Справа № 806/7020/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" лютого 2014 р.
Справа № 806/7020/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "08" січня 2014
р. у справі за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області,
третя особа - Володарсько-Волинська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про стягнення
бюджетної заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ФОП ОСОБА_3 звернувся
до адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив стягнути з
відповідача бюджетну заборгованість з
ПДВ у розмірі 235973,00 грн. та 2171,00 грн.
пені.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року стягнуто з Державного бюджету
України на користь ФОП ОСОБА_3
заборгованість з ПДВ у розмірі 235973,00
грн. та пені у розмірі 2171,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що в грудні 2012 року
позивачем подана декларація з податку
на додану вартість, в якій заявлено
235973,00 грн. податку, що підлягає
бюджетному відшкодуванню за
підсумками господарської діяльності в
жовтні - листопаді 2012 року, розрахунок
сум бюджетного відшкодування та заява
про відшкодування.

За результатами перевірки
правомірності заявленого
відшкодування, Володарсько-Волинською
міжрайонною державною податковою
інспекцією винесено податкове
повідомлення-рішення № 000023622 від 21
березня 2013 року, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування на
задекларовану суму та застосовані
штрафні санкції.

Не погоджуючись з вищезазначеним
податковим повідомленням - рішенням
позивач звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду щодо
визнання його протиправним та
скасування.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року, яка набрала законної сили, позов
задоволено, податкове
повідомлення-рішення № 000023622 від 21
березня 2013 року - скасовано.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що
встановлені в судовому рішенні іншого
суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4
ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Таким чином, право позивача на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за жовтень - листопад 2012 року в
сумі 235973,00 грн. встановлено у судовому
порядку та не підлягає повторному
доказуванню.

Відносини щодо обчислення, нарахування
та сплати податку на додану вартість,
бюджетного відшкодування цього
податку врегульовані Податковим
кодексом України.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Таким чином, ПК України, передбачено
два шляхи отримання бюджетного
відшкодування:

- зарахування належної платнику повної
суми бюджетного відшкодування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних звітних
періодах;

- повернення повної суми бюджетного
відшкодування на рахунок платника.

Пунктом 200.15 Податкового кодексу
України визначено, що у разі, якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або контролюючий орган
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, контролюючий орган не
пізніше наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
припиняє процедуру відшкодування в
частині оскаржуваної суми до набрання
законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Всупереч зазначеним нормам, податковий
орган не подавав органу державного
казначейства висновок із зазначенням
сум, що підлягають відшкодування з
бюджету.

З аналізу зазначених норм
законодавства слідує, що
правовідносини щодо повернення з
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) з підстав, передбачених
законом, виникають між платником
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та державою в особі
відповідного органу державної
податкової служби, на який покладені
повноваження по здійсненню контролю за
своєчасною та правильною сплатою до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів), та відповідного
територіального органу Державної
казначейської служби України з огляду
на запроваджену Бюджетним кодексом
України казначейську форму
обслуговування Державного бюджету.

У випадку, коли податковий орган в
установлений законом строк не надає
відповідний висновок органу
державного казначейства, платник
податку вправі скористатися своїм
правом на судове оскарження
бездіяльності шляхом звернення з
позовом про стягнення відповідної суми
коштів з державного бюджету.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
те, що позовні вимоги щодо стягнення з
Державного бюджету України бюджетного
відшкодування в сумі 235973,00 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо вимог позивача про встановлення
судового контролю за виконанням
судового рішення, колегія суддів
зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України - суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання постанови, є правовим
наслідком судового рішення покликане
забезпечити його виконання.

Такий контроль здійснюється судом
першої інстанції шляхом зобов'язання
надати звіт про виконання судового
рішення, розгляду поданого звіту на
виконання постанови суду першої,
апеляційної чи касаційної інстанції, а
в разі неподання такого звіту -
встановлення нового строку для подання
звіту та накладенням штрафу.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з бюджету пені, нарахованої на бюджетну
заборгованість по податку на додану
вартість, колегія судів зазначає

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового
кодексу України, джерелом сплати
бюджетного відшкодування (у тому числі
заборгованості бюджету) є доходи
Державного бюджету України.

Згідно з п. 200.23 ст.200 Податкового
кодексу України суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість. На суму такої заборгованості
нараховується пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Оскільки суми податку, не відшкодовані
з Державного бюджету України у порядку
та строки, встановлені чинним
податковим законодавством, то вони
підлягають стягненню із нарахуванням
пені.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "08" січня 2014
р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа
-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,12331

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
Бульвар Новий,5,м.Житомир,10008

4-Володарсько-Волинська об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Володарського,4,смт.Володарськ-Волинсь
кий,Володарсько - Волинський район,
Житомирська облас,12100

5- Представник позивача ОСОБА_5, АДРЕСА_2

6- Представник позивача ОСОБА_6, АДРЕСА_3