Справа № 2а-2902/08/0370
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 р.
Справа № 876/5770/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Приватної фірми «Юкон-Плюс» в
особі розпорядника майна Василюка
Ігоря Миколайовича на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2009
року у справі №2а-2902/08/0370 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
про скасування постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження в частині
заставленого майна та визнання
протиправними дій щодо складення акту
опису й арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2008 року Відкрите акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» звернулося до суду з позовом,
в якому просить скасувати постанову
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
№953182 від 20.08.2008 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження в частині заставленого
майна; скасувати Акт опису й арешту
майна №978558 від 29.09.2008 року.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що між позивачем та
Приватною фірмою «Юкон-плюс» були
укладені кредитні договори №950 від
6.12.2007 року та №1067 від 15.05.2008 року, з
метою забезпечення виконання яких між
цими ж сторонами були також укладені
договори застави механічних
транспортних засобів від 6.12.2007 року та
від 15.05.2008 року, предметом яких було
рухоме майно. 20 серпня 2008 року
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження (бланк
серії АА №953182), відповідно до якої було
накладено арешт на все майно, що
належить Приватній фірмі «Юкон-плюс»,
та заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить
Приватній фірмі «Юкон-плюс». Крім того,
29 вересня 2008 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції склав акт опису й
арешту майна (бланк серії АА №978558), з
якого слідує, що було описано і
накладено арешт на майно, що
знаходиться у заставі відповідно до
укладених між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» та Приватною фірмою
«Юкон-плюс» договорів застави
механічних транспортних засобів від 6
грудня 2007 року та від 15 травня 2008 року.
Такими діями державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції були порушені права
позивача як заставодержателя, а тому
позивач просить скасувати постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 20.08.2008
року (бланк серії АА №953182) в частині
заставленого майна та скасування акту
опису й арешту майна від 29.09.2008 року
(бланк серії АА №978558).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2009
року позов задоволено.

Приватна фірма «Юкон-Плюс» в особі
розпорядника майна Василюка Ігоря
Миколайовича дану постанову оскаржила,
не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначену постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що сам факт арешту майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
не може бути підставою для висновку про
порушення прав заставодержателя. За
вказаних обставин, висновок суду
першої інстанції про порушення
відповідачем вимог ст. 58 Закону України
«Про заставу» нічим не обгрунтовується
та не відповідає дійсності. З
матеріалів виконавчого провадження
взагалі не вбачається інформування
відповідача щодо прав позивача як
заставодержателя. Відтак, абсурдним є
висновок суду, що відповідачем «не
надано суду доказів про те, що
відповідач не знав про перебування
транспортних засобів у заставі».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 6 грудня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
Приватною фірмою «Юкон-плюс» було
укладено кредитний договір №950,
відповідно до умов якого на придбання
чотирьох транспортних засобів
Приватній фірмі «Юкон-плюс» було
надано кредит в розмірі 246000 грн. 00 коп. з
остаточним терміном його повернення не
пізніше 5 грудня 2012 року. З метою
забезпечення належного виконання умов
кредитного договору №950 від 6.12.2007 року,
між Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
Приватною фірмою «Юкон-плюс» 6 грудня
2007 року було укладено договір застави
механічних транспортних засобів, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Ковельського міського нотаріального
округу. Відповідно до умов вказаного
договору позивачу у заставу було
передано чотири транспортні засоби, а
саме: вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007
року випуску, реєстраційний номер
АС7611АМ, вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007
року випуску, реєстраційний номер
АС7617АМ, вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007
року випуску, реєстраційний номер
АС7618АМ, вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007
року випуску, реєстраційний номер
АС7619АМ. При цьому, до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна було
внесено реєстраційний запис про
обтяження предмету застави -
зазначених транспортних засобів, що
стверджується витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна №15880485 від 6.12.2007 року, наданого
приватним нотаріусом Ковельського
міського нотаріального округу.

Крім того, судом встановлено, що 15
травня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» та Приватною
фірмою «Юкон-плюс» було укладено
кредитний договір №1007, відповідно до
умов якого на придбання чотирьох
транспортних засобів Приватній фірмі
«Юкон-плюс» було надано кредит в
розмірі 276230 грн. 00 коп. з остаточним
терміном його повернення не пізніше 14
травня 2013 року. З метою забезпечення
належного виконання умов кредитного
договору №1007 від 15.05.2008 року, між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
Приватною фірмою «Юкон-плюс» 15 травня
2008 року було укладено договір застави
механічних транспортних засобів, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Ковельського міського нотаріального
округу. Відповідно до умов вказаного
договору позивачу у заставу було
передано чотири транспортні засоби, а
саме: вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4915АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4916АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4917АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4918АО.
При цьому, до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна було внесено
реєстраційний запис про обтяження
предмету застави - зазначених
транспортних засобів, що стверджується
витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна №18584595
від 15.05.2008 року, наданого приватним
нотаріусом Ковельського міського
нотаріального округу.

Судом також встановлено, що 8 липня 2008
року Господарським судом Волинської
області було видано наказ №7/41-1 на
примусове виконання рішення
Господарського суду Волинської
області від 17.04.2008 року та постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 9.06.2008 року про
стягнення з Приватної фірми
«Юкон-плюс» на користь Відкритого
акціонерного товариства «САН ІнБев
Україна» 789470 грн. 76 коп. заборгованості,
25894 грн. 64 коп. процентів річних, 131052 грн.
15 коп. інфляційних нарахувань, 9464 грн. 18
коп. в повернення витрат по сплаті
державного мита та 118 грн. 00 коп. в
повернення витрат по оплаті
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу. 25 липня 2008 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
Господарського суду Волинської
області №7/41-1 від 8.07.2008 року. 20 серпня 2008
року державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження (бланк
серії АА №953182), відповідно до якої було
накладено арешт на все майно, що
належить Приватній фірмі «Юкон-плюс»,
та заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить
Приватній фірмі «Юкон-плюс». 29 вересня
2008 року державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції склав акт опису й
арешту майна (бланк серії АА №978558), з
якого слідує, що було описано і
накладено арешт на майно, а саме:
вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007 року
випуску, реєстраційний номер АС7611АМ,
вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007 року
випуску, реєстраційний номер АС7617АМ,
вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007 року
випуску, реєстраційний номер АС7618АМ,
вантажний автомобіль ГАЗ 3309, 2007 року
випуску, реєстраційний номер АС7619АМ,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4915АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4916АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4917АО,
вантажний автомобіль АС, 2008 року
випуску, реєстраційний номер АС4918АО,
тобто, на ті транспортні засоби, що
знаходяться у заставі відповідно до
укладених між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» та Приватною фірмою
«Юкон-плюс» договорів застави
механічних транспортних засобів від 6
грудня 2007 року та від 15 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами, а згідно із ст. 58
цього ж Закону, якщо в результаті
видання органом державної виконавчої
влади чи органом місцевого і
регіонального самоврядування акта,
який не відповідає чинному
законодавству, і порушуються права
заставодержателя або інших осіб щодо
володіння, користування та
розпорядження предметом застави, такий
акт визнається недійним судом.

Згідно із ч. 1 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя, а
відповідно до ч. 3 ст. 52 цього ж Закону,
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; коли
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Крім того, згідно із
ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче
провадження» про звернення стягнення
на заставлене майно для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідачем не доведено, що
проведення опису та накладення арешту
на вказані вище транспортні засоби, які
перебували у заставі, відбувалося із
дотриманням вимог ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», як і не
надано суду доказів про те, що
відповідач не знав про перебування
транспортних засобів у заставі та
вживав всіх передбачених законом
заходів до з'ясування правового
статусу майна боржника. В зв'язку з цим
суд приходить до висновку, що діями
відповідача були порушені права
позивача як заставодержателя згідно
укладених між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» та Приватною фірмою
«Юкон-плюс» договорів застави
механічних транспортних засобів від
6.12.2007 року та від 15.05.2008 року.

Оскільки право застави на чотири
транспортні засоби (вантажний
автомобіль АС, 2008 року випуску,
реєстраційний номер АС4915АО, вантажний
автомобіль АС, 2008 року випуску,
реєстраційний номер АС4916АО, вантажний
автомобіль АС, 2008 року випуску,
реєстраційний номер АС4917АО, вантажний
автомобіль АС, 2008 року випуску,
реєстраційний номер АС4918АО) у позивача
виникло на підставі належним чином
укладеного договору застави з 6.12.2007
року, на інших чотири транспортні
засоби (вантажний автомобіль АС, 2008
року випуску, реєстраційний номер
АС4915АО, вантажний автомобіль АС, 2008
року випуску, реєстраційний номер
АС4916АО, вантажний автомобіль АС, 2008
року випуску, реєстраційний номер
АС4917АО, вантажний автомобіль АС, 2008
року випуску, реєстраційний номер
АС4918АО) таке право виникло на підставі
належним чином укладеного договору
застави з 15.05.2008 року, тобто до набрання
законної сили рішенням Господарського
суду Волинської області від 17.04.2008 року
та постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 9.06.2008 року про
стягнення з Приватної фірми
«Юкон-плюс» коштів, на момент
накладення арешту і проведення опису
транспортних засобів відповідачем, як
і на час судового розгляду даної справи
заставу не було припинено, тому суд
приходить до висновку, що відповідачем
були порушені умови та порядок
звернення стягнення на заставлене
майно, визначені ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», в зв'язку
з чим адміністративний позов підлягає
до задоволення.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватної фірми
«Юкон-Плюс» в особі розпорядника майна
Василюка Ігоря Миколайовича залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2009
року у справі №2а-2902/08/0370 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.П. Дякович

Судді:
Л.П. Іщук

В.П. Сапіга