Справа № 817/3491/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гудима
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" лютого 2014 р.
Справа № 817/3491/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "05" грудня
2013 р. у справі за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 15.05.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на
загальну суму 6875 грн. Позов
обґрунтовано тим, що формування
податкового кредиту відбулося за
послуги залізниці, які
використовувалися в господарській
діяльності для доставки товару, також
податковий кредит сформовано на
підставі витрат при купівлі
будівельних блоків, які в подальшому
реалізовані.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.12.2013 року
позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Рівненській області № від 15.05.2013
року, згідно з яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 6689,50
грн. з яких 5500 грн. основного платежу та
1189,50 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову. Апеляційна скарга
обґрунтовано тим, що податковий кредит
сформовано за господарськими
операціями, які не використовувалися в
господарській діяльності.

В судове засідання позивач та
представник відповідача не з'явилися.
Про час, дату та місце судового
засідання повідомлені належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження у відповідності до
приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що уповноваженими
особами Сарненської МДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року, за результатами якої
складено акт №42/17/НОМЕР_1 від 04.03.2013
року.

На підставі перевірки відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 12.03.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на загальну суму 6875
грн., в т.ч. 5500 грн. - за основним платежем
та 1375 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

За наслідками адміністративного
оскарження відповідачем прийнято нове
податкове повідомлення-рішення №
від 15.05.2013 року, згідно з яким ФОП ОСОБА_3
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 6689,50 грн., в т.ч. 5500 грн. -
за основним платежем та 1189,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для винесення оскаржуваного
повідомлення-рішення стали висновки
податкового органу, що послуги
залізниці та придбані будівельні блоки
не використовувалися в господарській
діяльності, тому податковий кредит за
вказаними витратами є безпідставним.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, визначені в п.201.1
статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Суд встановив, що 18.02.2010 року між
позивачем (Вантажовласник) та
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Львівська залізниця»
(Залізниця) укладено договір №50 про
організацію перевезень, предметом
якого є надання Залізницею
Вантажовласнику послуг, пов'язаних з
перевезення вантажів та проведення
розрахунків за ці послуги .

Відповідно до п.2.4 цього договору
Вантажовласник зобов'язався
здійснювати попередню оплату за
перевезення вантажів та додаткові
послуги Залізниці.

Згідно платіжних доручень №42 від
04.03.2011 року, №57 від 31.03.2011 року, №65 від
08.04.2011 року, №18.04.2011 року, №70 від 19.04.2011
року та №77 від 27.04.2011 року позивачем
сплачено ДТГО «Львівська залізниця»
4300 грн., в свою чергу отримав податкові
накладні №2909/154, №2910/154 від 31.03.2011 року
та №849/154 від 29.04.2011 року.

Залізничні послуги позивачем
використовувалися на доставку
придбаного товару у ВАТ «Любанський
завод стінових блоків», що
підтверджується вантажно-митними
деклараціями.

Отже отримані послуги з перевезення є
такими, що пов'язані з господарською
діяльністю позивача.

Як зазначено вище, відповідно до п.198.6
статті 198 Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні належним
чином оформлені податкові накладні чи
вантажно-митні декларації на загальну
суму 33 грн.

Перевіркою встановлено, що позивач
здійснював операції з продажу
будівельних матеріалів, зокрема,
блоків будівельних. Станом на 31.12.2012
року залишок блоків повинен становити
136,17 м. куб. на суму придбання 51151,92 грн.
(без ПДВ). Проте залишок товарів станом
на 31.12.2012 року становить 73,33 м.куб. на
суму 27546,23 грн. (без націнок та ПДВ).

Також суд встановив, що 23.04.2012 року ВАТ
«Любанський завод стінових блоків»
поставив ФОП ОСОБА_3 будівельні блоки в
кількості 62,84 м. куб., про що свідчить
вантажна митна декларація
№204020000/2012/003312 від 23.04.2012 року.

Згідно матеріалів справи, 03.05.2012 року
ФОП ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 керамзит М-600 в
кількості 30 м. куб. та ОСОБА_5 - в
кількості 32.84 м. куб., що
підтверджується копіями фіскальних
чеків №1111 та №1112. Видаткові накладні
№12 та 13 від 03.05.2012 року також виписані
на керамзит (т.1 а.с. 238, 239).

Пунктом 11 статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності повинні
проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їхньої
кількості.

Згідно п. 2.1 Положення "Про форму та
зміст розрахункових документів"
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 1
грудня 2000 р. N 614 установлені в даному
Положенні вимоги до змісту
розрахункових документів визначають
обов'язкові реквізити розрахункових
документів. У разі відсутності хоча б
одного з обов'язкових реквізитів, а
також недотримання сфери призначення,
документ не є розрахунковим.

Пунктом 3.1 вказаного Положення
передбачено, що фіскальний касовий чек
на товари (послуги) (далі - касовий чек) -
це розрахунковий документ,
надрукований реєстратором
розрахункових операцій при проведенні
розрахунків за продані товари (надані
послуги).

Одним з обов'язкових реквізитів
касового чеку згідно п. 3.2 положення є:
найменування товару (послуги).

Судом першої інстанції допущено
припущення, що фіскальні чеки та
документи помилково виписані на
керамзит, в той час як здійснювалася
реалізація блоків.

Проте виходячи з аналізу вказаних норм
колегія суддів не погоджується з
вказаною думкою, оскільки вона не
підтверджена належними доказами.
Фіскальні чеки, які підтверджують
реалізацію будівельних блоків містять
назву товару "блоки", в даному випадку -
"керамзит".

Отже, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги стосовно
того, що позивачем зайво віднесено до
податкового кредиту ПДВ за придбані
блоки в кількості 62,84 м.куб., де сума ПДВ
становить 4721,14 грн. та 33 грн., що не
підтверджені первинними документами.

Відповідно до п. 3 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
податкове повідомлення - рішення №
від 15.05.2013 року в частині
збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 5942,50 грн. з
яких 4754 грн. (4721+33) основного платежу та
1189,50 грн. (1180,25+8,25) штрафні санкції є
правомірним та скасуванню не підлягає,
а тому постанова суду першої інстанції
в даній частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "05" грудня
2013 р. скасувати в частині задоволення
позовних вимог щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області №
від 15.05.2013 року в частині збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
5942,50 грн., з яких 4754 грн. основного
платежу та 1188,50 грн. штрафні санкції.

Прийняти в цій частині нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 34500

3- відповідачу/відповідачам:
Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул.Широка,18, м.Сарни,
Рівненська область,34500

4- представник відповідача - , Красько
Г.Г. - , АДРЕСА_2