Справа № П/805/245/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 р.
Справа № П/805/245/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

ДДонецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Лазарєва В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу № Ф-29167-17 від 07
грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В
И В:

У січні 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду
з адміністративним позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-29167-17 від 07 грудня 2013
року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона є пенсіонером з
03.02.1999 року та знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області. Позивач є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
Позивачем було отримано від
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області вимогу про сплату боргу зі
сплати єдиного внеску № Ф-29167-17 від 07
грудня 2013 року. Позивач вважає
вищевказану вимогу відповідача
незаконною, оскільки з 06.08.2011 року
набрав чинності Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деякі інші законодавчі акти
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України» №
3609-VI, яким внесені доповнення до ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Внесення зазначених змін звільняє
позивача, як фізичну особу - підприємця
та пенсіонера за віком, від сплати за
себе єдиного внеску. Вважає, що
оскаржувана вимога відповідача
суперечать чинному законодавству
України та підлягає скасуванню. У
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надала клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, судом встановлено наступне.

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
08.12.1997 р. за № 2 000799,
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с. 5). Позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
Серія НОМЕР_2. 22 червня 1999 року
розпорядженням управління Пенсійного
фонду України призначено пенсію за
вислугою років (а.с. 23).

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області відповідно до п. 191-1.8
Податкового кодексу України,
забезпечує достовірність та повноту
обліку платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

07 грудня 2013 року відповідачем прийнята
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-29167-17 про сплату заборгованості зі
сплати єдиного внеску станом на 31.10.2013
року у розмірі 9704,68 грн. за період з
серпня 2011 року по 3 квартал 2013 року (а.с.
7).

Згідно із статтею 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років. Право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону №1058 за цим
Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років; б) соціальні пенсії.

Згідно зі ст. 52 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, право на пенсію за
вислугу років мають:

окремі категорії працівників авіації
та льотно-випробного складу;

робітники локомотивних бригад і окремі
категорії працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та
метрополітені;

водії вантажних автомобілів,
безпосередньо зайнятих в
технологічному процесі на шахтах, у
рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на
вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;

механізатори (докери-механізатори)
комплексних бригад на
вантажно-розвантажувальних роботах у
портах, а також плавсклад морського,
річкового флоту і флоту рибної
промисловості (крім суден портових, що
постійно працюють на акваторії порту,
службово-допоміжних, роз'їзних,
приміського і внутріміського
сполучення);

працівники експедицій, партій, загонів,
дільниць і бригад, безпосередньо
зайняті на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
роботах;

робітники і майстри (у тому числі
старші майстри), безпосередньо зайняті
на лісозаготівлях і лісосплаві,
включаючи зайнятих на обслуговуванні
механізмів і обладнання;

деякі категорії артистів театрів та
інших театрально-видовищних
підприємств і колективів відповідно до
пункту "ж" статті 55;

працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту "е" статті 55;

спортсмени відповідно до пункту "є"
статті 55.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено частиною 12 статті 9 Закону
№ 2464.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Отже, пенсіонерами за віком є особи, які
досягли встановленого законом
загального пенсійного віку та
отримують пенсію.

При цьому закон не містить обмежень в
залежності від виду отриманої
пенсіонером пенсії (за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника чи за вислугу років).

Так позивач є фізичною
особою-підприємцем, яка отримує пенсію
за вислугу років, однак остання досягла
віку (67 років), з якого призначається
пенсія за віком відповідно до статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Тобто, позивач є
пенсіонером за віком.

Таким чином, суд вважає, що положення ч.
4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» щодо
звільнення, зокрема пенсіонерів за
віком від сплати за себе єдиного внеску
поширюються на позивача.

До того ж, відповідно до положень ч. 4 ст.
4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст. 10 Закону України № 2464.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України № 2464, обов'язковою умовою
добровільної участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

Як вбачається з матеріалів справи,
жодних договорів про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
між сторонами укладено не було.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, приймаючи до уваги
наведене, суд вважає, що вимога
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-29167-17 від 07 грудня 2013 року є
протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на вищезазначене, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги про сплату боргу №
Ф-29167-17 від 07 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110, 121-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 181,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька про скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-29167-17 від 07 грудня 2013
року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-29167-17 від 07 грудня 2013
року у розмірі 9704,68 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 понесені судові витрати у
розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн. 06 коп.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.