Справа № 2а-3688/10/0970
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року
м. Київ К/800/28584/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.05.2013

у справі № 2-а-3688/10/0970

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області

про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом про
скасування рішення ДПІ про
застосування штрафних (фінансових
санкцій) від 18.08.2010 № повністю та
рішення від 18.08.2010 № в частині
застосування до позивача штрафної
санкції в розмірі 4786,20 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.05.2013,
позов задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
в Надвірнянському районі № від
18.08.2010 в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 4786,20 грн.
В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в частині
відмови в задоволенні позову та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
було проведено планову перевірку
торгового об'єкту - клуб «Касабланка»
(вул. Майдан Шевченка, 19, м. Надвірна,
Івано-Франківська область), який
належить позивачу, щодо дотримання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки,
складено акт № 090432 від 05.08.2010, в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог
п.1, 2, 12, 13 ст. 3, ст. 6, 8, 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та п.7.5 Порядку реєстрації та
ведення книг ОРО і РК», а саме:
встановлено факт проведення
розрахункової операції без
застосування реєстратора
розрахункових операцій під час продажу
сто грам бальзаму «Прикарпатський» за
ціною 14,40 грн. та, відповідно, факт
невидачі розрахункового документу
встановленої форми: виявлено
невідповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків в
розмірі 187,00 грн.; порушення порядку
ведення обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації, здійснення
продажу товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, тобто, не
відображено вартість товарних запасів
за місцем їх реалізації у книзі обліку
доходів і витрат на загальну суму 2 393,10
грн.; несвоєчасне оприбуткування
готівки в касі - на підставі
фіскального звітного чеку від 04.08.10 №2245
на суму 419,80 грн. не виконано щоденний
запис про рух готівки та суму
розрахунків.

За наслідками перевірки відповідачем,
відповідно до п.1 ст.17, ст.ст. 20, 22 Закот
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та ст.1 Указу
Президента України №436/95 від 12.06.1995 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки», прийнято рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 18.08.2010 на загальну суму 5793,20 грн. та
рішення про застосування штрафних
санкцій № від 18.08.2010 на загальну
суму 2099,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
відмову у задоволенні позову в частині
скасування рішення від 18.08.2010 №, з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
за №637 від 15.12.2004 року, оприбуткування
готівки - це проведення підприємствами
і підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Згідно із пунктом 2.2 Положення,
підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

В силу пункту 2.6 вищезазначеного
Положення, уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Абзацом 3 пункту 2.6
Положення передбачено, що у разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій або
використанням розрахункової книжки
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків
реєстратора розрахункових операцій
(даних реєстраційної книжки).

Згідно зі ст.8 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг», форма, зміст розрахункових
документів, порядок реєстрації та
ведення розрахункових книжок, книг
обліку розрахункових операцій, а також
форма та порядок подання звітності,
пов'язаної із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
або використанням розрахункових
книжок встановлюються Державною
податковою адміністрацією України.

Відповідно до п.7.5 Порядку реєстрації
та ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок,
затвердженого наказом ДПА України від
01.12.2000 року №614, використання книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, передбачає
наявність книги обліку розрахункових
операцій на місці проведення
розрахунків, де встановлено РРО,
підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО,
щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам) записуються окремо.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» встановлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу. За
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки вказаною статтею Указу
встановлена відповідальність у
вигляді штрафу в п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Так, судами встановлено, а матеріалами
підтверджено, що позивачем при
здійсненні розрахункових операцій не
оприбутковано готівку в касі (не
відображено запису в книзі ОРО), а саме:
на підставі фіскального звітного чеку
№2245 від 04.08.2010 на суму 419,8 грн. не
виконано щоденний запис про рух
готівки та суми розрахунків, як це
передбачено нормативними актами.

Таким чином, за наведених обставин,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що до позивача правомірно застосована
фінансова санкція в розмірі 2099,00 грн.
(419,80 грн. х 5), а відтак, спірне рішення
від 18.08.2010 № не підлягає
скасуванню.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль