Справа № 233/7741/13-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Янюк Ю.Б.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року справа №233/7741/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на ухвалу
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 04 листопада 2013 р.
за поданням Відділу державної
виконавчої служби Костянтинівського
міського управління юстиції у
Донецькій області про зміну способу та
порядку виконання рішення суду у
справі № 233/7741/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про
зобов'язання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби
Костянтинівського міського управління
юстиції у Донецькій області звернувся
до суду із поданням про зміну способу
та порядку виконання рішення суду,
зазначивши конкретну суму, яка
підлягає стягненню з боржника - 1021,30
грн.

Ухвалою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 листопада 2013 року змінено спосіб
та порядок виконання постанови
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області у справі № 2-а-12991/11, а
саме з зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2, як дитині
війни, підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011
року включно з урахуванням фактично
виплачених сум, на стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на користь
ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, за період
з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно з урахуванням фактично
виплачених сум, в сумі 1021,30 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати її та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заяви.

Сторони в судове засідання не прибули,
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання. У
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів встановила наступне.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 05.08.2011 року визнано неправомірною
бездіяльність та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці Донецької області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання постанови
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 05.08.2011 року судом
першої інстанції виданий виконавчий
лист № 2-а-12991/2011/0527, яким позивачем для
примусового виконання поданий до
відділу ДВС Костянтинівського
міського управління юстиції у
Донецькій області.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, або
відстрочити, розстрочити, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення суд може лише у виняткових
випадках.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення колегія
суддів звертає увагу на те, що під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган. З
огляду на те, що виконання постанови
суду першої інстанції носить
зобов'язальний характер, у виконавчому
документі зазначена сума коштів, яка
підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
порядку його стягнення, оскільки вони
не наділені повноваженнями робити їх
перерахунок.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України, тобто стягнення відповідних
сум за рішенням суду.

Колегія суддів вважає, що з огляду на
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання постанови суду є неможливим
без зміни способу її виконання, а саме
шляхом стягнення конкретної суми
зазначеної в рішенні суду.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на ухвалу
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 04 листопада 2013 р.
у справі № 233/7741/13-а - залишити без
задоволення.

Ухвалу Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 листопада 2013 р. у справі № 233/7741/13-а
- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко