Справа № 20091/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2010 р.справа № 2а-911/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М.
Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання:
Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року у справі №2а-911/10/0870 за позовом
Куйбишевського міжрайонного прокурора
Запорізької області в інтересах
держави в особі Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області до
ОСОБА_1 про зобов'язання подати
декларацію,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року Куйбишевський
міжрайонний прокурор Запорізької
області в інтересах держави в особі
Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати позивача
подати до Куйбишевської МДПІ
Запорізької області річну декларацію
про отримані нею у 2008 році доходи. В
обґрунтуванні заявлених вимог
посилався на те, що 05.05.05.2008 року
Куйбишевською державною нотаріальною
конторою до Куйбишевської МДПІ
Запорізької області було подано
«Податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку»за формою 1ДФ, згідно якого
стало відомо, що позивач отримала у 2008
році дохід на загальну суму 12 024,04 грн. В
порушення вимог ст. 67 Конституції
України, п.13.4 ст.13, ст. 19 закону України
«Про податок з доходів фізичних
осіб»відповідач в передбачений
законом терміни не подала до МДПІ річну
декларацію про отримані доходи, що в
подальшому призвело до їх не
оподаткування.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року в задоволені позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
чинним законодавством не передбачено
можливості зобов'язання платника
податків подати контролюючому органу
декларацію про отриманні доходи, що
свідчить про необґрунтованість
заявлених вимог.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Куйбишевська
міжрайонна державна податкова
інспекція Запорізької області подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просила скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга, обґрунтована тим, що
на органи державної податкової служби
покладено функції щодо здійснення
контролю за своєчасністю подання
податкових декларацій та правильністю
і своєчасністю сплати податків, і саме
на виконання покладених на ДПІ
обов'язків, прокурор звернувся до суду
з відповідним позовом.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 05.05.2008 року
Куйбишевською державною нотаріальною
конторою Запорізької області було
подано до Куйбишевської МДПІ
Запорізької області податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків і сум, утриманого з них
податку за формою №1ДФ №4714. Відповідно
до даного розрахунку позивач отримала
у 2008 році дохід на загальну суму 12 024
грн.04 коп. з ознакою доходу за кодом №65
(дохід, отриманий платником у наслідок
прийняття ним у спадщину (як подарунок)
від фізичної особи, що не є членом сім»ї
першого ступеня споріднення).

Відповідно до п.13.4. ст. 13 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
від 22.05.2003 року № 889-ІУ., особами,
відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є
спадкоємці, які отримали спадщину.

Відповідачка не подала до ДПІ річну
декларацію про отримані нею доходи у 2008
році, що і стало підставою для
звернення прокурора з позовом в
інтересах держави в особі
Куйбишевської МДПІ Запорізької
області.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що обраний спосіб захисту прав та
інтересів держави не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства,
оскільки законодавством не
передбачено можливості зобов'язання
платника податків подати
контролюючому органу декларацію про
отриманні доходи.

Колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо безпідставності
вимог позивача про зобов'язання
платника податків подати податкову
декларацію виходячи з наступного.

Статтею19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справ керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
ДПІ, в інтересах якої прокурором
заявлено позов, просить зобов'язати
відповідача подати податкову
декларацію.

Разом з тим, ст. 18 Закону України від 22
травня 2003 року № 889-IV "Про податок з
доходів фізичних осіб" та ст. 4 Закону
України від 21.12.2000р. №2181-III "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", передбачено
добровільний порядок подання
податкової декларації громадянами.

Крім цього, повноваження податкових
органів визначені Законом України від 4
грудня 1990 року № 509-XII "Про державну
податкову службу в Україні".

Пунктом 3 статті 10 цього Закону
встановлено, що державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції виконують такі
функції зокрема, контролюють
своєчасність подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів, а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків,
інших платежів.

Отже, з наведеної норми вбачається, що
право зобов'язувати платника податків
подати декларацію у податкового органу
відсутнє.

Пред'являючи позов в інтересах держави
в особі ДПІ, прокурор, враховуючи
вимоги ч.2 ст.60 КАС України, мав виходити
з обсягу повноважень, якими наділені
державні податкові інспекції і саме в
межах цих повноважень, визначитися зі
способом захисту прав та інтересів
держави.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що обраний спосіб
захисту прав та інтересів не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства та виходить за межі
повноважень, які надані податковим
органам.

Проте, законодавством передбачене
право ДПІ здійснення контролю за
своєчасністю подання декларацій
платником податків та право накладання
штрафу за неподання декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1 ст.4 Закону
України від 21.12.2000р. №2181-III "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" податкові
декларації подаються за базовий
податковий (звітний) період.

Підпункт 17.1.1. п.17.1 ст.17 цього Закону
передбачає, що платник податків, що не
подає податкову декларацію у строки,
визначені законодавством, сплачує
штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за кожне таке неподання або її
затримку.

Відповідно до пункту 11 статті 10 Закону
України N 509-ХІІ від 04.12.90 року "Про
державну податкову службу в Україні"
державні податкові інспекції в районах
у містах подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що вимога
про зобов'язання платника податків
подати податкову декларацію є
неправомірною, а відтак відсутні
правові підстави для її задоволення.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що оскаржене судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, тому передбачених
статтею 202 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування і ухвалення нового судового
рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року №2а-911/10/0870 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст ухвали виготовлено
10.11.2010р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
О.М. Лукманова