Справа № 2а-9791/11/2670
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2011 року 10 год. 27 хв. №
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Вєкуа Н.Г. при
секретарі судового засідання Гладії
А.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
позовну заяву Київського міського
про стягнення коштів
Київський міський центр зайнятості
(надалі - КМЦЗ або позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва про стягнення з ОСОБА_1 (далі -
ОСОБА_2 або відповідач) коштів в розмірі
Ухвалою суду від 08 липня 2011р. відкрито
провадження у адміністративній справі,
закінчене підготовче провадження та
призначено справу до судового
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачу було надано статус
безробітного та призначено допомогу по
безробіттю в порядку встановленому
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ
(далі по тексту - Закон №1533-111). В ході
перевірки було з'ясовано, що
перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості та отримуючи допомогу по
безробіттю ОСОБА_1 приховав свій статус
підприємця чим порушив норми ч.2 ст.36
Закон №1533-111. З огляду на викладене,
відповідно до ч.З ст.36 Закон №1533-111 сума
виплаченої йому допомоги по безробіттю
за період з 29.11.2010 року по 09.01.2011р. у
розмірі 761, 45 грн. підлягає поверненню.
Враховуючи те, що відповідачем
вищевказану суму не повернуто в
добровільному порядку, позивач просив
задовольнити позовні вимоги та
стягнути з ОСОБА_1 на користь
Киїівського міського центру
зайнятості зазначені кошти.
Відповідач в судове засідання не
прибув, клопотань та пояснень від нього
не надходило, хоча про час та місце
судового засідання повідомлявся.
Розглянувши подані позивачем і
відповідачем документи і матеріали,
вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача по суті спору,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 зареєстрований 22.11.2010 року в
Солом'янському районному центрі
зайнятості Київського міського центру
зайнятості, при цьому був ознайомлений
з пам'яткою про свої права та обов'язки.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського
районного центру зайнятості із заявою
від 29.11.2010 року та просив до ирішення
питання його працевлаштування надати
статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю відповідно до
Закону України "Про зайнятість
При цьому, в заяві ОСОБА_1 зазначив, що
він не є найманим працівником, не
укладав договір цивільно-правового
характеру, не отримував пенсію на
пільгових умовах і не зареєстрований
як фізична особа-підприємець та не веде
особистого селянського господарства.
ОСОБА_1 надано статус безробітного та
призначено допомогу по безробіттю
відповідно до статей 22, 23 Закону
України ""Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".
Солом'янським районним центром
зайнятості отримано довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
03.01.2011 року, згідно з якою ОСОБА_1 з 17
листопада 2008 року зареєстрований
Солом'янською районною у місті Києві
державною адміністрацією як фізична
особа- підприємець, 03 січня 2011 року
знятий з обліку, та в той же день 03 січня
2011 року взятий знову на облік
Солом'янською районною у місті Києві
державною адміністрацією.
Як вбачається з наданого позивачем
витягу із наказів про прийняті рішення
по особі ОСОБА_1 відповідачу було
припинено виплату допомоги по
безробіттю наказом від 24.01.2011 № 387/203
відповідно до пп.8 п.1 ст.31 Закону №1533- III
у зв'язку з призначенням виплати
безробітному на підставі документів,
що містять неправдиві відомості
виявленням факту подання
недостовірних даних, що мало місце під
час одержання допомоги по безробіттю;
Згідно з довідкою наданою позивачем №
2314 від 26.04.2011 року за період з 29.11.2010 року
по 09.01.2011 року ОСОБА_1 було нараховано
допомогу по безробіттю в сумі 761,45 грн.
Позивачем було направлено відповідачу
повідомлення № 742 від 04.02.2011 року з
проханням протягом 15 календарних днів
після отримання повідомлення
повернути незаконно отримані ним
коштів у сумі 761,45 грн.
Вказане поштове відправлення було
отримано відповідачем 07.02.2011 року.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з
Пунктом "в" статті 25 Закону № 803-ХІІ
встановлено, що держава створює умови
незайнятим громадянам у поновленні їх
трудової діяльності та забезпечує їм,
зокрема, такий вид компенсації як
виплата в установленному порядку
допомоги по безробіттю.
Згідно з частиною 2 статті 36 Закону
№1533-111 застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України "Про зайнятість населення" від
01.03.1991 року № 803-ХІІ (далі по тексту
-Закон №803-ХІІ) в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах, зокрема, згідно з п.
"б", громадяни. які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство" належать до зайнятого
Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи
зареєстрованим з 17.11.2008 року як фізична
особа-підприємець, у заяві від 29.11.2010
року про надання статусу безробітного
з виплатою допомоги по безробіттю
зазначив, що "не зареєстрований як
фізична особа-підприємець". Таким
чином, перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості та отримуючи допомогу по
безробіттю, відповідач приховавши свій
статус підприємця, порушив норми ч.2
ст.36 Закону №1533-ІІІ.
Частиною 3 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців"
встановлено, що фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи -підприємця.
Частиною 3 статті 36 Закону №1533-ІІІ
передбачено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Відповідно до ст.39 Закону №1533-ІІІ
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи усе вищевикладене, беручи
до уваги те, що відповідачем порушено
норми ч.2 ст.36 Закону №1533-ІІІ, вимога
позивача про повернення виплачених
коштів (повідомлення №1821 від 29.03.2011
року) відповідачем не оскаржувалась, а
кошти не повернуті в добровільному
порядку, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позбвних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.
Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов Київського міського центру
зайнятості задовольнити повністю.
2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Київського міського центру зайнятості
кошти в розмірі 761,45 грн. (сімсот
шістдесят одну гривню 45 копійок).
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.Г. Вєкуа

Дата складення та підписання постанови
в повному обсязі - 29.07.2011р.