Справа № 827/317/14
Суддя: Шаповал І.І.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2014 року
Справа №827/317/14

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

головуючого судді Шаповала І.І., суддів
Прохорчук О.В., Кириленко О.О., при
секретарі судового засідання
Дмитрієвої Т.О., за участю представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача (Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Севастополі) Жиліної М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Державної реєстраційної
служби України, Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Сіволіна
Михайла Юрійовича, Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Севастополі, про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014р. ОСОБА_3 звернулася до
адміністративного суду з вказаним
позовом до Державної реєстраційної
служби України, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Сіволіна М.Ю., Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Севастополі, в якому просила:

1. Визнати житлове приміщення
АДРЕСА_1 введеним в експлуатацію актом
Держкомісії від 08.02.2006р.;

2. Визнати рішення Державної
реєстраційної служби України про
відмову в державній реєстрації прав
власності і їх обтяжень № 6752266 від
14.10.2013р. неправомірним;

3. Зобов'язати Державну
реєстраційну службу зареєструвати
право власності на житлове приміщення
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з внесенням запису до
державного реєстру прав.

У судовому засіданні представник
позивача на задоволенні позовних вимог
наполягала в повному обсязі з підстав,
викладених у позові (а.с.4-5).
Відповідачі, а саме: Державна
реєстраційна служба України та
Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України Сіволін М.Ю. в судове засідання
не з'явилися, позов не визнали з
підстав, викладених у запереченнях (а.с.
38-42, 44-45). Представник третього
відповідача - Реєстраційної служби ГУ в
м.Севастополі підтримала в суді
правову позицію 1 та 2 відповідачів щодо
правомірності прийнятого рішення про
відмову у державній реєстрації права
власності на квартиру позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.07.2005р. позивач уклала договір про
дольову участь в будівництві житлового
приміщення на мансардному поверху в 32-х
квартирному житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Після завершення будівництва в лютому
2006р. Акт державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту:
АДРЕСА_1 був затверджений
Севастопольською міською державною
адміністрацією та зареєстрований в
Інспекції ДАБК (а.с. 15-20). З листопада 2009
року по наступний час позивач мешкає в
квартирі АДРЕСА_1, що підтверджено
документально (а.с. 12).

Рішенням Нахімовського районного суду
м. Севастополя № 2-2028/10 від 30.03.2010р. за
позивачем визнано право власності на
житлове приміщення мансарди АДРЕСА_1,
площею 43,6 кв.м. (а.с. 6, 10).

В 2013 році позивач звернулася до
Реєстраційної служби ГУ юстиції у м.
Севастополі з заявою про державну
реєстрацію житлового приміщення
мансарди, на яке за нею визнано право
власності. Як пояснив в суді
представник Реєстраційної служби ГУ
юстиції у м. Севастополі усі документи
позивача відповідно до діючого в той
період порядку були надіслані до
Державної реєстраційної служби
України в місто Київ.

14.10.2013р. Державний реєстратор прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Сіволін
М.Ю. підписав рішення № 675266 про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Підставою для відмови були
відсутність Акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту за адресою: АДРЕСА_1, а також
відсутність документа про присвоєння
адреси (а.с. 23), про що також вказують в
своїх запереченнях відповідачі.

Представник позивача не надав суду
будь-яких достовірних доказів того, що
разом із заявою про реєстрацію права
власності ОСОБА_3 були надані і вказані
вище документи, а відповідно до картки
прийому заяви № 5890005 державним
реєстратором Сіволіним М.Ю. було
виявлено, що Акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію в
лютому 2006р. закінченого об'єкту не був
поданий ОСОБА_3 разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, що підтверджено
документально (а.с. 25). Не має також і
відомостей про документ щодо
присвоєння адреси закінченого
будівництвом об'єкту.

Обов'язковість наявності зазначених
вище документів та процедура дій
державного реєстратора передбачена
Порядком державної реєстрації прав та
їх обтяжень, затвердженого Постановою
КМУ № 703 від 22.06.2011р., який був чинний на
момент прийняття рішення про відмову і
викладене свідчить про те, що за
відсутністю необхідних документів
державний реєстратор дотримувався
встановленого Порядку.

За таких обставин суд вважає рішення
про відмову в реєстрації правомірним,
оскільки перший та другий відповідачі
при розгляді документів позивача та
прийнятті рішення діяли на підставі та
у спосіб, передбачений законодавством
України. Разом з тим, суд звертає увагу
позивача на те, що згідно зі ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» відмова в реєстрації не
позбавляє заявника права повторно
звернутися із заявою за умови усунення
перешкод для державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Щодо третього відповідача суд
зазначає, що у позову не сформульовано
позовних вимог до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Севастополі, не вказано які
протиправні дії або бездіяльність були
допущені з боку цього суб'єкта владних
повноважень, тому будь-яких висновків з
цього приводу суд не приймає.

Стосовно вимог позивача про визнання
житлового приміщення АДРЕСА_1 введеним
в експлуатацію актом Держкомісії від
08.02.2006р. суд зазначає, що відповідно до
приписів ст.17-18 КАС України, розгляд
таких питань не відноситься до
компетенції адміністративних судів.

З врахуванням зазначеного, оцінюючи у
сукупності встановлені обставини та
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України у
судовому засіданні 26.02.2014р. проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. У повному обсязі постанова
складена 27.02.2014р.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя підписІ.І. Шаповал.
Судді підписО.О. Кириленко.
підписО.В.Прохорчук.

Постанова станом на 27.02.2014р. не набрала
законної сили.

З оригіналом згідно.

Головуючий суддя
І.І.Шаповал.