Справа № 2а/489/336/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Справа № 2а/489/336/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної виконавчої служби
України м. Києва на Постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 22 липня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Державної
виконавчої служби України м. Києва,
третя особа: Державна судова
адміністрація України про визнання дій
посадових осіб протиправними та
скасування постанови, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Ленінського
районного суду м. Миколаєва з позовом
до Державної виконавчої служби України
м. Києва, третя особа: Державна судова
адміністрація України про визнання дій
посадових осіб протиправними та
скасування постанови.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2013 року позов
задоволено частково. Скасовано
постанову про повернення виконавчого
документу від 29.12.2012р. за виконавчим
листом № 2-а-3748/09/1470 виданим 27.04.2010 року,
винесену державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Людмилою Володимирівною по
виконавчому провадженню № 22392111. В
задоволені іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби м. Києва знаходиться виконавчий
лист по адміністративній справі №
2-а-3748/09/1470 від 27.04.2010р. про визнання
протиправними дії Господарського суду
Миколаївської області щодо припинення
нарахування та виплати ОСОБА_4
довічного грошового утримання судді з
січня 2009р. по лютий 2010р., стягнення з
Господарського суду Миколаївської
області на користь ОСОБА_4 довічне
грошове утримання судді з січня 2009 року
по лютий 2010 року у сумі 93378,42 грн.,
допущення до негайного виконання
стягнення довічного грошового
утримання судді за один місяць у сумі
7767,90 грн. в межах загальної суми
стягнення 93378,42 грн.

Постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 29.12.2012р.
вказаний виконавчий лист повернутий
позивачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до якого виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу, якщо: наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
якщо у нього відсутнє інше майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» на державного виконавця
покладено обов'язок вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувана або його представника про
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 зазначеного
Закону, в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного
кодексу України Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 р. № 845 безспірне списання коштів
державного та місцевих бюджетів і їх
перерахування на рахунок, зазначений у
виконавчому документі про стягнення
надходжень бюджету та/або заяві про
виконання рішення про стягнення
надходжень бюджету, здійснюються
органами Казначейства з відповідного
рахунка, на який такі кошти зараховані,
шляхом оформлення розрахункових
документів.

Відповідно до и. 20 зазначеного Порядку,
у разі коли законом відповідний вид
надходжень у поточному бюджетному
періоді не передбачений, безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів здійснюється з рахунка, на
якому обліковуються кошти за кодом
доходів бюджету «Інші надходження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувану у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Відповідно до п. 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 р. за N 489/20802) повернення виконавчого
документа стягувачу здійснюється за
наявності підстав та в порядку,
визначеному у статті 47 Закону. При
цьому при поверненні виконавчого
документа стягувачу необхідно
враховувати, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини першої статті 47
Закону.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, відповідач не посилається
на будь-який закон, який забороняв би
стягнення на майно чи кошти боржника.

Органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини від 29 червня 2004 року
по справі "Жовнер проти України"
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням.

Крім того, враховуючи практику
Європейського суду з прав людини
невиконання рішення суду у зв'язку з
відсутністю коштів, є порушенням п. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованою
Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною
національного законодавства, а також
статті 1 Протоколу №1 до зазначеної
Конвенції.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
скасування постанови від 29.12.2012р. про
повернення виконавчого документа
належним чином обґрунтовані,
підтверджені наявними у справі
матеріалами та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною, то вказані вимоги є
безпідставними, оскільки як вбачається
з матеріалів справи, то відповідачем
вчинялись виконавчі дії по виконанню
виконавчого листа № 2а-3748/.09/1470 від
27.04.2010р., зокрема, направлялись
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 29.10.2010р. та вимоги
державного виконавця до боржника,
надавались відповіді скаржнику по його
заявам, тощо.

Позовні вимоги про визнання дій
начальника ВПВР ДВС України
Черноволова В.А. протиправними є
безпідставними та необгрунтованими у
зв'язку з тим, що позивачем не вказано в
яких саме діях вбачається
протиправність та не надано
відповідних доказів на підтвердження
вказаного.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта
відносно того, що означений спір
повинен був розглядатися
Миколаївським окружним
адміністративним судом, оскільки як
вибачається з положень частини 6 ст. 181
КАС України, місцевим загальним судам,
як адміністративним судом
розглядаються адміністративні справи
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України м. Києва, -
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2013 року по
справі № 2а/489/336/13-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль