Справа № 162/158/14-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №162/158/14-а

Номер провадження 2-а/162/45/2014

24 лютого 2014 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд
Волинської області в складі

головуючого суддіГладіч Н.І., при
секретарі Пилипчук Р.М., за участю
позивачаОСОБА_3,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
роти ДПС, підпорядкованої УМВС України
у Волинській області, прапорщика
міліції Колотюка Валентина
Григоровича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

11 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 роти ДПС,
підпорядкованої УМВС України у
Волинській області, прапорщика міліції
Колотюка В.Г. про скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення.

Позов мотивує тим, що постановою
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 роти ДПС,
підпорядкованої УМВС України у
Волинській області, прапорщика міліції
Колотюка В.Г. від 03 лютого 2014 року його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в
постанові вказано, що він 03 лютого 2014
року о 16 годині 45 хвилин керував
автобусом марки „Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_1 по
автодорозі Київ-Ковель-Ягодин на 382 км
без увімкненого ближнього світла фар,
чим порушив п. 9.8 ПДР України то скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаною
постановою на нього було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 430 грн. З даною
постановою він не згоден, оскільки 03
лютого 2014 року о 16 годині 45 хвилин
керував автобусом марки „Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_1 по
автодорозі Київ-Ковель-Ягодин на 382 км з
увімкненими денними ходовими вогнями.
Позивач вказав, що при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення свідки, вказані в
даному документі, були відсутні, а
підписали протокол лише після його
пояснень в ньому, де він виклав свою
незгоду.

Вважає накладене на нього
адміністративне стягнення
необґрунтованим та незаконним,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач
підтримав свій позов та дав пояснення,
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, причини неявки
суду не повідомлені, будь-яких доказів,
документів, заяв, пояснень та
заперечень щодо обгрунтованості чи
необгрунтованості доводів позивача
ОСОБА_3, викладених у позовній заяві, не
подав. За таких обставин суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів відповідно до ч. 4
ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, допитавши свідка, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показав, що перебував в автобусі під
керуванням позивача, так як є
підмінним водієм по маршруту даного
автобуса, денні ходові вогні були
ввімкненими під час руху автобуса,
оскільки при увімкнених денних ходових
вогнів в автобусі паралельно була
освічена панель приборів в автобусі.

Адміністративна відповідальність за ч.
2 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за
порушення правил користування
зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до положень п. 9.8 ПДР України
з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних
транспортних засобах поза населеними
пунктами повинні бути ввімкнені денні
ходові вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу -
ближнє світло фар.

Оскаржуваною постановою від 03 лютого
2014 року позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування автобусом
без ввімкненого ближнього світла фар з
накладенням стягнення у виді 430 гривень
штрафу. Постанову винесено
відповідачем в межах повноважень
згідно ст. 222 КУпАП.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, відповідно
до вимог ч.2 ст. 71 КАС України.

Положення ст. 251 КУпАП визначають
докази для встановлення наявності чи
відсутності адміністративного
правопорушення, при цьому докази на
підтвердження наявності чи
відсутності у конструкції автомобіля
під керуванням позивача денних
ходових вогнів в матеріалах справи
відсутні, заперечення позивача до
протоколу щодо наявності ввімкнених
денних ходових вогнів відповідачем не
спростовані.

В суді встановлено, що у постанові в
справі про адміністративне
правопорушення інспектором ДАІ не
наведено будь-якої оцінки пояснень
позивача, чим було грубо порушено
Постанову Пленуму Верховного суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративне правопорушення на
транспорті", а саме п. 24 „Зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких грунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався порушник, чи висловлення
останнім доводів".

Фактично окрім усної заяви інспектора,
позивачу не було надано жодних доказів
вказаного йому правопорушення, жодного
приладу чи пристрою відео- чи фото
фіксації не продемонстровано.

Крім того, в суді встановлено, що
зазначені відповідачем в протоколі про
адміністративне правопорушення свідки
на момент руху автобуса були відсутні,
відповідач їх запросив та вписав у
протокол після його складання та
підписання позивачем коли автобус
стояв, що свідчить про неправомірність
дій відповідача, перевищення ним своїх
повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Коституції
України обвинувачення не може
грунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Із врахуванням викладеного наявні у
справі докази не підтверджують
вчинення позивачем порушення ч.2 ст. 122
КУпАП, відповідачем відповідно до ч. 2
ст. 71 КАС України не подано суду доказів
на підтвердження обгрунтованості
прийнятого рішення про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності. Протокол про
адміністративне правопорушення, як
один із доказів, без наявності інших
необхідних доказів, не підтверджує
наявності правопорушення і не може
бути підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи в суді також
встановлено, що постанову відповідач
виніс з грубим порушенням вимог ст.ст.
245, 280 КУпАП щодо всебічності, повноти і
об"активності розгляду справи,
передчасно прийшов до висновку про
встановлення винуватості ОСОБА_3 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і
неправомірно наклав на нього
адміністративне стягнення.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_3 неправомірно
було притягнуто до адміністративної
відповідальності, а тому постанова
серії ПС1 № 017533 від 03.02.2014 року по справі
про адміністративне правопорушення є
протиправною та підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат слід здійснити
за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 94, 122, 128, 158-163, 167,
171-2 КАС України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
роти ДПС, підпорядкованої УМВС України
у Волинській області, прапорщика
міліції Колотюка Валентина
Григоровича серії ПС1 № 017533 від 03.02.2014
року відносно ОСОБА_3 про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 430 гривень за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП - скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_3 судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: