Справа № 812/507/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/507/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

прокурора - Петрової Г.В. (посвідчення
від 09.10.2012 № 008308),

представника відповідача - Силакової
О.М. (довіреність від 30.12.2013 № 03/8-604),

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
прокурора Перевальського району
Луганської області в інтересах держави
в особі Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Луганській області до Державного
підприємства «Луганськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Луганськвантажтранс» про стягнення
податкової заборгованості з
земельного податку в розмірі 48751,07 грн.,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
прокурора Перевальського району
Луганської області в інтересах держави
в особі Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Луганській області до Державного
підприємства «Луганськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Луганськвантажтранс» про стягнення
податкової заборгованості з
земельного податку в розмірі 48751,07 грн.,
в обґрунтування якого позивач послався
на наступне.

Прокуратурою району проведено
перевірку в Перевальському відділенні
Алчевської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Луганській області якою встановлено,
що ДП «Луганськвугілля» в особі ВП
«Луганськвантажтранс» перебуває на
обліку в позивача та має
заборгованість зі сплати земельного
податку в Перевальському відділенні
Алчевської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Луганській області.

За відповідачем утворилась
заборгованість з земельного податку в
сумі 48751,07 грн.

Сума грошових зобов'язань визначена
самостійно платником податків у
податковій декларації за 2013 рік. Окрім
того, за несвоєчасну сплату земельного
податку позивачем було нараховано пеню
в розмірі 1257,86 грн.

Позивачем уживалися заходи щодо
стягнення податкового боргу, а саме:
відповідачу було направлено податкову
вимогу від 04.03.2013 № 231-19. Однак, борг
сплачено не було. На підставі
викладеного прокурор просив суд
стягнути з відповідача суму
податкового боргу в розмірі 48751,07 грн.

Прокурор у судовому засіданні
адміністративний позов підтримав у
повному обсязі, надав пояснення,
аналогічні викладеному в позові.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, просив розглянути
справу без його участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що станом на 31.01.2014
згідно актів звірення від 19.02.2014 № 222-12,
224-12, 226-12 у бухгалтерському обліку ВП
«Луганськвантажтранс» ДП
«Луганськвугілля» рахується
кредиторська заборгованість зі сплати
земельного податку в розмірі 45346,32
грн.,у тому числі: Перевальській
міській раді - 25271,62 грн., з яких: пеня в
розмірі 600,70 грн., Зоринській міській
раді - 14639,74 грн., з яких: пеня в розмірі
226,10 грн., Артемівській міській раді -
5434,96 грн., з яких: пеня в розмірі 155,12 грн.

Представник відповідача зазначив, що
заборгованість не погашено з
об'єктивних причин, оскільки у І
півріччі 2013 року, в зв'язку з
невиконанням плану вантажообігу,
підприємство понесло збитки в розмірі
1730 тис. грн. Крім того, не маючи
можливості здійснення погашення
податкового боргу одним платежем
просив розстрочити виконання судового
рішення строком на 12 місяців згідно
графіку.

Вислухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих сторонами доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог статей 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Згідно зі статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини (підпункти 95.2 та 95.3 статті
95 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту
129.1. статті 129 Податкового кодексу
України після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Згідно з пунктом 129.4. статті 129
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Відповідно до пункту 131.1. статті 131
Податкового кодексу України
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Судом установлено, підтверджується
матеріалами справи, що Відокремлений
підрозділ «Луганськвантажтранс»
Державного підприємства
«Луганськвугілля» зареєстровано без
права юридичної особи, головним
підприємством є Державне підприємство
«Луганськвугілля» (арк. справи 22).

Відповідач перебуває на податковому
обліку в позивача (арк. справи 21).

За відповідачем виник податковий борг
по земельному податку в сумі 48751,07 грн.,
з яких за основним платежем - 47493,21 грн.,
пеня - 1257,86 грн., у тому числі: до
місцевого бюджету Перевальської
міської ради в сумі 24975,99 грн., з яких:
24146,67 грн. - податкові зобов'язання та
829,32 грн. - пеня, до місцевого бюджету
Зоринської міської ради
Перевальського району в сумі 15941 грн., з
яких: 15670,19 грн. - податкові зобов'язання
та 270,81 грн. - пеня, до місцевого бюджету
Артемівської міської ради
Перевальського району в сумі 7834,08 грн.,
з яких: 7646,35 грн. - податкові
зобов'язання та 157,73 грн. - пеня.

Податкове зобов'язання визначено
самостійно платником податків у
податкових деклараціях з земельного
податку за 2013 рік (арк. справи 23-28).

У зв'язку з несвоєчасною сплатою
податкового боргу відповідачу на
підставі статті 129 Податкового кодексу
України було нараховано пеню.

У судовому засіданні встановлено, що з
метою погашення податкового боргу
позивачем вживалися заходи,
передбачені Податковим кодексом
України, а саме: направлено податкову
вимогу від 04.03.2013 № 231-19 на загальну суму
19900,02 грн. (арк. справи 8).

Податковий борг у добровільному
порядку не було сплачено, що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (арк. справи
9-18).

Таким чином, суд вважає встановленим,
що за відповідачем дійсно існує
податковий борг у зазначеній сумі, про
яку він повідомлений, яка ним не
оспорена, до теперішнього часу не
сплачена.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що необхідно задовольнити.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочення виконання судового
рішення терміном на дванадцять
місяців, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою та другою
статті 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 26
грудня 2003 року № 14 «Про практику
розгляду скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернення учасників виконавчого
провадження» при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення суду потрібно мати на увазі, що
їх задоволення можливе лише у
виняткових випадках, які суд визначає
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

Підставою для відстрочення чи
розстрочення виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк,
встановлений судом, тому всі ці
обставини повинні бути доведені
заявником.

Суд не знаходить підстав для
розстрочення виконання судового
рішення з огляду на те, що посилання на
тяжке фінансове становище, як на
підставу для відстрочення виконання
судового рішення, не є винятковою
обставиною у розумінні статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідачем не надано доказів тяжкого
фінансового становища підприємства
(баланс підприємства, звіт про
фінансові результати тощо).

Окрім того, відповідачем не надано
доказів на підтвердження відсутності
коштів на рахунках підприємства
(виписки банків, інкасові доручення
(розпорядження) тощо).

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідачем повинно бути вказано
економічне обґрунтування, яке свідчить
про можливість погашення зазначеного
боргу внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
чи збутом боржника. Вказане економічне
обґрунтування відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене суд вважає
клопотання відповідача про
розстрочення виконання судового
рішення необґрунтованим,
документально не підтвердженим і
таким, що не підлягає задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки прокурор
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 158-163, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора
Перевальського району Луганської
області в інтересах держави в особі
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Луганській
області до Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу
«Луганськвантажтранс» про стягнення
податкової заборгованості з
земельного податку в розмірі 48751,07 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу
«Луганськвантажтранс» суму
податкового боргу зі сплати земельного
податку в розмірі 48751 грн. 07 коп. (сорок
вісім тисяч сімсот п'ятдесят одна грн. 07
коп.), у тому числі: на користь місцевого
бюджету Перевальської міської ради в
сумі 24975,99 грн., з яких: 24146,67 грн. -
податкові зобов'язання та 829,32 грн. -
пеня, перерахувавши на р/р 0242, код
платежу 13050100, отримувач - УДКСУ у
Перевальському районі, МФО 804013, ОКПО
37934445, банк - ГУДКСУ в Луганській
області; на користь місцевого бюджету
Зоринської міської ради
Перевальського району в сумі 15941 грн., з
яких: 15670,19 грн. - податкові зобов'язання
та 270,81 грн. - пеня, перерахувавши на р/р
0244, код платежу 13050100, отримувач -
УДКСУ у Перевальському районі, МФО 804013,
ОКПО 37934445, банк - ГУДКСУ в Луганській
області; на користь місцевого бюджету
Артемівської міської ради
Перевальського району в сумі 7834,08 грн.,
з яких: 7646,35 грн. - податкові
зобов'язання та 157,73 грн. - пеня,
перерахувавши на р/р 0243, код
платежу 13050100, отримувач - УДКСУ у
Перевальському районі, МФО 804013, ОКПО
37934445, банк - ГУДКСУ в Луганській
області, за рахунок коштів платника,
які перебувають у його власності, з
рахунків у банках, що його
обслуговують.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 26
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун