Справа № К/9991/87733/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/87733/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Весельської Т.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 19
липня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року в справі за його
позовом до Хмельницького центру
підвищення кваліфікації та
перепідготовки працівників та
кінології Державної митної служби
України про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року позивач звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом у якому зазначав, що у лютому 2011
року був звільнений з посади
завідуючого кафедрою спеціальних
дисциплін Хмельницького центру
підвищення кваліфікації та
перепідготовки працівників та
кінології Державної митної служби
України за власним бажанням.

Вважаючи звільнення незаконним,
неодноразово уточнюючи та доповнюючи
позовні вимоги просив поновити на
роботі, стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу та відшкодувати
моральну шкоду.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року, закрито провадження у справі у
зв'язку з тим, що даний спір не належить
розглядати у порядку
адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі позивач вказує,
зокрема, на те, що судами попередніх
інстанцій не було враховано положення
Митного кодексу України, відповідно до
яких Державній митній службі України
підпорядковані спеціалізовані
організації, яким є відповідач, йому
було присвоєно спеціальне звання
відповідно до статті 407 Митного кодексу
України, а також ним була прийнята
присяга державного службовця. Просив
скасувати судові рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Частиною першою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Визначення публічної служби міститься
в статті 3 цього Кодексу, відповідно до
якої публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Розділом ХХ Митного кодексу України,
чинним на час виникнення спірних
правовідносин, урегульовано статус
працівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій.

Посадовими особами митної служби
України є працівники митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, на яких цим Кодексом та
іншими законами України покладено
здійснення митної справи,
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і яким
присвоєно спеціальні звання.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом, а в частині, що не регулюється
ним, - Законом України «Про державну
службу».

Відповідно до статуту Центру
підвищення кваліфікації,
перепідготовки працівників та
кінології Державної митної служби
України, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 16
березня 2011 року № 205, Центр є
спеціалізованою митною установою, що
підпорядковується Державній митній
службі України.

Закриваючи провадження у справі,
окружний суд виходив з того, що
посадові особи Центру не приймають
присягу та їм не присвоюються ранги
державних службовців. Також посилався
на листи Державної митної служби
України відповідно до яких посади
працівників центру не відносяться до
посад державних службовців.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції апеляційний суд також
посилався на те, що відомості про
складання позивачем Присяги
державного службовця та присвоєння
відповідного рангу, наявність доплат
за ранг до посадового окладу відсутні у
трудовій книжці позивача, а тому
відсутні підстави для віднесення його
до осіб, які проходять публічну службу.

Проте прийшовши до висновку про
закриття провадження у справі у зв'язку
з тим, що даний спір не є
адміністративним суди попередніх
інстанцій не встановили з достатньою
повнотою і достовірністю статус
позивача як особи, що може перебувати
на публічній службі, з урахуванням
особливостей, що були встановлені
Митним кодексом України. Зокрема, суди
не досліджували відомості про
заробітну плату позивача під час його
роботи, із складових якою можна
визначитися зі статусом позивача.

Допущені судами порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи відповідно до частини
другої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Т.Ф.
Весельська /підпис/ М.Г. Кобилянський
/підпис/