Справа № 2а-515/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Справа № 9104/10287/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М.,
Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на
постанову Галицького районного суду
м.Львова від 30 жовтня 2009 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Галицького
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоплаченої грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ :

26.05.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради в якому просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку не в повному розмірі та
зобов'язати відповідача виплатити їй
недоплачену допомогу за період з 01.08.2007
року по 31.12.2007 року.

Постановою Галицького районного суду
м.Львова від 30 жовтня 2009 року позов
ОСОБА_1 до Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про зобов'язання провести
нарахування та виплату недоплаченої
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Галицький відділ соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, в
позові відмовити.

На підставі ст. 197 КАС України розгляд
справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення, з наступних підстав.

Безспірно встановлено, що позивач є
застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та мала право
на отримання щомісячної допомоги у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження та відповідно до положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» має право на пільги
відповідно до вимог цього Закону, а
саме на отримання щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі встановленому законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Зокрема ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року - далі
Закон) встановлено, що така допомога
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
оскільки Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" не
визначено відповідно до якого
прожиткового мінімуму визначається
розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, то
слід застосовувати ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008
року), відповідно до якої розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно із довідкою Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради № 2605/07/1168 від 30.04.2009 року,
позивачці з серпня по грудень 2007 року
щомісячна грошова допомога по догляду
за одною дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачувалася в
розмірі, передбаченому Законом України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік».

За наявності декількох законів, норми
яких по-різному регулюють конкретну
сферу суспільних відносин, під час
вирішення спорів у цих відносинах
повинні застосовуватись положення
закону з урахуванням дії закону в часі
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої
статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" (справа про соціальні
гарантії громадян) від 09.07.2007 року №
6-рп/2007 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення ст.56
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", за якою щомісячна
грошова допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, який дорівнює
різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними. Положення статті 56
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», які визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
позивачці, починаючи з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року відповідачем була
нарахована невірно та виплачена не у
повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України в
редакції, що діяла з 01.09.2005 року для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України,
чинної на час розгляду справи судом
першої інстанції, пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що судом першої інстанції не
враховано ту обставину, що позивачка
пропустила строк звернення до суду,
оскільки звернулась з позовом лише
26.05.2009 року, а відповідачем заявлено
клопотання про застосування річного
строку звернення до суду. Відтак
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст.99 КАС
України.

Враховуючи вимоги ч.2 ст. 5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

На даний час ст.. 100 КАС України вказує,
що адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
що призвело до неправильного вирішення
спору по суті. Відтак, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
адміністративний позов - залишенню без
розгляду.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 160, ст. 195, п. 4 ч.
1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задовольнити.

Постанову Галицького районного суду
м.Львова від 30 жовтня 2009 року у справі №
2а-515/09 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоплаченої грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
В.П.Сапіга

Судді :
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька