Справа № 820/9981/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р.Справа № 820/9981/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

представника позивача Бочарова О.О.

представника відповідача Усачова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
по справі № 820/9981/13-а

за позовом Спільного
українсько-британського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська чайна фабрика "Ахмад Ті"

до Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року адміністративний позов Спільного
Українсько-Британського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська чайна фабрика "Ахмад Ті" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
№, №, № від 16.10.2013 року
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні позову. Скаржник
зазначають, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення п.п. 135.1, п.п.135.4
ст. 135, п. 187.1 ст. 187, ст. 197, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України та ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції
розглядає справу в межах доводів
апеляційної скарги відповідно до вимог
ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41
КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями Відповідача було проведено
планову виїзну перевірку Спільного
Українсько-Британського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська чайна фабрика "Ахмад Ті"
(податковий номер 25609854) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 року по
31.12.2012 року.

Результати перевірки оформлені актом
№395/22.1-06/25609854 від 16.08.2013 року, п.п.135.1,
пп.135.4 ст. 135 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (із
змінами та доповненнями), що призвело
до заниження податку на прибуток на
загальну суму 5218842 грн., в тому числі за 1
квартал 2012 року на суму 215142 грн., за 2
квартал 2012 року на суму 775182 грн., за 3
квартал 2012 року на суму 1936800 грн., за 4
квартал 2012 року на суму 2291718 грн., п.187.1
ст. 187, п.п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (із
змінами та доповненнями), що призвело
до заниження податку на додану
вартість всього на суму 4097803 грн., в тому
числі за травень 2012 року на суму 781308
грн., за червень 2012 року на суму 161857 грн.,
за липень 2012 року на суму 811860 грн., за
серпень 2012 року на суму 520400 грн., за
вересень 2012 року на суму 512311 грн., за
жовтень 2012 року на суму 608949 грн., за
листопад 2012 року на суму 701118 грн.,
зменшено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду за
грудень 2012 року на суму 635837 грн.,
зменшено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за грудень 2012 року на суму 236685
грн. (а.с. 5-29 т. 1)

На підставі вказаного акту перевірки
Відповідачем винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення:
№, №, № від 16.10.2013 року
(а.с. 30-32 т. 1).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не реалізовував у 2012 році
продукцію нижче її собівартості, що
спростовує помилкові судження
податкового органу.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що
Позивач зареєстрований Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
03.06.1998 року, відповідно до витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.
179-181 т. 2).

Згідно довідки АА №675813, СУБТОВ "УЧФ
Ахмад-Ті" за КВЕД-2010 займається такими
видами діяльності: 10.83 Виробництво чаю
та кави, 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм,
какао та прянощами, 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля, 52.24
Транспортне оброблення вантажів, 68.20
Надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна, 82.92 Пакування (а.с. 178 т. 2).

Судовим розглядом встановлено, що СУБ
ТОВ "Українська чайна фабрика" Ахмад-ТІ"
в перевіряємому періоді здійснило
реалізацію продукції (фасованого чаю
торгової марки "Ahmad Tea"), а саме: договір
поставки від 31.03.2006 року №2 з СКУ ТОВ
"Пірраміда" (податковий номер 31643375);
договір поставки від 17.10.2011 року №4/17-п з
ТОВ "Ес Джі Продакшин" (податковий номер
37394634).

Відповідно до вимог п.135.1 ст. 135
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VІ (зі змінами та доповненнями)
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються
з: доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів. встановлених розділом II
цього Кодексу (п.135.2 ст. 135 ПКУ).

Зі змісту положень п.п.135.4.1 п.135.4 ст. 135
вищевказаного кодексу встановлено, що
дохід від операційної діяльності
визнається в розмірі договірної
(контрактної) вартості, але не менше ніж
сума компенсації, отримана в будь-якій
формі, в тому числі при зменшенні
зобов'язань, та включає: дохід від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, у тому числі винагороди
комісіонера (повіреного, агента тощо);
особливості визначення доходів від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для окремих категорій
платників податків або доходів від
окремих операцій встановлюються
положеннями цього розділу.

Відповідно до Інструкції "Про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій"
від 30.11.1999 року №291 на рахунку 36
"Розрахунки з покупцями та
замовниками"ведеться узагальнення
інформації про розрахунки з покупцями
та замовниками за відвантажену
продукцію, товари, виконані роботи й
послуги. За дебетом рахунку 36
"Розрахунки з покупцями та замовниками"
відображається продажна вартість
реалізованої продукції, товарів,
виконаних робіт, наданих послуг (у тому
числі виконання бартерних контрактів),
яка включає податок на додану вартість,
акцизи та інші податки, збори
(обов'язкові платежі), що підлягають
перерахуванню до бюджетів та
позабюджетних фондів та включені у
вартість реалізації, за кредитом - сума
платежів, які надійшли на рахунки
підприємства в банківських установах,
у касу, та інші види розрахунків. Облік
доходів від реалізації готової
продукції здійснюють на субрахунку 701
"Дохід від реалізації готової
продукції". За дебетом рахунку 701 "Дохід
від реалізації готової продукції"
відображають належну суму непрямих
податків (акциз, податок на додану
вартість), узагальнення інформації про
доходи від реалізації, а також списання
залишку з цього субрахунку при
закритті його на субрахунок 791
"Результат операційної діяльності", за
кредитом рахунку відображається
збільшення доходу.

Статтею 44 Податкового кодексу України
визначено, що облік доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Облікові регістри - це носії
спеціального формату (паперові,
електронні) у вигляді відомостей,
ордерів, книг, журналів, машинограм
тощо, призначені для хронологічного,
систематичного або комбінованого
нагромадження, групування та
узагальнення інформації з первинних
документів, що прийняті до обліку (п.3.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року
№ 88).

Відповідно до п.4 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996 від 16.07.1999 року
(із змінами та доповненнями) регістри
бухгалтерського обліку повинні мати
назву, період реєстрації господарських
операцій, прізвища і підписи або інші
дані, що дають змогу ідентифікувати
осіб, які брали участь у їх складанні.

У ході судового розгляду встановлено,
що СУБ ТОВ "Українська чайна фабрика
"Ахмад ТІ" задекларувало за 2012 рік обсяг
доходу від операційної діяльності
(дохід від реалізації товарів (робіт,
послуг) в сумі 282697924 грн., в т.ч.: за І
квартал 2012 року в сумі 64731346 грн.; за 2
квартал 2012 року в сумі 65205057 грн.; за З
квартал 2012 року в сумі 66819318 грн.; за 4
квартал. 2012 року в сумі 85942203 грн., що
підтверджується оборотно - сальдовими
відомостями по рахунку 361 та картки
рахунку 361 (а.с. 118-121 т. 1).

На підтвердження даних зазначених в
картках рахунку 361 за 2012 рік СУБ ТОВ
"Українська чайна фабрика "Ахмад ТІ"
надано до суду видаткові накладні за 2012
рік на реалізацію продукції на адресу
ТОВ "Ес Джі Продакшн" по договору
поставки від 17.10.2011 року № 4/17-п та СКУ
ТОВ "Піраміда" по договору поставки від
31.03.2006 року №2 (т. 3-6).

Зважаючи на такі обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що Позивач
документально підтвердив
задекларований в 2012 році обсяг
реалізації продукції на суму 281402636грн..

Відповідно до п. 134.1 ПКУ об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно із ст. 135 - 137, на
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно із ст. 138 - 143,
з урахуванням правил, встановлених ст.
152 цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.228 ПКУ собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг - це витрати, що прямо
пов'язані з виробництвом та/або
придбанням реалізованих протягом
звітного податкового періоду товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, які
визначаються відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням розділу III ПКУ.

У Методичних рекомендаціях з
формування собівартості продукції
(робіт, послуг) в промисловості,
затверджених наказом Мінпромполітики
від 09.07.2007 року № 373, під виробничою
собівартістю промислової продукції
розуміються виражені в грошовій формі
поточні витрати підприємства на її
виробництво.

Таким чином, операція з продажу товару
за ціною нижче собівартості - це
потенційно збиткова операція для
підприємства, адже фінансові та
матеріальні ресурси вже використані
підприємством в процесі виробництва та
реалізації товарів (робіт, послуг) і їх
необхідно поновити за рахунок покупця
при продажу продукції.

З матеріалів справи вбачається, а саме:
з декларацій з податку на прибуток СУБ
ТОВ "Українська чайна фабрика "Ахмад ТІ"
в 2012 році, що у підприємства не
виникало від'ємне значення об'єкта
оподаткування, а був задекларований
прибуток (а.с. 91-103, 122-160 т. 1).

При калькулюванні собівартості
продукції (робіт, послуг) складаються
такі види калькуляцій собівартості
як-планова (розрахунок планової
собівартості продукції) та звітна
(розрахунок фактичної собівартості
продукції).

Планову собівартість визначають, перед
початком планового періоду за
прогресивними нормами витрат ресурсів
і діючих цін на ресурси в момент
складання плану.

Фактична собівартість відображує
фактичні витрати підприємства на
виробництво і реалізацію продукції за
даними бухгалтерського обліку. Вона
може бути нижчою від планової
собівартості або перевищувати її.
Таким чином, фактична (звітна)
калькуляція собівартості продукції є
первинним документом, який
використовується при веденні
бухгалтерського обліку та податкового
обліку та пов'язаний з нарахуванням і
сплатою податків та зборів, виконанням
вимог іншого законодавства.

Відповідно до пп.139.1.9 ст.139 ПКУ витрати,
не підтверджені документально
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
оформлення яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат для обчислення
оподатковуваного прибутку.

Витрати на виробництво продукції
(робіт, послуг) формуються на рахунку 23
"Виробництво". За дебетом рахунку 23
"Виробництво" відображаються прямі
матеріальні. трудові та інші прямі
витрати, а також розподілені
загальновиробничі витрати і втрати від
браку продукції (робіт, послуг) з
технологічних причин, за кредитом -
вартість фактичної виробничої
собівартості завершеної виробництвом
готової продукції (у дебет рахунків 26.
27), вартість виконаних робіт і послуг (у
дебет рахунку 90), собівартість
виготовлених у допоміжних (підсобних)
виробництвах виробів, робіт, послуг
(інструменту, енергії,
ремонтно-транспортних послуг тощо).

З матеріалів справи встановлено, що з
рахунку 23 на рахунок 26 списано готову
продукції на загальну суму в т.ч. по
періодам: за 1 квартал 2012 року 64773205,96
грн., за 2 квартал 2012 року 49786435,48 грн., за 3
квартал 2012 року 64457993,58 грн., за 4 квартал
2012 року 89432801,99 грн., всього по періодам
268450437,01 грн. (а.с. 104-117 т. 1).

Відповідно до Інструкції "Про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій"
від 30.11.1999 року №291 на рахунку 26 "Готова
продукція" призначено для узагальнення
інформації про наявність та рух
готової продукції підприємства. До
готової продукції належить продукція,
обробка якої закінчена та яка пройшла
випробування, приймання,
укомплектування згідно з умовами
договорів із замовниками і відповідає
технічним умовам і стандартам. за
дебетом рахунку 26 "Готова продукція"
відображається надходження готової
продукції власного виробництва за
фактичною виробничою собівартістю або
за нормативною вартістю. Собівартість
реалізованої готової продукції
визначається за методами оцінки
вибуття запасів. Аналітичний облік
готової продукції ведеться за видами
готової продукції.

З матеріалів справи вбачається, а саме:
з регістрів бухгалтерського обліку по
рахунку 26 "Готова продукція" за 2012 рік,
що з рахунку 26 на рахунок 90списано
собівартість готової продукції на
загальну суму , в т.ч. по періодах: за 1
квартал 2012 року - 61099529,98 грн., за 2
квартал 2012 року - 63769169,26 грн., за 3
квартал 2012 року - 63082569,55 грн., за 4
квартал 2012 року 81653001,18 грн., всього:
269604269,97 грн.. Данні щодо собівартості
проданої продукції, зазначені в
регістрах по рахунку 26 "Готова
продукція" за 2012 рік документально, про
що свідчать Планові Калькуляція
собівартості продукції (а.с. 165 - 250 т. 1,
а.с. 1-87 т. 2).

Положеннями п.187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку) (п.188.1 ст. 188
Податкового кодексу України ).

Вивчивши дані внесені Позивачем до
планових калькуляцій собівартості
продукції, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
Позивач не реалізовував у 2012 році
продукцію нижче її собівартості, що
спростовує помилкові судження
податкового органу.

Крім того, з матеріалів справи
встановлено, що Харківським науково
дослідним інститутом Судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
було досліджено первинну документацію
Спільного Українсько-Британського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська чайна
фабрика "Ахмад Ті", на підставі листа
директора Спільного
Українсько-Британського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська чайна фабрика "Ахмад Ті" з
проханням надати експертне економічне
дослідження, за результатами якого
складено висновок №10710 від 02.12.2013 року,
яким встановлено, що висновки акту
перевірки №395/22.1-06/25609854 від 16.08.2013 року в
обсязі наданих на дослідження
первинних документів не
підтверджуються (а.с. 182-197 т. 2).

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом першої
інстанції під час розгляду справи
вимог п.п. 135.1, п.п.135.4 ст. 135, п. 187.1 ст. 187,
ст. 197, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу
України та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р. по
справі № 820/9981/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 03.03.2014 р.