Справа № 805/501/14
Суддя: Ушенко С. В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 р.
Справа №805/501/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ушенка С.В.,

при секретарі - Матченко В.С.,

за участю

представника позивача - Приходько О.Ф.
(за довіреністю),

представника
відповідача - Воропаєва І.О. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька до Публічного акціонерного
товариства «Рутченківський завод
«Гормаш» про стягнення заборгованості
з відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Рутченківський завод «Гормаш» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за списком №2, за
період з 01.10.2013р. по 25.12.2013р. в сумі 140 311,57
грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663, передбачено порядок
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 100 % від
фактичних витрат на виплату і доставку
зазначених пенсій. На виконання вимог
Закону № 1058-IV, на покриття фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій по
працівниках Публічного акціонерного
товариства «Рутченківський завод
«Гормаш» позивачем були надіслані на
адресу відповідача розрахунки по
відшкодуванню Управлінню суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2, за
період з 01.10.2013р. по 25.12.2013р. в сумі 140 311,57
грн., які відповідачем не сплачені.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві, та просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав у
повному обсязі, проти задоволення
позову не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст. 136 КАС України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими статтею 112 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, зокрема,
у разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Крім того, суд не приймає
визнання адміністративного позову і
продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши в
судовому засіданні всі обставини
справи і перевіривши їх наявними в ній
доказами в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство
«Рутченківський завод «Гормаш» (; 83025, м. Донецьк, вул.
Петровського, б. 74) зареєстровано в
якості юридичної особи, відповідно до
п. 2.1.1 Інструкції № 21-1 є платником
єдиного внеску.

На підприємстві працювали особи, які
були зайняті на роботах, що дають їм
право на призначення пенсії на
пільгових умовах, згідно з п.п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1931- XII та яким
відповідно до вказаного Закону було
призначено та виплачено пенсію.

Управлінням Пенсійного фонду України
за період з 01.10.2013р. по 25.12.2013р були
здійснені витрати на виплату і
доставку працівникам Публічного
акціонерного товариства
«Рутченківський завод «Гормаш»
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком № 2, на загальну суму
140 311,57 грн.

На виконання приписів діючого
законодавства позивачем на адресу
відповідача за зазначений період часу
були направлені для відшкодування
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 2, по
працівникам підприємства.

Відповідачем вказані у розрахунках
витрати УПФУ у встановлені строки не
сплачені, в результаті чого існує
заборгованість за зазначений період у
загальному розмірі 140 311,57 грн., яка
підтверджується карткою особового
рахунку відповідача.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступних мотивів та положень діючого
законодавства.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р.
останній визначає принципи, засади і
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального Пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюються нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України № 1058-IV у разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (надалі - Закон України
«Про пенсійне забезпечення»).

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України № 1058-IV. При цьому, зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004,
тобто до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, має
здійснюватися відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. «б» - «з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно пункту 6 Інструкції № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч.2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно положень пункту 6.5 Інструкції 21-1
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції
21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
за період з 01.10.2013р. по 25.12.2013р. понесено
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій працівникам
відповідача у розмірі 140 311,57 грн.,
обов'язок з відшкодування позивачеві
цих витрат законодавством покладено на
відповідача, приймаючи до уваги
невідшкодування відповідачем цих
витрат та наявність на день розгляду
справи заборгованості у зазначеному
розмірі, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги УПФУ є обґрунтованими
та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, 22.01.2014 року відповідачем
через канцелярію суду надано письмову
заяву щодо встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
шляхом розстрочення його виконання.

Відповідач обґрунтовує заяву
відсутністю коштів на рахунках
підприємства у зв'язку із затримкою
фінансування з Державного бюджету,
наявністю існуючої заборгованості з
боку вугледобувних підприємств, яку
неможливо стягнути з останніх навіть у
судовому порядку, оскільки виконавчі
провадження були зупинені на підставі
приписів Закону України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».
Також, на підприємстві спостерігається
вимушене скорочення штату працівників
та зменшення обсягів і напрямків
діяльності, тобто склалися обставини,
які значно ускладнюють своєчасне
виконання судового рішення. Таким
чином, з урахуванням наведених
обставин відповідач просить
розстрочити виконання судового
рішення строком на 120 місяців з
наступною сплатою суми боргу: лютий 2014
року - грудень 2023 року включно - 1 170,00
грн. щомісячно; у січні 2024 року - 1 081,57
грн. до повного погашення суми боргу.

Представник позивача в судовому
засіданні проти розстрочення
виконання постанови суду не
заперечував, про що надав відповідну
письмову заяву, яка долучена до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав зазначену заяву,
просить її задовольнити.

Розглянувши заяву про встановлення
порядку і способу виконання судового
рішення шляхом його розстрочення та
матеріали адміністративної справи,
заслухавши пояснення представників
сторін з цього питання, дослідивши
матеріали справи, суд вважає заяву
такою, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення.

Згідно ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, або
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Збиткове фінансове становище
підприємства підтверджується наявними
в матеріалах справи довідкою про стан
дебіторської заборгованості
підприємства, листами на адресу
Президента України, Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, директора Департаменту
вугільної промисловості Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України із викладенням обставин
складного фінансового становища
підприємства. Зазначені обставини, на
думку суду, є поважними і такими, що
унеможливлюють своєчасне виконання
відповідачем рішення суду в даній
справі шляхом сплати боргу одноразовим
платежем, у зв'язку з чим суд дійшов
висновку, що дана ситуація є
винятковою, оскільки вказані обставини
ускладнюють виконання судового
рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-71, 86, 94, 122- 154,
158-163, 167, 185, 186, 254, 257, 263 КАС України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Донецька до Публічного
акціонерного товариства
«Рутченківський завод «Гормаш» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Рутченківський завод
«Гормаш» (; 83025, м.
Донецьк, вул. Петровського, б. 74) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком №2, в розмірі 140 311 (сто сорок
тисяч триста одинадцять) грн. 57 коп.

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Рутченківський завод
«Гормаш» про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення по
справі №805/501/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька до Публічного
акціонерного товариства
«Рутченківський завод «Гормаш» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій -
задовольнити у повному обсязі.

Встановити спосіб і порядок виконання
судового рішення шляхом розстрочення
виконання постанови Донецького
окружного адміністративного суду від
30.01.2014 року по адміністративній справі
№ 805/501/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька до Публічного
акціонерного товариства
«Рутченківський завод «Гормаш» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 140 311,57 грн. строком на 120 місяців
з наступною сплатою суми боргу:

лютий 2014 року - грудень 2023 року включно -
по 1 170,00 грн. щомісячно;

у січні 2024 року - 1 081,57 грн. і до повного
погашення суми боргу.

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 04.02.2014р., її вступну та
резолютивну частини проголошено в
судовому засіданні 30.01.2014р. в
присутності представників сторін та
приєднано до матеріалів справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
ст.160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Ушенко С. В.