Справа № К/9991/63141/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/63141/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 серпня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Зобов'язано Львівську обласну державну
адміністрацію розглянути заяви
позивача від 01.05.2010 року, 02.05.2010 року,
03.05.2010 року, 04.05.2010 року, 05.05.2010 року,
06.05.2010 року, 07.05.2010 року, 08.05.2010 року,
09.05.2010 року, 10.05.2010 року, 11.05.2010 року,
12.05.2010 року і надати відповідь по суті
звернень. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 12.05.2010 року позивачем на
адресу Львівської обласної державної
адміністрації поштою, був направлений
цінний лист із описом вкладення, в
якому міститься перелік відправлених
відповідачу документів із штампом та
підписом оператора поштового зв'язку
та відповідним чеком про відправку
цінного лист.

Згідно з переліком відправлених
документів, відповідачу направлялись:
заява від 01.05.2010 р., заява від 02.05.2010 р.,
копія колективної заяви від 20.08.2009р.,
заява від 03.05.2010 р., заява від 04.05.2010р.,
копія клопотання прокурору м. Стрия №
93, копія листа № 1954 від 21.07.2009 р., заява
від 05.05.2010 р., скарга (повторна) від
06.05.2010р., копія зауважень від 19.03.2009р.,
заява від 07.05.2010р., копія газети «Гомін
волі» за 20.06.2009р., скарга (повторна) від
08.05.2010р., копія рішення міськради № 247-1,
скарга (повторна) від 09.05.2010р., додатки
до скарги від 09.05.2010р., скарга (повторна)
від 10.05.2010 р., скарга (повторна) від
11.05.2010р., скарга (повторна) від 12.05.2010 р.

25.05.2010 року на адресу Львівської
обласної державної адміністрації
надійшла заява ОСОБА_4 з приводу
ремонту прибудинкової території
будинку №25 по вул. Гайдамацька у
м.Стрий та ремонт вказаного будинку.

Так, ст. 40 Конституції України усім
громадянам України надає право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, які
зобовязані розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про звернення громадян» від
02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393),
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань. У зверненні має бути
зазначено прізвище, ім'я, по батькові,
місце проживання громадянина,
викладено суть порушеного питання,
прохання чи вимоги. Звернення може бути
усним (викладеним громадянином і
записаним посадовою особою на
особистому прийомі) чи письмовим,
надісланим поштою або переданим
громадянином до відповідного органу,
установи особисто чи через
уповноважену ним особу, якщо ці
повноваження оформлені відповідно до
чинного законодавства. Звернення може
бути подано як окремою особою
(індивідуальне), так і групою осіб
(колективне). Письмове звернення
повинно бути підписано заявником
(заявниками) із зазначенням дати (ст. 5
закону № 393).

У відповідності до положень ст. 7 даного
Закону, звернення, оформлені належним
чином і подані у встановленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду. Якщо питання, порушені в
одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення, у
разі якщо звернення не містить даних
необхідних для прийняття
обгрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.
Забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Положеннями ст. 15 Закону № 393 визначено,
що органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
досиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів погоджує висновки судів
попередніх інстанцій щодо неналежного
розгляду відповідачем заяв позивача
від 01.05.200 року, 02.05.2010 року; 03.05.2010 року;
04.05.2010 року; 05.05.2010 року; 06.05.2010 року;
07.05.2010 року; 08.05.2010 року; 09.05.2010 року;
10.05.2010 року; 11.05.2010 року; 12.05.2010 року та
зобов'язання Львівську обласну
державну адміністрацію розглянути
вказані заяви.

Поряд з цим, вірними є твердження судів
першої та апеляційної інстанцій про те,
що з урахуванням ч.3 ст.36 ЗУ України «Про
місцеві державні адміністрації»
голова облдержадміністрації не
наділений повноваженнями втручатися у
господарську діяльність підприємств,
установ та організацій. Тому, правові
підстави для задоволення іншої частини
позовних вимог - відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
попередніх інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
квітня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: