Справа № 813/267/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2014 року 11 год. 02 хв.
Справа № 813/267/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника прокуратури - Бойко Н.І.,
представника відповідача - Пушки В.Є.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Прокурора
Бродівського району Львівської
області до Гаївської сільської ради
Бродівського району Львівської
області про визнання протиправним і
скасування рішення, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Прокурора Бродівського
району Львівської області до Гаївської
сільської ради Бродівського району
Львівської області про визнання
протиправним і скасування рішення
Гаївської сільської ради Бродівського
району Львівської області № 354 від
03.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні".
Хід розгляду справи відображений в
ухвалах суду. В судовому засіданні
18.02.2014 року відповідно до положень ч.3
ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
результаті перевірки у порядку нагляду
Гаївської сільської ради Бродівського
району Львівської області з питань
додержання вимог Конституції України
та Закону України "Про місцеве
самоврядування" встановлено прийняття
останньою рішення на XX позачерговій
сесії VI демократичного скликання № 354
від 03.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні" щодо прийняття
звернення до громади сіл Гаївської
сільської ради, Верховної ради України
та держав Європейського союзу при
відсутності встановленої
законодавством компетенції сільської
ради засуджувати дії органів
центральної влади України, визнавати
їх злочинними, звертатись до Верховної
Ради України з вимогами імпічменту
Президента України, відставки Уряду,
звертатись до іноземних держав з
проханням застосування персональних
санкцій.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, вважає оскаржуване
рішення протиправним та таким, що
порушує чинне законодавство України.
Просила позовні вимоги задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні посилаючись на норми
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», а також на норми Європейської
хартії місцевого самоврядування,
зазначила, що оскаржуване рішення
сільська рада прийняла в межах наданих
їх повноважень, тому доводи позивача є
необґрунтованими. Відтак у
задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

На XX позачерговій сесії VI
демократичного скликання Гаївською
сільською радою Бродівського району
Львівської області було прийняте
рішення № 354 від 03.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні".

Вищевказаним рішенням відповідач
вирішив прийняття звернення до громади
сіл Гаївської сільської ради,
Верховної ради України та держав
Європейського союзу щодо засудження
дії органів центральної влади України,
визнання їх злочинними, звернутись до
Верховної Ради України з вимогами
імпічменту Президента України,
відставки Уряду, звернутись до
іноземних держав з проханням
застосування персональних санкцій з
приводу засудження дії органів
центральної влади України щодо
злочинного розгону Євромайдану в м.
Києві 30 листопада 2013 року, підтримки
ініціативи лідерів трьох опозиційних
сил щодо створення Штабу національного
супротиву та Резолюцію Народного віча
в м. Києві 01 грудня 2013 року, в тому числі
щодо імпічменту Президента України В.
Януковича, відставки Уряду М. Азарова
та притягнення до кримінальної
відповідальності осіб, причетних до
кривавого розгону учасників
Євромайдану та щодо створення
сільського координаційного штабу
національного супротиву.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.121 Конституції України
на прокуратуру покладено обов'язок
представляти інтереси держави у суді, у
випадках передбачених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні
від 08.04.1999 (справа № 1-1/99) зазначив, що
державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" підставою представництва
у суді інтересів держави є: наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави. У вказаній нормі
Закону також передбачено, що однією із
форм представництва прокурором є
звернення до суду з позовами (заявами,
поданнями).

Відповідно до ч.2 ст.60 КАС України,
прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу.

У зв'язку з відсутністю органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
прокурор, відповідно до ст. 60 КАС
України, у даному випадку набуває
статусу позивача.

В силу положень ст.23 Закону України "Про
прокуратуру", прокурор може звернутися
до суду і в тому випадку, якщо подання
про усунення виявлених порушень не
вносилося.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про подання прокурором позову
у порядку, спосіб та з підстав,
передбачених чинним законодавством.

Україна відповідно до ст. 1 Конституції
України є суверенна і незалежна,
демократична, соціальна, правова
держава. У ч. 1 ст. 8 Конституції України
визначено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади
самостійно або під відповідальність
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та Законів України.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
Законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.
Конституція України визначає, що
предметом віддання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання місцевого
значення. Перелік таких питань
визначено у Конституції України та ст.
43 вищевказаного Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Конституційне призначення місцевого
самоврядування полягає в праві
територіальних громад як самостійно,
так і через органи місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах законів.

У п. 4 мотивувальної частини рішення
Конституційного Суду України від 26.03.2002
р. у справі за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону України
"Про статус депутатів місцевих Рад
народних депутатів" (справа про охорону
трудових прав депутатів місцевих рад)
(Реєстраційний № 6-рп/2002)
Конституційний Суд України звернув
увагу на політико-правову природу
органів місцевого самоврядування,
зазначивши, що такі є представницькими
органами, через які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад і перелік яких
визначено у Конституції України і
законах України.

Отже органи місцевого самоврядування
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Конституція України та Закон України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
не відносять до повноважень органів
місцевого самоврядування вирішення
питань щодо оцінки дій та рішень інших
осіб на предмет їх відповідності
кримінальному закону, оцінки
діяльності та рішень центральних
органів влади України. Законодавство
не надає органам місцевого
самоврядування повноважень ініціювати
питання імпічменту Президента України,
відставки Уряду, звертатись до
іноземних держав з проханням
застосування персональних санкцій.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідні положення Гаївською
сільською радою Бродівського району
Львівської області дотримані не були, а
отже рішення XX позачергової сесії VI
демократичного скликання Гаївської
сільської ради № 354 від 03.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" прийняте з перевищенням
повноважень є протиправним з моменту
його прийняття.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи та правові норми, суд
вважає, що позовні вимоги прокурора
Бродівського району Львівської
області є законними, обґрунтованим,
відтак такі підлягають задоволенню
повністю.

Судові витрати відповідно до положень
ст. 94 КАС України з сторін не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення XX позачергової сесії VI
демократичного скликання Гаївської
сільської ради № 354 від 03.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови
виготовлений 25 лютого 2014 року

Суддя
Сакалош В.М.