Справа № 28374/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2010 р. справа № 2а-282/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Руденко М.А.
Бишевської Н.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області

на постанову Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 24
червня 2010 року у справі №2а-282/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області

про зобов'язання відповідача вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області, в якому просила:

відновити пропущений строк для
звернення до суду;

зобов'язати відповідача нарахувати
недоплачену як дитині війни щомісячну
державну соціальну допомогу за 2006-2007
роки в сумі 2733,30 грн., та за десять
місяців 2008 року 959,40 грн.;

зобов'язати відповідача нарахувати
щомісячно, відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»надалі при не нарахуванні
пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус "дитини
війни", тому користується всіма правами
та пільгами, передбаченими Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни " для цієї категорії осіб, і на
підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
нормативних актів що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 24
червня 2010 року адміністративний позов
задоволено частково, а саме визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо нездійснення
позивачу підвищення та виплати до
пенсії соціальної допомоги у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни, відповідно до ст.. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 22.06.2010 року;
зобов'язано відповідача здійснити
щомісячне нарахування та виплату
підвищення до пенсії соціальної
допомоги в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» починаючи з 09.07.0007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 22.06.2010 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести рішення яким позивачу в позові
відмовити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився 1937 року та відповідно до абз.
1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією пенсійного посвідчення
та відповідною відміткою в ньому (а.с.5).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду
України № 6-рп від 09 липня 2007 року
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007
рік»щодо призупинення дії положення
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»визнані
неконституційними.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»про
зупинення дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на 2007
рік втратила чинність з 09.07.2007 року,
відповідач повинен був здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу
відповідно до чинного законодавства,
починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року включно.

Управління Пенсійного фонду
України в Онуфріївському районі
Кіровоградської області будь-яких дій,
пов'язаних з перерахунком та виплати
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до положень ст. 6 Закону «Про
соціальний захист дітей війни»з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року не
здійснювало.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області здійснити відповідний
перерахунок підвищення до пенсії
позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»за період з 09 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до їх пенсії як
«дитині війни»з 22 травня 2008 року,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Проте, Управління Пенсійного фонду
України в Онуфріївському районі
Кіровоградської області будь-яких дій
з цього приводу не здійснювало.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області провести перерахунок та
виплатити позивачу недоотримані суми
щомісячної надбавки до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008року.

На час розгляду справи Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік»та Законом України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»не
призупинено дію ст..6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак відповідач був зобов'язаний
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії у розмірах, які визначено ст..6
названого Закону.

Тому колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01
січня 2010 року по 01 червня 2010 року.

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст..6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків
(справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни суди
обґрунтовано до уваги не взяли,
оскільки питання фінансування цих
видатків не є предметом спору, що
розглядається. Проблеми надання
бюджетних коштів Управлінню для
виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судами першої інстанції не
розглядалися.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Колегією суддів встановлено, що
адміністративний позов, в якому
заявлені вимоги про перерахунок та
виплату підвищення до пенсії за 2007 рік,
2008 рік,2009 рік подано до суду 13.01.2009р.,
тобто за межами строку, який
встановлено ст. 99 КАС України.

У відповідності до ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, що
на цьому наполягає одна із сторін.

В той же час, при розгляді справи у
суді першої інстанції відповідач в
запереченнях на позов (а.с. 19) не
наполягав на відмову у задоволенні
позову, з підстав пропуску річного
строку звернення до суду, у зв'язку з
чим суд першої інстанції обґрунтовано
не застосував вимоги ст..99, 100 КАС
України.

В апеляційній скарзі відповідач
також не порушує питання щодо пропуску
позивачем річного строку для звернення
до суду з позовом, що позбавляє суд
процесуальної можливості розглядати
справу з урахуванням вимог ст..100 КАС
України, оскільки на застосуванні
наслідків, які передбачено названою
нормою процесуального права, сторони
не наполягали.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Онуфріївському районі Кіровоградської
області залишити без задоволення, а
постанову Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 24
червня 2010 року у справі №2а-282/10 - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
М.А. Руденко

Суддя:
Н.А. Бишевська