Справа № 2а/2470/3219/11
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2014 р. м. Чернівці
Справа № 2а/2470/3219/11

11:26

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

представника позивача - Мязіна М.В.;

представника відповідача -
Тимирівського О.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі про стягнення заборгованості,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача. В поданому до суду
адміністративному позові Управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області (далі - Управлінням ПФУ) просить
суд стягнути з відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі (далі - Відділення ВДФСС) витрати
на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, державної
адресної допомоги, витрати на їх
доставку на загальну суму 85565,36 грн. за
період з 01.07.2011 р. по 30.09.2011 р. в т.ч.
витрати за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а саме з 01.07.2011 року по
30.09.2011 року витрати за особовими
справами: ОСОБА_3 (п/с №104727) на суму 2 292,00
грн.; ОСОБА_4 (п/с № 100927) на суму 2 176,02 грн.;
ОСОБА_5 (п/с №107170) на суму 2 292,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Управлінням ПФУ з 01.07.2011 року по 30.09.2011
року до Відділення ВДФСС було
підготовлено список осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але останнім не включені
в акти щомісячних звірок.

В тому числі з 01.07.2011р. по 30.09.2011р. не
включені в акти щомісячних звірок суми
виплачених пенсій: ОСОБА_3 (п/с № 104727) на
суму 2 292,00 грн.; ОСОБА_4 (п/с № 100927) на суму
2 176,02 грн.; ОСОБА_5 (п/с № 107170) на суму 2 292,00
грн. Причиною відмови відповідач
називає отримання трудового каліцтва
даними потерпілими в Латвії,
Казахстані та Росії.

Відносно невключених виплачених сум
потерпілими ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які отримали трудові каліцтва в Латвії,
Казахстані та Росії, позивач
повідомляє наступне, що відповідно до
ст. 9 Закону № 1105 призначаються такі
пенсійні виплати: пенсія за віком;
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Право вибору пенсійних виплат
визначено статтею 10 Закону №1105, в якій
зазначено, що особа, яка має одночасно
право на різні види пенсій (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника) призначається один із
цих видів пенсії за її вибором. Статтею
45 ч.2 п.3 Закону № 1105 право переходу із
одного виду пенсії на іншій (в даному
випадку з пенсії по інвалідності на
пенсію за віком) це виключно
індивідуальне право пенсіонера і
здійснюються при бажанні пенсіонера з
дня подання заяви з усіма необхідними
документами. Відповідно до пункту 8
статті 34 Закону №1105 у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України. З
урахуванням наведеного, позивач просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача. Представник
відповідач надав заперечення на
адміністративний позов в яких
зазначив, що механізм відшкодування
Відділення ВДФСС Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
04.03.2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4). В
основу цього механізму покладено
щомісячне проведення органами
Пенсійного фонду України з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків в районах та містах
обласного значення звірок витрат на
відповідні виплати до 10 числа місяця,
наступного за звітнім. Всі акти
щомісячних звірок витрат, які
надавалися відповідачу підписані,
відшкодування на централізованому
рівні проведено. Вищезазначеним
Порядком, відшкодування Управлінню ПФУ
витрат з щомісячної державної адресної
допомоги, які вимагає позивач, не
передбачено. Фондом відшкодовуються
Пенсійному фонду України витрати на
виплату пенсій, максимальний розмір
яких становить 150 грн., а для осіб, які
працювали на роботах, передбачених
списком №1 - 200 грн., для тих, які зайняті
під землею, залежно від стажу роботи,
від 222,80 грн. до 275,80 грн. У зв'язку з цим,
відповідач вважає даний позов
безпідставним.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 09.06.2011 року №653
"Про затвердження бюджету Пенсійного
фонду України на 2011 рік" виплата
надбавок, підвищень до пенсій,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Держана адресна допомога встановлена
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року №265 "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" не
передбачена у вказаному переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування. Пункт 4
цієї постанови передбачає, що виплата
державної адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
адресна допомога, але ж даною
постановою не передбачено обов'язку
Фонду соціального страхування
відшкодовувати витати по сплаті
вказаних витрат. А тому відповідач
вважає, що включення до актів
щомісячної звірки щомісячної
державної адресної допомоги та інших
виплат, які вимагає позивач, основним
документом, який регулює порядок
відшкодування витрат позивачу не
передбачено.

Стосовно відшкодування шкоди
потерпілим, яким заподіяно шкоду за
часів СРСР на території інших союзних
республік, крім території колишньої
УРСР, відповідач зазначив, що з часу
набрання чинності Законом №1105 виплату
пенсії по інвалідності повинен
здійснювати страховик - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків. При цьому страховик здійснює
виплату таких пенсій застрахованим
особам, тобто, фізичним особам на
користь яких здійснюється страхування.
Такі особи, вважаються застрахованими
з моменту набрання чинності Законом
№1105, а страхувальниками відповідно до
ст. 6 Закону №1106 є роботодавці -
резиденти та нерезиденти, чия
діяльність здійснюється в Україні.
Потерпілі, які ушкодили здоров'я на
підприємствах інших держав не є
застрахованими в Україні, тому вони не
мають права на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку
відповідно до Закону №1105. З огляду на
наведене, відповідач просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на обставини викладені в позові.

Представник відповідача позов не
визнав з підстав, викладених у
запереченнях на позов.

Судом встановлені наступні обставини
по справі та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що позивачем за
липень-вересень 2011 року направлялись
акти щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які відповідачем
підписувались. Позивачем зазначена
загальна сума, заявлена до
відшкодування, яка складає 85565,36 грн.
(а.с.9-29).

Згідно розрахунку витрат на виплату
пенсій громадян держав-учасників СНГ,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну, не прийняті до відшкодування
відповідачем. А саме виплачена пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання по
Сторожинецькому району за
липень-вересень 2011 року сума пенсії,
щомісячної цільової грошової допомоги
та витрати на доставку виплачена
позивачем та невідшкодована
відповідачем по пенсіонерах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 складає 882,87 грн. -
основний розмір пенсії, щомісячна
цільова грошова допомога та витрати на
доставку (а.с.117).

По вказаній справі рішенням
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.11.2011 року
у задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі про стягнення заборгованості за
липень-вересень 2011 року на суму 85565,36
грн. відмовлено повністю. Ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.01.2012 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у
Сторожинецькому районі Чернівецької
області, - залишено без задоволення, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.11.2011 року,
- залишено без змін. (а.с.50-51, 60-61).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 19.12.2013 року касаційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Сорожинецькому районі Чернівецької
області задоволено частково. Постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.11.2011 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.01.2012 року
скасовано, а справу направлено на новий
судовий розгляд. (а.с.105-109).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи), надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів. Відповідно до пункту
четвертого цієї статті за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-XIV. Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Щодо відшкодування відповідачем
витрат на державну адресну допомогу,
суд зазначає наступне. Кабінет
Міністрів України постановою від 26
березня 2008 року № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
(далі - постанова №265) установив, що у
разі, коли щомісячний розмір пенсійних
виплат (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів. У разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Аналіз наведеної норми дає підстави
суду вважати, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 постанови № 265 встановлено, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Аналогічну позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
06.12.2011 року №21-57а11, в справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання протиправною відмови у
відображенні в акті щомісячної звірки
витрат та стягнення державної адресної
допомоги. У мотивувальній частині
зазначеної постанови Верховного Суду
України визначено, що одним із основних
принципів страхування від нещасного
випадку є цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Відділення ВДФСС не може
нести витрати на виплату державної
адресної допомоги.

Стосовно відшкодування відповідачем
пенсії, витрат на доставку щомісячної
цільової грошової допомоги, особам, які
отримали трудове каліцтво у країнах
колишнього СРСР, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№1788- ХІІ (далі - Закон №№1788- ХІІ)
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплат здійснюється
органами Пенсійного фонду України. Ця
норма стосується і призначення та
виплат пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

За змістом пункту 2 статті 7 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання" №2272-III (далі - Закон
№2272-III), який набрав чинності з 01 квітня
2001року, Фонд сплачує страхові виплати
та надає соціальні послуги працівникам
(членам їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 01 квітня 2001року, з того
часу, коли відповідні підприємства
передали в установленому порядку цьому
Фонду документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.
Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, ПФУ та Фонду. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону №1105
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
ту категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсій, по яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2
Закону №1105 особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
№ 1788-XII встановлено, що громадянам
України переселенцям з інших держав,
які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім цього пункту
установлено, що вся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували цьому Фонду
страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105 Фонд
є правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14 жовтня 1992 року
№2694-XII "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитись лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Разом з тим судом встановлено, що
відповідачем не включено витрати на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання та витрати на їх доставку
за липень-серпень 2011 року на загальну
суму 882,87 грн. особам, які отримали
трудове каліцтво на території колишніх
республік СРСР. В тому числі з 01.07.2011р.
по 30.09.2011р. не включені в акти
щомісячних звірок суми виплачених
пенсій, витрати на їх доставку,
щомісячна цільова грошова допомога на
проживання: ОСОБА_3 (п/с № 104727) на суму
91,80 грн.; ОСОБА_4 (п/с № 100927) на суму 52,50
грн.; ОСОБА_5 (п/с № 107170) на суму 150,00 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивачем
доведено суду правомірність заявлених
вимог в частині щодо відшкодування
відповідачем щомісячної грошової
допомоги на проживання та витрати на їх
доставку особам, які отримали трудове
каліцтво на території колишніх
республік СРСР. В іншій частині вимог
щодо відшкодування відповідачем
витрат адресної державної допомоги
виплаченої пенсіонерам, позивачем не
доведено їх правомірність, тому позов
слід задовольнити частково.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2.Стягнути з відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі на користь УПФУ в
Сторожинецькому районі витрати за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на виплату пенсій та їх
доставку, витрати на виплату
щомісячної грошової допомоги на
проживання на загальну суму 882,87 грн. за
липень-вересень 2011 року, а саме: витрати
за особовими справами: ОСОБА_3 (п/с №104727)
на суму 91,80 грн.; ОСОБА_4 (п/с № 100927) на
суму 52,50 грн.; ОСОБА_5 (п/с №107170) на суму
150,00 грн.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати після 24 лютого 2014 р.

Суддя
Т.М. Брезіна