Справа № 2-а-5762/08/2170
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/53159/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Сіроша М.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_3

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2009 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року

у справі № 2-а-5762/08/2170

за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_3

до старшого державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Вершини Анатолія
Олексійовича,

головного державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Кравченка Петра
Геннадійовича,

головного державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Загурського
Андрія Валентиновича,

Державної податкової інспекції у м.
Херсоні,

Державної податкової адміністрації у
Херсонській області

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_3
(позивач) звернувся до суду з позовом до
старшого державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Вершини Анатолія
Олексійовича (відповідач-1), головного
державного податкового
ревізора-інспектора ДПА у Херсонській
області Кравченка Петра Геннадійовича
(відповідач-2), головного державного
податкового ревізора-інспектора ДПА у
Херсонській області Загурського
Андрія Валентиновича (відповідач-3),
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні (відповідач-4), ДПА у
Херсонській області (відповідач-5), в
якому, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просив визнати
протиправними дії відповідача-5 з
організації проведення перевірки,
визнати протиправними дії
відповідача-1, відповідача-2,
відповідача-3 із складання акту
перевірки № 002608 від 22 грудня
2007 року, скасувати направлення на
перевірку, акт перевірки № 002608 від 22
грудня 2007 року, а також рішення №
від 08 січня 2008 року та № /0 від 08
січня 2008 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Позов мотивовано порушенням порядку
проведення перевірки.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2009 року, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з підстав порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2009 року, ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач-4 просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами ДПА
у Херсонській області проведено
перевірку магазину, що належить
позивачу, щодо контролю за дотриманням
вимог чинного законодавства у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг суб'єктами підприємницької
діяльності, за результатами якої
складено акт № 002608 від 22 грудня 2007 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ від 08 січня 2008 року, яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 996,00 грн.,
та № /0 від 08 січня 2008 року, яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі
190,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 13 статті 3 Закону
України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 265/95-ВР) у зв'язку з
невідповідністю суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових
операцій, на суму в розмірі 199,20 грн.

Крім того, контролюючий орган
дійшов висновку про порушення
ПП ОСОБА_3 пункту 1 статті 7 Закону
України від 23 березня 1996 року
№ 98/96-ВР «Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон №
98/96-ВР) з огляду на здійснення
підприємницької діяльності без
придбання відповідного торгового
патенту.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
11 Закону України від 04 грудня
1990 року № 509-XII «Про державну податкову
службу в Україні» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Закон № 509-XII) органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
здійснювати планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької
діяльності чи не мають такого статусу,
на яких згідно із законами України
покладено обов'язок утримувати та/або
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Згідно з частинами 7, 8 статті 11-1 Закону
№ 509-XII позаплановими перевірками
вважаються перевірки в межах
повноважень податкових органів,
визначених Законами України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в інших
випадках - за рішенням суду.
Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом.

Відповідно до статті 11-2 Закону № 509-XII
посадові особи податкового органу
вправі приступити до проведення як
планових так і позапланових перевірок,
за умови надання суб'єкту
господарської діяльності під розписку
направлення на перевірку та копії
наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової перевірки.
Ненадання зазначених документів
суб'єкту господарської діяльності є
підставою для недопущення
перевіряючих до проведення перевірки.

Отже, у разі ненадання працівниками
контролюючого органу направлень та
наказу на проведення перевірки суб'єкт
господарювання має право не допустити
таких осіб до її проведення. Разом з
тим, недотримання податковим органом
вимог законодавства під час здійснення
такої перевірки не звільняє суб'єкта
господарювання від передбаченої
чинним законодавством
відповідальності за допущені ним
порушення вимог податкового та іншого
законодавства, що виявлені в ході її
проведення.

Проте, як встановлено судами, в
розглядуваній ситуації посадових осіб
ДПА у Херсонській області до
проведення перевірки допущено, що
свідчить про фактичну згоду на її
проведення.

Крім того, слід враховувати, що дії
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо відповідні дії не
повинні вчинюватись таким суб'єктом
стосовно цієї особи, виходячи з наданої
йому компетенції.

При цьому оспорювані дії повинні
бути юридично значимими, тобто мати
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки особи шляхом або
позбавлення можливості повністю чи в
частині реалізувати належне цій особі
право, або шляхом безпідставного
покладення на цю особу будь-якого
обов'язку.

Виходячи з наведеного, дії
контролюючого органу щодо проведення
перевірки, складання акту перевірку,
викладення в акті перевірки певних
висновків не порушують права чи
інтереси особи, не впливають на її
суб'єктивні права та обов'язки, а відтак
підстави для задоволення таких
позовних вимог відсутні.

В свою чергу, жодних доводів на
спростування встановлених під час
проведення перевірки порушень вимог
пункту 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР та
пункту 1 статті 7 Закону № 98/96-ВР ПП
ОСОБА_3 не наведено та відповідних
доказів не надано.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2009 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 березня 2011 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від
17 вересня 2009 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Сірош М.В.