму 410 000 грн. в т.ч. ПДВ 68
333,33 грн.; № 114 від 30.11.2011, номенклатура
«Виконані роботи» на загальну суму 570
000,00 грн. в т.ч. ПДВ 95 000,00 грн.

Загальна сума податкових накладних
становить 1 815 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 302 500,00
грн.

Згідно пояснення ОСОБА_1 від 14.05.2012 ним
жодних угод з TOB «НПО Екопром» не
укладалися, роботи для TOB «НПО Екопром»
не виконувалися та він не отримував
ніяких коштів від TOB «НПО Екопром» та
нікого не уповноважував на отримання
коштів від TOB «НПО Екопром».

З пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4
(пояснення від 10.09.2012) вони працюють по
договору найму з ДП «Черкаситорф» і не
мали ніяких взаємовідносин з ФОП
ОСОБА_1

Згідно пояснень ОСОБА_1, він
зареєструвався як приватний
підприємець у 2004 році, жодних угод з TOB
«НПО Екопром» ним не укладалися, роботи
для TOB «НПО Екопром» не виконувалися та
ніяких коштів від TOB «НПО Екопром» він
не отримував.

Згідно матеріалів зустрічної звірки
(довідка від 22.08.2012 № 31/22-042/36782269),
перевіряючими зроблено висновок що ФОП
ОСОБА_1 не мав достатніх трудових та
технічних ресурсів (в актах зазначені
роботи з будівельними машинами та
механізмами, а саме: причепи тракторні,
трактори на гусеничному ходу,
екскаватори, бульдозери) для виконання
робіт, на які були складені акти
приймання виконаних будівельних робіт.
Звіркою встановлено відсутність
здійснення реальної господарської
операції з надання будівельних послуг
TOB «НПО Екопром»
контрагентом-постачальником ФОП
ОСОБА_1

Враховуючи відсутність
фінансово-господарських
взаємовідносин TOB «НПО Екопром» з
постачальником (ФОП ОСОБА_1),
відсутність реальності надання послуг
на адресу TOB «НПО Екопром», податкові
накладні, виписані TOB «НПО Екопром» в
подальшому ДП «Черкаситорф» за
відповідними фінансово-господарськими
операціями мають ознаки первинних
документів таких, що не відповідають
чинному законодавству, а тому
податкові накладні та накладні,
складені та видані з порушенням
податкового законодавства України, не
можуть вважатися належним доказом на
підтвердження правомірності
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування ДП «Черкаситорф».

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні фінансово-господарської
діяльності позивача у відносинах з TOB
«НПО Екопром», які направлені слідчим
управлінням податкової міліції ДПС у
Черкаській області колегія суддів
оцінює критично, оскільки визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Як зазначено в інформаційному листі
Вищого адміністративного суд України
від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №
742/11/13-11, якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатись первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братись до уваги лише ті
первинні документи, які складені у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

За відсутності факту придбання товарів
(послуг) або у разі, якщо придбані
товари (послуги) не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податків,
відповідні суми не можуть включатись
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Аналогічна позиція міститься в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від 01
листопада 2011 року № 1936/11/13-11.

Щодо посилання представника позивача
про вилучення всіх документів, якими би
могли підтверджуватися позовні вимоги
та обставини цієї справи, колегія
суддів зважає на наступне.

Вимоги щодо підтвердження даних
податкової звітності встановлені ст. 44
ПК України.

Згідно з пунктом 44.1 вищевказаної
статті, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування
платник податку на прибуток
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням положень цього Кодексу
(пункт 44.2 ПК України).

Відповідно до пункту 44.3 вищезгаданої
статті ПК України, платники податків
зобов'язані забезпечити зберігання
документів, визначених у пункті 44.1 цієї
статті, а також документів, пов'язаних
із виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Якщо документи, визначені у пункті 44.1
цієї статті, пов'язані з предметом
перевірки, проведенням процедури
адміністративного оскарження
прийнятого за її результатами
податкового повідомлення-рішення або
судового розгляду, такі документи
повинні зберігатися до закінчення
перевірки та передбаченого законом
строку оскарження прийнятих за її
результатами рішень та/або вирішення
справи судом, але не менше строків,
передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

У разі втрати, пошкодження або
дострокового знищення документів,
зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї
статті, платник податків зобов'язаний у
п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити орган державної
податкової служби за місцем обліку в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності, та
митний орган, яким було здійснено митне
оформлення відповідної митної
декларації.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
органу державної податкової служби,
митного органу.

Витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, в силу
вимог підпункту 139.1.9 пункту 139 ст.139 ПК
України не включаються до складу
витрат.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені, знищені або
зіпсовані документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження такої заяви до органу
державної податкової служби, митного
органу. Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Позивач не довів неможливості поновити
документи фінансово-господарської
діяльності для обґрунтування в суді
своїх позовних вимог.

Крім цього, викладені в акті перевірки
порушення позивачем не спростовано та
не надано жодного доказу на
підтвердження протилежного, не надано
жодного пояснення, спростування
стосовно викладених в акті перевірки
відхилень в показних податкової
звітності та підтверджуючих до них
первинно-бухгалтерських документах.

Враховуючи, що акт перевірки підписано
без заперечень, а документи щодо
правовідносин позивача з ТОВ «НПО
Екопром» надано не було, висновків
податкової перевірки не спростовано,
не підтверджено віднесення на витрати
та формування відповідно сум
податкового кредиту позивачем за
правовідносинами з ТОВ «НПО Екопром» у
відповідний період, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Черкаситорф» державного
підприємства «Київторф» на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 07.02.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.