Справа № 826/12836/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
О.А. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Гром Л.М.,

при секретарі - Січкаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
підприємства з іноземними
інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд»
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом підприємства
з іноземними інвестиціями
«МакДональдз Юкрейн Лтд» до державної
податкової інспекції у місті Сумах
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Підприємство з іноземними
інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у місті Сумах Головного
управління Міндоходів про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
29.05.2013 № /27479.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 вересня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
зазначена апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у м. Сумах Сумської області,
правонаступником якої є державна
податкова інспекція у м. Сумах
Головного управління Міндоходів,
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих ПІІ «МакДональдз
Юкрейн Лтд» в податковій декларації з
плати за землю (орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 16.05.2013 р.
№ 1607/152/23744453, в якому зроблено висновок
про порушення позивачем вимог пп. 288.5.1
п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу
України, а саме: заниження ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд» суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності за березень 2013
року, заявленого в податковій
декларації з плати за землю (орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2013 рік на
суму 5 585, 94 грн.

В Акті перевірки, зокрема,
зазначається, що мінімальний розмір
орендної плати за використання
земельної ділянки площею 3 456 кв.м.
становить 3 відсотка від її нормативної
грошової оцінки, яка станом на 01.01.2013 р.
складає 4 468 746,24 грн.

Таким чином, розмір орендної плати за
даними камеральної перевірки складає 11
171,87 грн., а за даними позивача - 5 585,93
грн., тобто наявне відхилення на суму «+5
585,94» грн.

На підставі вказаного акту ДПІ у місті
Сумах Сумської області ДПС винесено
податкове повідомлення-рішення від
29.05.2013 № /27479, відповідно до якого
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності з юридичних
осіб» на 5 585,94 грн. за основним платежем
та на 2 792,97 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що незалежно від
визначеного в даному випадку розміру
орендної плати за договором, він не
може бути нижчим, ніж встановлений
чинним законодавством України, у
зв'язку з цим відповідачем правомірно
донарахувно позивачу суму
обов'язкового платежу з податку на
землю.

Проте, колегія суддів не
погоджується з вказаним висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Так, спірним в даному випадку є розмір
орендної плати, який, як вважає позивач,
визначається договором та складає 1,5%
від нормативної грошової оцінки, у той
час, коли за висновком ДПІ мінімальний
розмір орендної плати становить 3% від
її нормативної грошової оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що
Сумською міською радою (Орендодавець) з
підприємством з іноземними
інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд»
(Орендар) 15.02.2001 р. укладено договір
оренди земельної ділянки площею 3 456
кв.м за адресою м. Суми, Червона площа,
15а, терміном дії до 05.04.2024 p., Договір
зареєстрований у Сумському
міськвиконкомі 10.04.2001 р. за № 407.

Згідно п. 2.3 зазначеного договору
оренди, розмір орендної плати
становить 1 870,56 гривень на місяць.
Орендна плата була визначена сторонами
в розмірі, передбаченому нормативними
актами на час його укладання, а саме: 1,5%
від грошової оцінки земельної ділянки,
що на момент укладання договору
складала 1 496 448 грн.

Колегія суддів з приводу спірних
правовідносин зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що використання
землі в Україні є платним. Плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - це загальнодержавний податок,
який справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно з пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового
кодексу України, для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового
Кодексу України, розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем,
але річна сума платежу, відповідно до п.
288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України,
не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу та
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом
ХІІІ Кодексу.

Разом з тим, згідно з пунктом 288.1 статті
288 Податкового кодексу України,
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Аналогічне положення міститься і в
пункті 288.4 статті 288 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
розмір та умови внесення орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності встановлюються
у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Наведені норми Податкового кодексу
України кореспондують положенням
Закону України «Про оренду землі»,
відповідно до статті 15 якого, істотною
умовою договору оренди землі є,
зокрема, орендна плата із зазначенням
її розміру.

При цьому, згідно зі статтею 21
вказаного Закону, орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що розмір орендної
плати встановлюється саме в договорі
оренди, який є єдиною визначеною
законодавством підставою для
нарахування орендної плати, а жодної
іншої форми встановлення розміру
орендної плати ніж договір оренди не
існує.

Більш того, з матеріалів справи
вбачається, що в пункті 5.1 договору
оренди зазначено, що зміни умов
договору можливі за взаємною згодою
сторін. В разі недосягнення згоди щодо
зміни умов Договору оренди, такий спір
вирішується в судовому порядку.

Крім того, відповідно до пункту 5.5
договору оренди, будь-які зміни або
доповнення до цього договору
здійснюються в письмовій формі та
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.2 договору
оренди умови цього договору зберігають
свою чинність на строк його дії у
випадках, коли після набуття договором
чинності, законодавством встановлені
інші правила, ніж передбачені цим
договором.

Колегія суддів звертає увагу, що
сторонами договору оренди було окремо
і чітко зафіксовано незмінність
положень даного договору незважаючи на
можливу подальшу зміну законодавчого
регулювання цієї сфери правовідносин.

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 01.06.2012 зазначено, що за
змістом ст. 21 Закону України від 06.10.1998
№ 161-ХІV «Про оренду землі» розмір та
умови орендної плати, що зазначені в
договорі оренди, не можуть суперечити
чинному на час укладання договору
законодавству.

У зв'язку з тим, що Указ Президента
України від 19.08.2008 № 725/2008 «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)», яким
встановлено розмір орендної плати не
менше 3 % визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки, має рекомендаційний характер
та набрав чинності після укладання
договору оренди між сторонами, зміна
розміру орендної плати можлива лише за
згодою сторін (постанова Верховного
Суду України від 25 червня 2011 р. у справі
№ б-17цс11).

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 11.06.2013 у справі № 21-443а12
договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, щоб
такі умови не суперечили інтересам
суспільства.

Хоча зміна розміру земельного податку
згідно із Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 03.06.2008 № 309-VІ є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної плати
та, відповідно, донарахування ДПІ суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до частини 2 статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що розмір
та умови орендної плати, що зазначені в
договорі оренди, не можуть суперечити
чинному законодавству саме на час
укладання договору. При цьому,
законодавча зміна розміру орендної
плати після укладення договору оренди
не впливає автоматично на розмір
орендної плати за договором між
сторонами.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції, при ухваленні оскаржуваної
постанову неправомірно відмовив
позивачу у задоволенні позову, у
зв'язку з порушенням норм
матеріального права, а тому
оскаржувану постанову необхідно
скасувати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
правомірності винесення ним
оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 вересня 2013року -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підприємства з
іноземними інвестиціями «МакДональдз
Юкрейн Лтд» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 вересня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позовні вимоги підприємства з
іноземними інвестиціями «МакДональдз
Юкрейн Лтд» - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у місті Сумах
Головного управління Міндоходів від
29.05.2013 № /27479.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М.
Бистрик

.

Л.М. Гром

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Гром Л.М.