Справа № 344/19246/13-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/113/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Сивухіної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
протиправними дій щодо відмови в
призначенні пенсії за віком,
зобов'язання зарахувати стаж роботи в
кооперативі «Розвиток» в період з
10.05.1988 року по 08.11.1993 року, зобов'язання
призначити та виплатити пенсію за
віком з 08.07.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з наведеним
адміністративним позовом, посилаючись
на те, що в період з 10.05.1988 року по 08.11.1993
року вона працювала продавцем в
кооперативі «Розвито», однак
відповідач відмовляється враховувати
вказаний стаж роботи позивачки у
кооперативі та призначати пенсію за
віком, оскільки вважає, що запис про
роботу позивачки у кооперативі є
сумнівним. Але, трудова книжка
позивачки є належним та допустимим
доказом, який підтверджує стаж роботи
позивачки. Відповідач керуючись
сумнівами, а не приписами закону,
неправомірно відмовив позивачці у
призначенні пенсії.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, представник позивачки подав
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутності та відсутності позивачки.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

З урахуванням заяви позивачки, суд
вважав за можливе провести судове
засідання у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у
справі, судом встановлено, що
публічно-правовий спір між сторонами
виник з приводу захисту порушеного
права особи на пенсію.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Законі України «Про
пенсійне забезпечення», якими
встановлено порядок нарахування та
виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 ст. 8 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено, що
право на отримання пенсій та
соціальних послуг із солідарної
системи мають громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», жінки мають право на
призначення пенсії за віком за
наявності страхового стажу не менше 15
років і досягнення віку: 56 років - які
народилися з 01 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року.

16 липня 2013 року позивачка звернулась до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за віком (а.с.5). На день подання
заяви позивачка досягла 56 річного віку.

Листом від 23.10.2013 року № 3780/03, відділ
пенсійного забезпечення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську відмовив позивачці у
призначенні пенсії за віком (а.с.5-6).

Відповідач зазначив, що за даними
трудової книжки в період з 10.05.1988 року
по 08.11.1993 року позивачка працювала
продавцем в кооперативі «Розвиток».
Враховуючи те, що кооператив був
зареєстрований в 1990 році, у відповідача
виник сумнів щодо достовірності запису
в трудовій книжці про роботу в цьому
кооперативі.

З цих підстав відповідач не зарахував
до загального страхового стажу
позивачки період роботи з 10.05.1988 року по
08.11.1993 року, а враховуючи, що загальний
страховий стаж в такому разі становить
менше 15 років - відповідач відмовив в
призначенні позивачці пенсії за віком.

Однак, такі дії відповідача є
неправомірними, оскільки, статтею 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» чітко визначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

В трудовій книжці позивачки належним
чином зроблено запис про те, що 10.05.1988
року позивачку було прийнято на роботу
продавцем в кооператив «Розвиток», а
08.11.1993 року звільнено за власним
бажанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України,
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Трудова книжка позивачки є належним та
допустимим доказом, який підтверджує
стаж роботи позивачки. Трудовий стаж
позивачки не може встановлюватись на
підставі інших документів.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 637 від
12 серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідачу було надано трудову книжку
позивачки із належним чином зробленим
в ній записами про період та місце
роботи позивачки. Із врахуванням ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п. 1 Постанови КМУ № 637,
відповідач був зобов'язаний призначити
позивачці пенсію на підставі даних
трудової книжки позивачки.

Однак, незважаючи на чітко
встановлений законом спосіб дій,
відповідач, керуючись сумнівами, а не
приписами закону, неправомірно
відмовив позивачці у призначенні
пенсії за віком.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач при вирішенні спірного
питання не врахував ряд обставин, які в
сукупності підтверджують право
позивачки пенсію, а тому вимоги
позивачки підлягають задоволенню
частково, оскільки за призначення
пенсії позивачка звернулась 16 липня 2013
року, а не 08 липня 2013 року.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. ст. 46 ч. 1, 19 ч.1 Конституції України,
ст. ст. 1 ч.1, 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 8, 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п. 1 Постанови КМУ № 637 від
12 серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», ст. ст. 6-12, 70
КАС України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
про визнання протиправними дій щодо
відмови в призначенні пенсії за віком,
зобов'язання зарахувати стаж роботи в
кооперативі «Розвиток» в період з
10.05.1988 року по 08.11.1993 року, зобов'язання
призначити та виплатити пенсію за
віком з 08.07.2013 року задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1, в
призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительці АДРЕСА_1, для призначення
пенсії за віком стаж роботи продавцем в
кооперативі «Розвиток» в період з
10.05.1988 року по 08.11.1993 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
призначити, нарахувати та виплатити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1,
пенсію за віком з дня звернення за
призначенням пенсії - 16 липня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, але якщо
апеляційна скарга не була подана в
строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається через
Івано-Франківський міський суд
протягом 10 днів з дня її проголошення, а
у разі прийняття постанови в
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Бабій О.М.