Справа № 805/15089/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №805/15089/13-а
Приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,
секретар судового засідання Овчаренко
М.Б., з участю представника позивача
Ніколенка І.В., представника
відповідача Міхно М.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Будівельно-монтажна фірма
"Азовстальбуд" на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2013 року у справі № 805/15089/13-а за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Будівельно-монтажна фірма
"Азовстальбуд" до Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
09.10.2013 року за №,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Будівельно-монтажна фірма
"Азовстальбуд" (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - відповідач) про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 09.10.2013 року за
№.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
позивачу було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову суду, якою
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що висновки Акту перевірки та
винесення податкового
повідомлення-рішення N від 09.10.2013
року (і застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 27 531,66
грн.), суперечить нормам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи. Приймаючи до уваги фактичний
брак грошових коштів на поточних
банківських рахунках ПАТ БМФ
„Азовстальбуд", неправомірне
обмеження (при закритому виконавчому
провадженні) у користуванні коштами на
рахунках позивача, несвоєчасна сплата
узгоджених сум податкових зобов'язань
за березень 2013 року була спричинена
об'єктивними обставинами.

Суд першої інстанції надав помилкову
оцінку фактичним обставинам справи та
проігнорував висновки зроблені вищими
ланками системи судочинства України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є юридичною
особою та перебуває на обліку у
відповідача як платник податків.

18 травня 2013 року позивачем було надано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2013 року,
згідно з якою узгоджено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 275316,60грн.(а.с.70-75).

30 травня 2013 року позивачем було подано
до банківської установи платіжне
доручення № 1392 від 30.05.2013 року на суму
275316,60грн. на сплату податку на додану
вартість за квітень 2013 року, проте це
доручення було повернуто банком через
недостатність коштів на рахунку,
згідно п. 3.6 глави 3 Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті".

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 203.2 ст. 203 та п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України в частині
несвоєчасної сплати узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість по декларації за
квітень 2013 року в розмірі 275316,60 грн.

Позивачем, зазначену узгоджену суму
податкового зобов'язання за квітень 2013
року, сплачено з затримкою 20
календарних днів, що підтверджується
платіжними дорученнями від 12.06.2013 року
за №1464 на суму 16191грн., від 14.06.2013 року за
№1528 на суму 15000грн., від 17.06.2013 року за
№1540 на суму 10000грн., від 20.06.2013 року за
№1585 на суму 23000грн., від 17.06.2013 року за
№1538 на суму 5000грн., від 18.06.2013 року за
№1545 на суму 5000грн., у зв'язку з чим
податковим органом було складено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення. Просив відмовити
у задоволенні позовної заяви.
Граничний термін сплати позивачем
узгодженого податкового зобов'язання
по декларації з податку на додану
вартість за квітень 2013 року є 30.05.2013
року

01.10.2013 року за результатами
документальної невиїзної перевірки, з
питань несвоєчасної сплати податку на
додану вартість за квітень 2013року,
відповідачем було складено акт за
№172/05-19-15-01/01237193 на підставі п.п.20.1.4, 20.1.6
п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.79.2 ст.79
Податкового кодексу України.

Відповідно до акта перевірки
встановлено порушення позивачем
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, визначеного п.57.1ст.57,
п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України,
та на підставі ст.126 Податкового
кодексу України до позивача податковим
повідомленням - рішенням від 09.10.2013 року
за № застосовані штрафні санкції
в розмірі 27531,66грн.

Згідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 49.18.1 п. 49.18 ст.49 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова декларація, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подається
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно з п. 54.1. ст.54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового
Кодексу України у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу, у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу, при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен повинен сплачувати
податки і збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що накладення арешту відділом
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби
Департаменту державної виконавчої
служби України на частину рахунків у
банківських установах не може бути
підставами для звільнення відповідача
від обов'язку своєчасної сплати
податкового зобов'язання та жодним
нормативним актом суб'єкта
господарювання - платника податків не
звільнено від сплати податків на
підставі арешту його розрахункових
рахунків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач діяв в межах своїх
повноважень при прийнятті спірного
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Будівельно-монтажна фірма
"Азовстальбуд" - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі № 805/15089/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Будівельно-монтажна фірма
"Азовстальбуд" до Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
09.10.2013 року за № - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
складена в нарадчій кімнаті та
проголошена в судовому засіданні 19
лютого 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 24 лютого 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г. Гаврищук

М.Г.Сухарьок