Справа № 459/5468/13-а,2а/459/188/13
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа №
876/642/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 05 грудня 2013 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області про зобов'язання встановлення
надбавки до пенсії, як реабілітованому
громадянину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним
позовом до відповідача про
зобов'язання останнього встановити
надбавку до пенсії як реабілітованому
громадянину у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком відповідно до пункту "г"
ст.77 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з урахуванням положень
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01.04.2012 р. та
здійснювати такі виплати в подальшому.

В обґрунтування позову зіслався на те,
що являється реабілітованим, в
контексті ЗУ «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні».
Вважає, що відповідач в порушення
даного закону, не правильно проводить
виплату підвищення до його пенсії,
замість нарахування надбавки до пенсії
в розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, виплачується лише 54,40 грн. на
місяць. Просить позов задовольнити.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 05 грудня
2013 року заявлений позов задоволено
частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
проводити нарахування та виплату
підвищення до пенсії відповідно до п."г"
ст.77 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на користь позивача, в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", починаючи з 06
травня 2013 року до втрати ним права на
таке підвищення, з урахуванням вже
виплачених сум.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду сторона
відповідача управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області, оскаржило його в
апеляційному порядку, яке покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
мотивів.

Як вбачається з довідки про
реабілітацію, №19/І-7, ОСОБА_1 є
реабілітованим в контексті ЗУ «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні».

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію по віку з врахуванням
підвищення як особа яка зазнала
політичних репресій, у розмірі 54.30
грн., на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 16.07.2008р. №654.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
правильно зазначив, що відповідно до п.
«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначені пенсії
підвищуються: громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані -
на 50 процентів, а членам їх сімей, яких
було примусово переселено, - на 25
процентів мінімальної пенсії за віком.
Згідно п. 6 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення».

Зазначені надбавки та підвищення
встановлюються в розмірах, що фактично
виплачувалися на день набрання
чинності цим Законом з наступною
індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що позивачу
виплачується вказане підвищення до
пенсії у відповідності до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» від 16.07.2008 року
№ 654, що становить 54,40 грн., тобто в
розмірі, меншому, ніж той, що
гарантований п. «г» ст. 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно вказав, що згідно
висновків Конституційного Суду
України, викладених у рішенні від 20.03.2002
року №5-рп/2002, право громадян на
соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути
обмежені, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень), лише в
умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк. Відповідно до ч.4
ст.9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Оскільки п.4 постанови Кабінету
Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року
«Про підвищення пенсійного
забезпечення громадян» суперечить
вимогам п. «г» ст.77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», то суд першої
інстанції правильно вважав, що
застосуванню підлягає правовий акт,
який має вищу юридичну силу, тобто п.
«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Що стосується часу, з якого слід
проводити підвищення до пенсії,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду відповідно до
ст. 99 КАС України, а тому позов у цій
частині слід залишити без розгляду
відповідно до ст. 100 КАС України.

З огляду на вказане суд підставно
вважав, що відповідачем порушено право
позивача як громадянки, яка
необґрунтовано зазнала політичних
репресій і згодом була реабілітована,
яка має право на підвищення до пенсії у
розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», із розрахунку 50 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обґрунтованим, а тому
підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197,183-2, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області на
постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 05 грудня 2013
року в адміністративній справі №
459/5468/13-а залишити без задоволення, а
вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький