Справа № 810/4469/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4469/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України у Київській області
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКОКАП» до
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року позов задоволено, визнані
протиправними та скасовані податкові
повідомлення-рішення Фастівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби від 18.04.2013р. № ,
№ та Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 10.07.2013р. № 000132202.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Фастівською ОДПІ Київської області ДПС
(після реорганізації - Васильківська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного Управління Міндоходів у
Київській області) проведено планову
виїзну перевірку ТОВ «ЕКОКАП» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складено акт від
08.04.2013 року № 177/2202-31781192.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 18.04.2013р. №
, № та № .

За результатами адміністративного
оскарження вказаних податкових
повідомлень-рішень Головним
управлінням Міндоходів у Київській
області рішення № частково
скасовано, у зв'язку з чим відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10.07.2013р. №
.

Не погоджуючись із вказаними рішення
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
колегія суддів.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
Кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат.

Витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп.138.1.1 п.138 ст.138
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. №2755-ХП (із змінами та
доповненнями)).

Згідно з пп.138.10.3. п. 138.10 ст. 138 ПК України
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг:

д) витрати на утримання основних
засобів, інших необоротних
матеріальних активів, пов'язаних зі
збутом товарів, виконанням робіт,
наданням послуг (оперативна оренда,
страхування, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, охорона).

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового Кодексу
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Аналогічні норми містились в п. 8.1.2 ст. 8
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», який діяв до
01.03.2011р.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст.198 Податкового
Кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 розділу І цього
Кодексу, та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього розділу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України).

Аналогічні норми містилися в пп. 7.4.1 п.
7.4, п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», який діяв до
01.01.2011р.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ТОВ «ЕКОКАП» придбало у ПП «Флеш»
згідно договору постачання товару б/н
від 30.09.2010 машину для виробництва
паперового посуду YQZB -16 (яка
складається з 3 автоматів) та згідно
договору постачання товару №17 від
11.05.2011 машину для виробництва
паперового посуду шляхом формування
модель SHK01, в розібраному стані.

Оприбуткування обладнання в
бухгалтерському обліку відображалося
згідно видаткової накладної від
13.10.2010р. №РН-002322 на суму загальну суму
450000,0 грн., в т.ч. ПДВ 75000,0 грн. та
видаткової накладної від 11.05.2011р. №0001225
на загальну суму 960000,0 грн., в т.ч. ПДВ
160000,0 грн.

Машина для виробництва паперового
посуду YQZB - 16 (яка складається з 3
автоматів) введено в експлуатацію
згідно акту від 30.10.10р. №ЭК-0000009.

Машина для виробництва паперового
посуду шляхом формування модель SHK01, в
розібраному стані введено в
експлуатацію згідно акту від 23.05.11р.
№ВЭ-0000009.

Також, ТОВ «Екокап» включило до інших
витрат амортизацію вищезазначеного
обладнання, на загальну суму 197239 грн., у
тому числі: за II квартал 2011 року в сумі
28177 грн., за ІІ-ІП квартали 2011 року в сумі
56354 грн., за II-IV квартали 2011 року в сумі
84531 грн., за І квартал 2012 року в сумі 2817'
грн., за півріччя 2012 року в сумі 56354 грн.,
за 3 квартали 2012 року в сумі 84531 грн., за
2012 рік в сумі 112708 грн.

Окрім цього, у зв'язку із придбанням
вищевказаних машин ПП «Флеш» були
виписані на адресу позивача відповідні
податкові накладні.

Зазначені первинні документи
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України від 16.07.1999 року № 996-ХІУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

З огляду на зазначені обставини та
враховуючи зазначені вище норми, а
також надані позивачем документи,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
витрати позивача на придбання машини
для виробництва паперового посуду YQZB -16
(яка складається з 3 автоматів) та
машини для виробництва паперового
посуду шляхом формування модель SHK01, а
також витрати на амортизацію цих машин,
є витратами, пов'язаними з
господарською діяльністю
підприємства, що підтверджується
первинними документами податкового та
бухгалтерського обліку.

Отже, висновки ДПІ щодо неправомірного
врахування таких витрат при визначенні
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток спростовуються матеріалами
справи.

Крім того, враховуючи наявні в
матеріалах справи первинні документи,
а саме видаткові та податкові накладні,
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про правомірність
формування позивачем податкового
кредиту за рахунок сум ПДВ по
податковим накладним, отриманих від ПП
«Флеш».

Стосовно порушення позивачем правил
касової дисципліни та нарахування у
зв'язку з цим штрафних (фінансових)
санкцій відповідно до податкового
повідомлення-рішення № від 18.04.13.
р. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 114 ПК України граничні
строки застосування штрафних
(фінансових) санкцій ( штрафів) до
платників податків відповідають
строкам давності для нарахування
податкових зобов'язань.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПКУ
контролюючий орган має право
самостійно визначати суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених податковим
кодексом і не пізніше закінчення 1095 дня
, настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та або граничного строку сплати
грошових зобов'язань.

В порушення наведених норм, до позивача
були застосовані штрафні (фінансові)
санкції у зв'язку із перевіркою касових
документів, які по строкам, що
перевішують 1095 днів ( січень, лютий, 2010
року).

Щодо порушень, які відбулись в інших
періодах, то судом встановлено, що
24.01.2011 року ТОВ «Екокап» отримало з
установи банку по чеку ЖПЕ5081046 кошти на
виплату заробітної плати у сумі 16200 грн.
та оформило прибутковий касовий ордер
№2 від 24.01.2011 на суму 16200 грн.

В той же день, 24.01.2011 року, ТОВ «Екокап»
виплатило по відомості №2 від 24.01.2011
зарплату у сумі 14100 грн. з оформленням
цієї виплати видатковим касовим
ордером №3 від 24.01.2011 та виплат по
відомості №1 від 24.01.2011 року зарплату у
сумі 2100 грн. з оформленням цієї виплати
видатковим касовим ордером № 2. від
24.01.2011 року. Загальна сума виплати
зарплати підприємства 16200 грн. Таким
чином, ТОВ «Екокап» згідно прибуткових
та видаткових касових ордерів та
банківської виписки отримало 24.01.2011
року у банку кошти у сумі 16200 грн. на
виплату зарплати та повністю їх
виплатило цього ж дня.

Вказані операції руху коштів від 24.01.2011
по виплаті зарплати занесені до
касової книги. Проте, як вказує позивач,
через вади зору працівника, вказані
операції занесені до касової книги з
позначкою дати як 22.01.2011р.

Відповідно до п.2.6 Постанови Правління
національного банку України від
15.12.2004р. №637 «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні» уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

В той же час, 22.01.2011р. є суботою, коли ні
підприємство ні установа банку не
працюють, що додатково вказує на
неможливість надходження готівки від
банку у цей день.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив, що в
даному випадку неможливо стверджувати
про несвоєчасність та неповне
оприбуткування готівкових коштів за
24.01.2011 року.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про протиправність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України у Київській області
- залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.