Справа № 824/45/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/45/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лелюка О.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області про визнання
незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій у сумі 1700,00 грн №69 від 18 грудня
2013 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що в період з 25
листопада 2013 року по 26 листопада 2013
року посадовими особами відповідача
було проведено перевірку
характеристик продукції, яка не
передбачалась наказом та направленням
про проведення перевірки №145 від 25
листопада 2013 року.

Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області
порушені вимоги Закону України «Про
особливості здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності щодо
фізичних осіб - підприємців та
юридичних осіб, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності», яким заборонено органам
захисту прав споживачів проводити
планові заходи державного нагляду
(контролю) до фізичних
осіб-підприємців, окрім як за скаргами
споживачів. Оскільки скарги споживачів
щодо діяльності ОСОБА_1 відсутні, а сам
він здійснює господарську діяльність,
яка віднесена до не високого ступеня
ризику, позивач вважає, що у
відповідача не було законних підстави
для проведення планової перевірки та
винесення постанови про накладення
штрафних санкцій №69 від 18 грудня 2013
року.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився. Разом з цим подав заяву про
розгляд справи у його відсутність в
порядку письмового провадження.

Відповідач про дату, час та місце
проведення розгляду справи також був
належним чином повідомлений, в судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову чи заяв про визнання позову не
подавав. Однак від нього до суду
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність в порядку письмового
провадження.

Враховуючи викладене та на підставі
частини четвертої статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд визнає за можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
всебічно та повно з'ясувавши всі
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва платника єдиного податку
серії НОМЕР_1 від 11 травня 2012 року
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
здійснює господарську діяльність,
застосовуючи спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності. Вид
діяльності - роздрібна торгівля у
спеціалізованих магазинах
непродовольчими товарами (а.с.7).

На підставі направлення та наказу про
проведення перевірки №145 від 25
листопада 2013 року в період з 25
листопада 2013 року по 26 листопада 2013
року посадовою особою Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Чернівецькій області проведена
планова перевірка характеристик
продукції: освітлювальна апаратура,
яка розповсюджується фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, про що складено акт перевірки
від 26 листопада 2013 року №000177 (а.с.12-13).

Так, перевіркою виявлено
розповсюдження позивачем автоматичних
вимикачів фірми «ІЕК» та вилки
переносної ССU-014, на маркуванні яких
відсутній Національний знак
відповідності (а.с.13).

За результатами перевірки складено
протокол №000067 від 27 листопада 2013 року
про виявлені порушення вимог статті 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» та статті 15 Закону України
«Про загальну безпечність нехарчової
продукції» (а.с.11).

18 грудня 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Чернівецькій
області винесено постанову №69 про
накладення штрафних санкцій на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1700,00 грн
за порушення вимог пункту 2 частини
третьої статті 44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" шляхом
розповсюдження освітлювальної
апаратури, на якій відсутній
Національний знак відповідності.
Зазначену постанову позивач отримав 19
грудня 2013 року (а.с.14).

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, 27 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернувся зі скаргою до начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області
Продана П.Д.

30 грудня 2013 року відповідач листом за
№01-14/785, повідомив позивача про відмову
у задоволенні його скарги.

Не погоджуючись з такими діями та
рішенням відповідача №69 від 18 грудня
2013 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим
позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» №877-V від 05 квітня 2007 року
(надалі - Закон №877-V).

Пунктом 11 статті 22 Закону №877-V
передбачено, установити, до введення в
дію положень щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва,
мораторій на здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами щодо фізичних осіб -
підприємців, які не зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
діяльність яких не віднесена до
високого ступеня ризику відповідно до
цього Закону (далі - фізичні особи -
підприємці), та юридичних осіб, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності, що
передбачає включення податку на додану
вартість до складу єдиного податку,
діяльність яких не віднесена до
високого ступеня ризику відповідно до
цього Закону (далі - юридичні особи).

До введення в дію положень щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва щодо фізичних осіб -
підприємців та юридичних осіб: органи
державного нагляду (контролю), їх
посадові особи проводять позапланові
заходи державного нагляду (контролю) за
додержанням санітарного
законодавства; органи захисту прав
споживачів проводять позапланові
перевірки за скаргами споживачів.

До введення в дію положень щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва щодо фізичних осіб -
підприємців та юридичних осіб,
діяльність яких віднесена до
середнього ступеня ризику, органи
Пенсійного фонду України проводять
планові та позапланові перевірки.

Особливості здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності щодо
фізичних осіб - підприємців та
юридичних осіб, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності визначені Законом України
«Про особливості здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності щодо
фізичних осіб - підприємців та
юридичних осіб, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності» №4448-VI від 23 лютого 2012
року (надалі - Закон №4448-VI ).

Частиною першою статті 2 Закону №4448-VI
визначено, що дія цього Закону
поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які не зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
діяльність яких не віднесена до
високого ступеня ризику відповідно до
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" (далі -
фізичні особи - підприємці), та
юридичних осіб, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, що передбачає включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку, діяльність яких не
віднесена до високого ступеня ризику
відповідно до Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - юридичні особи).

Відповідно до положень статті 3 Закону
№4448-VI здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності щодо фізичних осіб -
підприємців та юридичних осіб: органи
державного нагляду (контролю), їх
посадові особи проводять позапланові
заходи державного нагляду (контролю) за
додержанням санітарного
законодавства; органи захисту прав
споживачів проводять позапланові
перевірки за скаргами споживачів. Щодо
фізичних осіб - підприємців та
юридичних осіб, діяльність яких
віднесена до середнього ступеня
ризику, органи Пенсійного фонду
України проводять планові та
позапланові перевірки. Органам
державного нагляду (контролю), їх
посадовим особам забороняється
здійснювати щодо фізичних осіб -
підприємців та юридичних осіб заходи
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності, не
передбачені цим Законом.

Дія зазначених положень законів
поширюється на фізичних
осіб-підприємців, які не зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
діяльність яких не віднесена до
високого ступеня ризику.

Критерії, за якими оцінюється ступінь
ризику від впровадження господарської
діяльності, пов'язаної з виробництвом,
випуском і реалізацією продукції
(виконанням робіт, наданням послуг), та
визначається періодичність проведення
планових заходів державного нагляду
(контролю) затверджені постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження критеріїв, за якими
оцінюється ступінь ризику від
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з виробництвом, випуском і
реалізацією продукції (виконанням
робіт, наданням послуг), та
визначається періодичність проведення
планових заходів державного нагляду
(контролю)» №1164 від 27 грудня 2008 року
(надалі - Постанова №1164).

Підпунктом 3 пункту сьомого Постанови
№1164 визначено, що до суб'єктів
господарювання з незначним ступенем
ризику належать суб'єкти, що провадять
господарську діяльність з виробництва,
випуску і реалізації продукції
(виконання робіт, надання послуг), види
якої визначені у ДКПП за такими кодами:
устаткування електричне та електронне:
машини конторські та
електронно-обчислювальні - код 30.0;
двигуни, генератори та трансформатори -
код 31.1; апаратура електророзподільна
та контрольна - код 31.2; провід та кабель
ізольований - код 31.3; акумулятори та
батареї електричні - код 31.4; лампи
електричні та устаткування
освітлювальне - код 31.5; устаткування
електричне інше - код 31.6; компоненти
електронні - код 32.1; апаратура
приймальна, записувальна та для
відтворювання звуку і зображення - код
32.3; устаткування для керування
технологічними процесами
автоматизоване - код 33.3; устаткування
оптичне та фотографічне - код 33.4.

Таким чином, зазначиними положеннями
законів передбачено, що органи захисту
прав споживачів, до яких відноситься
також Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області,
можуть здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності щодо фізичних осіб -
підприємців, які не зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
діяльність яких не віднесена до
високого ступеня ризику у формі
позапланових перевірок їх
господарської діяльності, виключно за
скаргами споживачів.

Враховуючи те, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює
господарську діяльність, застосовуючи
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, діяльність якого
відноситься до незначного ступеню
ризику, а також заважаючи на те, що
відповідач не надав доказів про
наявність скарг споживачів щодо його
діяльності або доказів щодо того, що
позивач здійснює діяльність, яка
віднесена до високого ступеню ризику,
суд вважає дії посадових осіб
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області щодо
проведення планової перевірки
позивача протиправними.

Крім цього, суд бере до уваги те, що
відповідачем було проведено перевірку
характеристик продукції (автоматичних
вимикачів, електричного кабелю, вилки
переносної), яка не була предметом
перевірки. Так, в наказах та направлені
про проведення перевірки №145 від 25
листопада 2013 року зазначено, що
здійснюється перевірка характеристик
продукції - освітлювальна апаратура,
яка позивачем взагалі не реалізується.

Вказані обставини відповідачем не
спростовані.

Таким чином, суд вважає, що у
відповідача не було законних підстав
для проведення в період з 25 листопада
2013 року по 26 листопада 2013 року планової
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, а отже постанова про накладення
штрафних санкцій №69 від 18 грудня 2013
року, яка винесена за результатами
вказаної перевірки, є незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене та зважаючи на
недоведеність суб'єктом владних
повноважень правомірності винесеної
ним постанови про накладення штрафних
санкцій, суд вважає про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Частиною першою статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Оскільки при поданні даного позову
позивачем, який не є суб'єктом владних
повноважень, було сплачено судовий
збір у розмірі 73,08 грн згідно квитанції
№295 від 10 січня 2014 року і спір вирішено
на його користь, то вказана сума
підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернівецькій області про
визнання незаконним та скасування
рішення задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати
постанову про накладення штрафних
санкцій №69 від 18 грудня 2013 року.

Повернути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.
згідно квитанції №295 від 10 січня 2014
року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк