Справа № 2-а-440/11/2114
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-440/11/2114

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Скорик С.А. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 13 січня 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі
м. Херсона про спонукання до
виконання певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 13 січня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комсомольському районі м. Херсона про
спонукання до виконання певних дій
задоволено частково за період з 01 липня
2010 року по 31 грудня 2010 року.
Адміністративний позов в інший частині
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції, в
частині залишення позовних вимог без
розгляду, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог в повному обсязі за
період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2010
року.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом та на час
прийняття рішення судом першої
інстанції) адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом та на час
прийняття рішення судом першої
інстанції) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, право позивача на отримання
підвищення до пенсії у 2007 році виникло
після винесення рішення
Конституційним Судом України від 09
липня 2007 року №06-рп/2007, яким зупинення
дії ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» на 2007 рік,
передбачене п. 12 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» визнано таким, що не відповідає
Конституції України. У 2008 році
зазначене право у позивача виникло
після винесення Конституційним Судом
України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008
року, яким положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосується виплати доплати «дітям
війни» визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним). Вказані рішення
Конституційного Суду України були у
встановленому порядку опубліковано у
липні 2007 року та у травні 2008 року. Зміни
до законодавства з приводу нарахування
соціальної допомоги дітям війни
Законом України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та Законом України
«Про державний бюджет України на 2010
рік» не вносилися.

Тобто, позивач повинен був дізнатись
про порушення свого права саме у липні
2007 року та у травні 2008 року, проте з
даним позов позивач звернувся лише 10
грудня 2010 року, частково з пропуском
строку звернення до суду визначеного
ст. 99 КАС України, що обґрунтовано було
встановлено судом першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком, колегія
суддів вважає помилковими виходячи з
наступного.

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено
такі строки виплати пенсій за минулий
час: нараховані суми пенсії, не
затребувані пенсіонером своєчасно,
виплачуються за минулий час не більш як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії; суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

На сьогодні, також, діє Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року, який набрав чинності
з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 46 цього Закону
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком із
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що
тільки до нарахованих сум пенсій
застосовуються такі правила, тобто
по-іншому регулює зазначене питання
ніж ч. 2 ст. 87 Закону «Про
пенсійне забезпечення».

У п. 16 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вказано, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Оскільки Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прийнятий пізніше, ніж
Закон України «Про пенсійне
забезпечення», то він має над ним
пріоритет, тому в цьому випадку
застосовуються положення ст. 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
якими виплачується за минулий час лише
нарахована пенсія.

Отже, щодо не нарахованих пенсій
ніякими нормативно-правовими актами,
крім КАС України, не визначено строк
звернення до суду.

Водночас, вирішуючи питання щодо
періоду за який підлягають задоволенню
вимоги позивача, судом першої
інстанції не враховано, що останній
звернувся до суду 10 грудня 2010 року, а
тому його вимоги підлягають
задоволенню з
10 червня 2010 року, ані з 01 липня 2010 року,
як зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що постанова суду першої
інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС
України, підлягає зміні в частині
визначення строку, за який необхідно
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 13 січня 2011 року -
задовольнити частково.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 13 січня 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі м.
Херсона про спонукання до виконання
певних дій - змінити, зазначивши в її
резолютивній частині період, за який
слід здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу - «з 10 червня 2010 року по
31 грудня 2010 року».

В іншій частині постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 13 січня 2011 року - залишити
без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/