Справа № 639/5374/13-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р.Справа № 639/5374/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
на постанову Жовтневого районного суду
м. Харкова від 16.12.2013р. по справі №
639/5374/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

26.06.2013 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова, в якому просив
визнати протиправною та незаконною
відмову управління Пенсійного фонду
України у Жовтневому районі міста
Харкова в перерахуванні пенсії в бік її
збільшення, виходячи з його
середньомісячного заробітку роботи за
кордоном в установах СРСР, з якого
щомісячно проводилися відрахування до
органів соціального страхування за 60
календарних місяців роботи підряд - за
період з 01 грудня 1974 року до 30 листопада
1979 року, зарахувавши 200 відсотків
максимального оклада по займаній
посаді (з встановленими надбавками) в
радянській валюті т а в іноземній
валюті; зобов'язати управління ПФУ в
Жовтневому районі м. Харкова його
пенсію перерахувати в бік її
збільшення, виходячи з
середньомісячного заробітку роботи за
кордоном в установах СРСР, з якого
щомісячно проводилися відрахування до
органів соціального страхування за 60
календарних місяців роботи підряд - за
період з 01 грудня 1974 року до 30 листопада
1979 року, зарахувавши 200 відсотків
максимального оклада по займаній
посаді (з встановленими надбавками) в
радянській валюті та в іноземній
валюті згідно довідці № 4/89359 від 23.06.2000
року, з застосуванням коефіцієнтів,
передбачених законодавством, з моменту
звернення, починаючи з 01 квітня 2013 року,
оскільки заява про перерахунок пенсії
була подана 03 квітня 2013 року.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 16.12.13 року зазначений
позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову УПФУ у
Жовтневому районі м. Харкова у
призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано УПФУ у Жовтневому районі м.
Харкова провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1, виходячи із його
середньомісячного заробітку роботи
закордоном в установах СРСР за 60
календарних місяців роботи за період з
01 грудня 1974 по 30 листопада 1979 року,
зарахувавши 100 % максимального окладу
по займаній посаді (з встановленими
надбавками) в радянській та іноземній
валюті відповідно довідки 4/89359 від
23.06.2000 року з 01 квітня 2013 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Харкова за
місцем проживання.

03. 04.2013 року звернувся до УПФУ у
Жовтневому районі міста Харкова з
заявою про перерахунок та збільшення
пенсії з урахуванням його заробітку в
період роботи за кордоном з 01.01.1975 року
по 31.12.1979 року.

У відповіді від 10.04.2013 року № 98/І-10/31 на
заяву про підвищення нарахованої йому
пенсії повідомлено, що при визначенні
середньомісячного заробітку
працівників і службовців, які
працювали в установах СРСР за кордоном
або в міжнародних організаціях і
схемою оплати праці яких передбачалися
мінімальні та максимальні оклади в
радянській валюті, зараховується 200
відсотків максимального оклада по
займаній посаді (з встановленими
надбавками) в радянській валюті, при
цьому частина заробітної плати, яка
виплачується в іноземній валюті, не
зараховується, тому провести
перерахунок пенсії по довідці № 4/89359
від 23.06.2000 року від заробітної плати за
період служби в НДР з урахуванням
частини заробітної плати, яка
виплачувалася в іноземній валюті,
немає можливості.

У заяві від 24.04.2013 року він повторно
просив про перерахунок та збільшення
пенсії, уточнивши період його роботи
за кордоном, який просить урахувати - з
01 грудня 1974 року до 30 листопада 1979 року
замість періоду з 01.01.1975 року по 31.12.1979
року, з застосуванням коефіцієнтів,
передбачених законодавством.

Погодився з тим, що при перерахунку
пенсії при визначенні
середньомісячного заробітку у
вказаний період, коли він працював в
установах СРСР за кордоном
зараховується 200 відсотків
максимального окладу по займаній
посаді (з встановленими надбавками) в
радянській валюті, про що УПФ
повідомило у відповіді від 10.04.2013 року,
що передбачено пп.121-126 Положення про
порядок призначення та виплати
державних пенсій, затвердженого РМ
СРСР 03.08.1972 року, про що повідомив УПФ в
своїй заяві від 28.05.2013 року.

У листі № 122/ І-10/38 від 03.06.2013 року
відповідач повідомив, що архівна
довідка № 4/89359 від 23.06.2000 року не
містить інформації про складові
заробітку, з'ясувати скільки відсотків
максимального окладу по займаній
посаді включено в довідку неможливо.

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням відповідача, позивач для
захисту своїх прав звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що розрахунок розміру пенсії
позивача повинен проводитися з суми
заробітної плати протягом знаходження
позивача в НДР, за період з 01 грудня 1974
року по 30 листопада 1979 року, оскільки
щомісячно проводилися відрахування до
органів соціального страхування в
розмірі 2 % як з тієї частини заробітної
плати, яка нараховувалися в радянських
рублях, так і з тієї її частини, яка
нараховувалася в валюті.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у УПФУ у
Жовтневому районі м. Харкова з 19.05.1995
року і отримує пенсію за вислугу років.

З 04.08.1970 року по 07.06.1982 року проходив
військову службу у Збройних Силах
Союзу РСР.

03.04.2013 року позивач звернувся до УПФУ в
Жовтневому районі міста Харкова з
заявою про перерахунок та збільшення
його пенсії з урахуванням заробітку за
період роботи за кордоном з 01.01.1975 року
по 31.12.1979 року.

Відповідач у відповіді від 10.04.2013 року
№ 98/І-10/31 відмовив у підвищенні
нарахованої пенсії з посиланням на те,
що при визначенні середньомісячного
заробітку працівників і службовців,
які працювали в установах СРСР за
кордоном або в міжнародних
організаціях і схемою оплати праці
яких передбачалися мінімальні та
максимальні оклади в радянській
валюті, зараховується 200 відсотків
максимального окладапо займаній
посаді (з встановленими надбавками) в
радянській валюті, при цьому частина
заробітної плати, яка виплачується в
іноземній валюті, не зараховується,
тому провести йому перерахунок пенсії
по довідці № 4/89359 від 23.06.2000 року від
заробітної плати за період служби в в
НДР з урахуванням частини заробітної
плати, яка виплачувалася в іноземній
валюті, немає можливості.

24.04.2013 року позивач повторно звернувся
до відповідача із заявою про
перерахунок та збільшення пенсії, у
якій він просив урахувати період його
роботи за кордоном з 01 грудня 1974 року до
30 листопада 1979 року замість періоду з
01.01.1975 року по 31.12.1979 року, з
застосуванням коефіцієнтів,
передбачених законодавством.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до архівної довідки Центрального
архіву Міністерства оборони
Російської Федерації від 23.06.2000 року №
489359 під час роботи в НДР з грудня 1974
року по грудень 1981 року позивач
отримував заробітну плату, частина
якої нараховувалась в радянських
рублях, а інша частина в інвалютних
марках НДР.

Відповідно до інструктивного листа ЦК
профспілки Державних установ від 15.06.1961
року № Н/8-503 із заробітної плати в
інвалюті і радянських карбованцях
радянських спеціалістів, які працювали
за кордоном, проводились відрахування
в органи соціального страхування в
розмірі 2% щомісячно.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від
20.09.2006 року в аналогічній справі судом
було визначено, що при встановленні
розміру пенсії необхідно враховувати
суму заробітної плати одержаної в
іноземній валюті.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» при обчисленні
середньомісячного заробітку
працівникам за роботу за межами
України враховується заробітна плата,
яку вони одержували перед виїздом, або
за їх вибором заробіток, що
визначається відповідно до ст. 73 цього
Закону, а за умови сплати в цей період
внесків до Пенсійного фонду України -
на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» за бажанням пенсіонера
перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати за періоди страхового
стажу, зазначені в частині першій
статті 40 цього Закону, тобто, за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв та за весь
період страхового стажу, починаючи з 1
липня 2000 року.

Отже, виходячи із вищевикладеного,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
розрахунок розміру пенсії позивача
повинен проводитися з суми заробітної
плати протягом знаходження позивача в
НДР за період з 01 грудня 1974 року по 30
листопада 1979 року, оскільки щомісячно
проводилися відрахування до органів
соціального страхування в розмірі 2 % як
з тієї частини заробітної плати, яка
нараховувалися в радянських рублях,
так і з тієї її частини, яка
нараховувалася в валюті.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 16.12.13 року відповідає вимогам ст. 159
КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта -
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги з
наведених вище підстав висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 16.12.2013р. по справі №
639/5374/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.