Справа № 824/3166/13-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3166/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря
судового засідання Кіщук О.І.,

представників управління
агропромислового розвитку Хотинської
районної державної адміністрації
Дороша В.В. та Босого О.Д., представників
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області Ганевича А.І.,
Решетника В.Ф. та Максімова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом управління
агропромислового розвитку Хотинської
районної державної адміністрації до
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
Анадольська сільська рада, Рукшинська
сільська рада, мале приватне
підприємство «Зелена липа», про
визнання незаконною та скасування
вимоги в частині,

В С Т А Н О В И В:

Управління агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації звернулось до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Чернівецькій області про
визнання незаконною та скасування
вимоги Кельменецької об'єднаної
державної фінансової інспекції «Про
усунення виявлених ревізією недоліків
і порушень» від 23 липня 2013 року
№24-25-13/858.

В ході розгляду справи позивач уточнив
позовні вимоги та просив суд визнати
незаконними та скасувати пункти 1 та 3
вимоги Кельменецької об'єднаної
державної фінансової інспекції «Про
усунення виявлених ревізією недоліків
і порушень» від 23 липня 2013 року
№24-25-13/858.

Крім того, ухвалами суду від 11 лютого 2014
року задоволенні клопотання сторін та
залучено до участі у розгляді даної
справи в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача Анадольську
сільську раду, Рукшинську сільську
раду та мале приватне підприємство
«Зелена липа».

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що працівниками
Кельменецької об'єднаної державної
фінансової інспекції було проведено
ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
управління агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації за період з 01 січня 2010
року по 01 червня 2013 року, якою
встановлено окремі порушення, що
відображені в акті ревізії від 11 липня
2013 року №24-25/76. Зокрема, встановлено
порушення при відшкодуванні з
державного бюджету на оплату праці
осіб, які були безробітними та
працевлаштовані на підставі договорів,
укладених з Хотинським районним
центром зайнятості та з питань виплати
дотацій за утримання й збереження
молодняку великої рогатої худоби.

У зв'язку з цим позивачу було надіслано
вимогу «Про усунення виявлених
ревізією недоліків і порушень» від 23
липня 2013 року №24-25-13/858, згідно пункту 1
якої необхідно відобразити в обліку
дебіторську заборгованість по зайво
виплаченим коштам дотації на
вирощування молодняку великої рогатої
худоби, провести претензійно-позовну
роботу з сільськими радами та
фізичними особами, отримувачами
дотації щодо перерахування коштів до
державного бюджету в сумі 7000,00 грн; у
разі пропуску стоків позовної давності
стягнути з осіб, винних у недоотриманні
доходів, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Згідно ж пункту 3 указаної вимоги
управлінню агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації необхідно відобразити в
обліку дебіторську заборгованість по
зайво виплаченим коштам фінансової
підтримки на розвиток садівництва,
провести претензійно-позову роботу з
МПП «Зелена липа» щодо перерахування
коштів до державного бюджету в сумі
42417,68 грн; в іншому випадку стягнути з
осіб, винних у проведення зайвих
витрат, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

На думку позивача, зазначені вимоги
відповідача є незаконними, оскільки
останній сам вказує про те, що
виявленні порушення допущенні не з
вини позивача, а з вини посадових осіб
Анадольської й Рукшинської сільської
ради та малого приватного підприємства
«Зелена липа».

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги. Просив суд
задовольнити позов повністю.

Відповідач надав суду заперечення у
письмовій формі, в яких просив суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Наголошував, зокрема, на тому, що
порушення допущені позивачем, який є
розпорядником бюджетних коштів, і
виділення таких коштів сільським радам
та підприємству було проведено без
урахування всіх обставин.

В судовому засіданні відповідач проти
задоволення позову заперечував та
просив суд у його задоволенні
відмовити повністю, посилаючись на
обставини, викладені у письмових
запереченнях. При цьому на
підтвердження своїх доводів надав суду
додаткові докази.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Анадольська сільська
рада, Рукшинська сільська рада та мале
приватне підприємство «Зелена липа», в
судове засідання не з'явились, хоча
були належним чином повідомленні про
дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд вважає про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Судом встановлено, що з 23 квітня 2013 року
по 11 липня 2013 року Кельменецькою
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією проведено планову ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
управління агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації за період з 01 січня 2010
року по 01 червня 2013 року.

За результатами проведеної ревізії 11
липня 2013 року складено акт №24-25/76.
Ревізією, зокрема, встановлено, що в
результаті порушення вимог пунктів 5 та
6 постанови Кабінету Міністрів України
«Про нарахування податку на додану
вартість, що сплачується до державного
бюджету переробними підприємствами за
реалізовані ними молоко, молочну
сировину, м'ясопродукти, іншу продукцію
переробки тварин, закуплених у живій
вазі, а також щодо використання коштів,
що надійшли від його сплати» від 02
березня 2011 року №246, а саме: подання
секретарями Анадольскої та
Рукшинської сільських рад
недостовірних даних про наявність в
жителів цих сіл ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13
молодняка великої рогатої худоби,
зайво відшкодовано зі спеціального
фонду державного бюджету 7000,00 грн, чим
нанесено збитки державному бюджету на
вказану суму.

Ревізією також встановлено, що в
порушення пункту 4 Порядку справляння
збору та використання коштів на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15 липня
2005 року №587 малим приватним
підприємством «Зелена липа» було
отримано 42417,68 грн, які у відповідності
до Порядку надання роботодавцю дотації
на створення додаткових робочих місць
для працевлаштування безробітних,
затвердженого наказом Мінпраці
України від 10 січня 2001 року №1, центром
зайнятості вже були компенсовані
указаному підприємству за рахунок
коштів Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

У зв'язку з цим контролюючим органом
було направлено позивачу вимоги «Про
усунення виявлених ревізією недоліків
і порушень» від 23 липня 2013 року
№24-25-13/858.

Згідно пункту 1 вказаної вимоги
управлінню агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації необхідно відобразити в
обліку дебіторську заборгованість по
зайво виплаченим коштам дотації на
вирощування молодняку великої рогатої
худоби, провести претензійно-позовну
роботу з сільськими радами та
фізичними особами, отримувачами
дотації щодо перерахування коштів до
державного бюджету в сумі 7000,00 грн; у
разі пропуску стоків позовної давності
стягнути з осіб, винних у недоотриманні
доходів, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Згідно ж пункту 3 вимоги від 23 липня 2013
року №24-25-13/858 позивачу необхідно
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість по зайво виплаченим
коштам фінансової підтримки на
розвиток садівництва, провести
претензійно-позову роботу з МПП
«Зелена липа» щодо перерахування
коштів до державного бюджету в сумі
42417,68 грн; в іншому випадку стягнути з
осіб, винних у проведенні зайвих
витрат, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Також з обставин справи вбачається, що
проведеною в процесі ревізії
управління агропромислового розвитку
Хотинської районної державної
адміністрації зустрічною перевіркою в
МПП «Зелена липа» контролюючим органом
встановлено, що підприємством включено
у 2010-2012 роках до відшкодування з
державного бюджету витрати в сумі 47183,15
грн з оплати праці осіб, які були
безробітними та працевлаштовані на
підставі договорів укладених з
Хотинським районним центом зайнятості.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року у справі №824/2214/13-а задоволено
позов Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області до МПП «Зелена
липа» про виконання вимог. Зобов'язано
МПП «Зелена липа» виконати вимоги
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області від 06 вересня 2013
року №24-07-14-14/6419, а саме: кошти в сумі
23700,00 грн перерахувати до загального
фонду державного бюджету.

Крім цього, зустрічною звіркою,
проведеною Кельменецькою об'єднаною
державною фінансовою інспекцію у
Анадольській сільській раді щодо
достовірності поданих до управління
агропромислового розвитку Хотинської
районної державної адміністрації
реєстрів про наявність великої рогатої
худоби для отримання дотацій за період
з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року
встановлено, що при відсутності даних
у погосподарських книгах сільської
ради щодо наявності у гр. ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 молодняка великої рогатої
худоби в кількості 2 гол. та 1 гол., вони
були включені до реєстрів на отримання
дотації.

Не погоджуючись з наведеними вище
пунктами 1 та 3 вимоги Кельменецької
об'єднаної державної фінансової
інспекції «Про усунення виявлених
ревізією недоліків і порушень» від 23
липня 2013 року №24-25-13/858, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір та вважаючи незаконними
указані пункти вимоги, суд виходить з
наступного.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII
(далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до статті 2 Закону № 2939-XII
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пункту 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550),
результати ревізії оформляються актом,
який складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок.

Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до пункту 46 Порядку №550 якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Пунктом 47 Порядку №550 встановлено, що
про результати ревізії, якою виявлено
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, у визначені
в пункті 46 цього Порядку строки
інформуються органи управління об'єкта
контролю та за необхідності відповідні
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

Згідно пункту 49 Порядку №550 у разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Отже, встановивши, що державному
підприємству завдано шкоду, управління
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку №550
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав контролюючі органи вживають
заходів для забезпечення: притягнення
до адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; порушення перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із змісту вказаних положень
законодавства вбачається, що
відповідач здійснює фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, відповідач має
право пред'являти письмову вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства.

Разом з цим зміст вимоги відповідача
повинен узгоджуватися з приписами
чинного законодавства, що, зокрема,
означає те, що вимога повинна містити
вичерпну вказівку підконтрольному
суб'єкту щодо вчинення дій, які
відповідно до норм законодавства
будуть направлені на усунення
порушених вимог закону.

Дослідивши вимоги, пред'явлені
позивачу (пункт 1 та 3 вимоги від 23 липня
2013 року №24-25-13/858), суд приходить до
висновку, що вони прийняті з порушенням
вимог законодавства.

Так, позивач не зазначає, якою нормою
закону (підзаконного акту) передбачено
відновлення порушених, на його думку,
вимог законодавства саме у такий
спосіб.

Вказуючи про зобов'язання відобразити
дебіторську заборгованість у сумах
7000,00 грн і 42417,68 грн та провести
претензійно-позовну роботу із
сільськими радами й фізичними особами,
отримувачами дотації, а також провести
претензійно-позовну роботу з МПП
«Зелена липа» відповідач не зазначив,
якою нормою законодавства
передбачений такий порядок усунення
порушення вимог законодавства.

Між тим, пункт 49 Порядку №550 передбачає
конкретний порядок пред'явлення
цивільних позовів, а саме: до винних
працівників об'єкта контролю.

З оскаржуваних пунктів вимоги
вбачається, що в іншому ж випадку
відповідач зобов'язує позивача
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих витрат, шкоду у порядку та
розмірі, встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

Указані статті визначають загальні
підстави і умови матеріальної
відповідальності працівників,
обов'язки власника або уповноваженого
ним органу та працівників по
збереженню майна, матеріальну
відповідальність у межах середнього
місячного заробітку, випадки обмеженої
матеріальної відповідальності
працівників, випадки повної
матеріальної відповідальності, межі
матеріальної відповідальності у
випадках, коли фактичний розмір шкоди
перевищує її номінальний розмір,
порядок покриття шкоди, заподіяної
працівником.

Проте аналіз цих статей не дає підстав
для висновку про можливість їх
застосування до спірних правовідносин.

Відтак, суд приходить до висновку про
незаконність пунктів 1 та 3 вимоги
Кельменецької об'єднаної державної
фінансової інспекції «Про усунення
виявлених ревізією недоліків і
порушень» від 23 липня 2013 року №24-25-13/858.

Зазначена вище правова позиція
узгоджується з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, в судових рішеннях
від 03 жовтня 2013 року (справа №2а/1770/2443/12
(К/800/2731/13)), від 16 січня 2014 року (справа
№2а-2970/11/2170 (К/800/40472/13)).

В судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що оскаржувані
пункти вимоги є правомірними, адже при
їх пред'явлені позивачу контролюючий
орган виходив з положень пункту 46
Порядку №550 та пунктів 4.3 та 6.13
Положення про державні фінансові
інспекції в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 03
жовтня 2011 року №1236 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 19
жовтня 2011 року за №1212/19950 (далі -
Положення №1236).

Однак суд вважає такі посилання
безпідставними, оскільки наведеним
вище пунктом 46 Порядку №550 передбачено
умову, порядок та строки направлення
об'єкту контролю письмової вимоги щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства, а не визначено порядок
і заходи усунення порушення вимог
законодавства.

Згідно ж пункту 4.3. Положення №1236
Інспекція відповідно до покладеного на
неї завдання вживає в установленому
порядку заходів щодо усунення
виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів; проводить аналіз стану
додержання фінансової дисципліни та
про його результати повідомляє органи
виконавчої влади, інші державні органи
та органи місцевого самоврядування;
готує і подає до відповідних державних
органів пропозиції щодо усунення та
запобігання причинам і умовам, які
призвели до допущення недоліків і
порушень; здійснює контроль за
виконанням вимог і пропозицій, поданих
Інспекцією місцевим органам
виконавчої влади, органам влади
Автономної Республіки Крим та органам
місцевого самоврядування за
результатами державного фінансового
контролю, та інформує про це
Держфінінспекцію; застосовує заходи
впливу за порушення бюджетного
законодавства, накладає стягнення,
санкції до осіб, винних у порушенні
законодавства; передає правоохоронним
органам матеріали ревізій у разі
встановлення порушень законодавства,
що передбачають кримінальну
відповідальність або містять ознаки
корупційних діянь; інформує
правоохоронні органи про факти інших
виявлених порушень законодавства.

Пунктом 6.13 Положення №1236 передбачено,
що Інспекція має право в установленому
порядку пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства.

Таким чином, такого порядку (заходу)
усунення порушення вимог
законодавства як відображення об'єктом
контролю дебіторської заборгованості
та проведення ним претензійно-позовної
роботи з контрагентами не зазначено і в
наведених нормах.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що на підставі" означає,
що суб'єкт владних повноважень
повинний бути утворений у порядку,
визначеному Конституцією та законами
України та зобов'язаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним. "У межах повноважень"
означає, що суб'єкт владних повноважень
повинен вчиняти дії, не виходячи за
межі прав та обов'язків, встановлених
законами. "У спосіб" означає, що суб'єкт
владних повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури вчинення дії, і повинен
обирати лише встановлені законом
способи правомірної поведінки при
реалізації своїх владних повноважень.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на те, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідач діяв
не у межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, і як суб'єкт владних
повноважень в ході розгляду справи не
довів правомірність оскаржуваного
рішення, суд приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення даного позову.

Понесені позивачем судові витрати
(судовий збір у розмірі 68,82 грн) з
відповідача, враховуючи положення
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, стягненню не
підлягають.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконною та скасувати пункти
1 та 3 вимоги Кельменецької об'єднаної
державної фінансової інспекції «Про
усунення виявлених ревізією недоліків
і порушень» від 23 липня 2013 року
№24-25-13/858.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 24
лютого 2014 року.