Справа № 2а-12100/12/2670
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/19134/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу Кабінету
Міністрів України на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року у справі № 2а-12100/12/2670 за позовом
ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України,
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірною
бездіяльність Кабінету Міністрів
України щодо не розгляду пропозиції
позивача про вдосконалення правової
основи життя від 20 серпня 2012 року та
зобов'язати Кабінет Міністрів України
розглянути пропозицію і повідомити
позивача про результати розгляду.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 листопада 2012 року в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення про часткове задоволення
позову. Зобов'язано Кабінет Міністрів
України розглянути пропозиції
громадянина ОСОБА_1 про вдосконалення
правової основи життя від 20 серпня 2012
року та повідомити ОСОБА_1 про
результати такого розгляду відповідно
до Закону України «Про звернення
громадян». В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
апеляційного суду, Кабінет Міністрів
України звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить його скасувати
з мотивів неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав. Відповідно до
ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач звернувся до
Кабінету Міністрів України з
пропозицією про вдосконалення
правової основи життя від 20 серпня 2012
року шляхом визнання незаконними та
скасування останньої частини п. 2
Правил користування електричною
енергією для населення (ПКЕЕН),
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів від 26 липня 1999 року № 1357, а
саме: "технічні умови - документ, що
видається споживачу
енергопостачальником і містить
перелік технічних вимог, які необхідно
виконати для підключення
електроустановок нового споживача до
електромережі, реконструкції діючих
електроустановок споживача або зміни
категорії надійності
електропостачання споживача", а також
частини п. 4 цих Правил, а саме:
"технічними умовами".

Кабінет Міністрів України, отримавши 21
серпня 2012 року від позивача пропозицію
про вдосконалення правової основи
життя від 20 серпня 2012 року, не розглянув
її по суті, а скерував до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, оскільки останній є основним
розробником постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року №
1357.

За результатами розгляду вказаного
звернення листом Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України від 14 вересня 2012 року № 32-01/5-2029
позивача повідомлено, що на попередні
звернення членів Садового товариства
«Лісова поляна» неодноразово
надавалися ґрунтовні та вичерпні
відповіді щодо розрахунків за спожиту
електричну енергію, надання технічних
умов приєднання до електричних мереж,
укладення з енергопостачальником
прямих договорів про користування
електричною енергією тощо (листи від
28.12.2010 року №32-02/5-3869, від 23.02.2012 року
№32-01/5-452). Також повідомлено, що було
підготовлено письмові відповіді
близько 20 народним депутатам України з
приводу питання щодо порядку укладення
договорів про користування
електричною енергією між
електропостачальною компанією ПАТ
«Київенерго» та членами Садового
товариства «Лісова поляна», у зв'язку з
чим відповідно до Закону України «Про
звернення громадян» подальше
листування із зазначеного приводу
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України вважає
недоцільним.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що зміст
пропозиції позивача загалом зводиться
до питань відсутності у членів
Садового товариства «Лісова Поляна»
можливості укласти з
енергопостачальником прямі договори
про користування електричною енергією,
а також неправомірних, на думку
позивача, дій ПАТ «Київенерго», так як
дії Кабінету Міністрів України, який
направив пропозицію позивача на
розгляд Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України,
відповідають положенням Конституції
України та законам України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, апеляційний суд дійшов висновку,
що ні Кабінетом Міністрів України, ні
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України не надано
відповіді на питання, поставлені
позивачем у прохальній частині поданої
ним пропозиції від 20 серпня 2012 року, а
відтак зобов'язав Кабінет Міністрів
України розглянути пропозиції
громадянина ОСОБА_1 про вдосконалення
правової основи життя від 20 серпня 2012
року та повідомити ОСОБА_1 про
результати такого розгляду відповідно
до Закону України «Про звернення
громадян».

Водночас, колегія суддів не може
погодитись з вказаним висновком суду
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.7 Закону України
«Про звернення громадян» звернення,
оформлені належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обгрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, посадові особи
зобов'язані розглянути пропозиції
(зауваження) та повідомити громадянина
про результати розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.15 Закону
України «Про звернення громадян»
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про звернення громадян» не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а також ті
звернення, терміни розгляду яких
передбачено статтею 17 цього Закону, та
звернення осіб, визнаних судом
недієздатними.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач неодноразово звертався до
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України з листами щодо
порядку укладення договорів про
користування електричною енергією між
енергопостачальною компанією ПАТ
«Київенерго» та членами Садового
товариства «Лісова поляна», у зв'язку з
чим відповідачем надано грунтовні та
вичерпні відповіді від 28.12.2010 року №
32-02/5-3869, від 23.02.2012 року № 32-01/5-452 з
приводу зазначеного питання.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та зобов'язуючи Кабінет
Міністрів України розглянути
звернення громадянина ОСОБА_1 про
вдосконалення правової основи життя
від 20 серпня 2012 року, апеляційний суд не
врахував того, що таке звернення було
повторним, а відтак колегія суддів
знаходить обгрунтованим висновок суду
першої інстанції про безпідставність
позовних вимог, оскільки він
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді усіх обставин
справи в їх сукупності.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Рішення суду першої
інстанції, ухвалено відповідно до
закону і помилково скасоване
апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кабінету Міністрів
України задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року у справі № 2а-12100/12/2670 скасувати,
залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 листопада 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: