Справа № 2а-9216/11/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 10395/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Довгої О.І. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1, діючого за
дорученням від імені та в інтересах
ОСОБА_2, на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
12.07.2013р. в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської обл. про визнання
протиправними та скасування постанов
про відкриття виконавчих проваджень,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.08.2011р. позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив поновити пропущений строк
звернення до суду; визнати
протиправними та скасувати Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції Львівської обл. ВП № 12771762 від
14.05.2009р., ВП № 15455956 від 23.10.2009р., ВП № 16036229
від 24.11.2009р., ВП № 16758245 від 20.01.2010р., ВП №
19705938 від 10.06.2010р., ВП № 20320964 від 19.07.2010р.,
ВП № 25642512 від 06.04.2011р., ВП № 26251283 від
05.05.2011р., а також зобов'язати закінчити
такі виконавчі провадження (а.с.4-8).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013р.
заявлений позов задоволено частково;
визнано протиправною і скасовано
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 12771762 від 14.05.2009р.; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а.с.143-144).

Не погодившись із винесеною судом
постановою, її оскаржив представник
ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені
та в інтересах ОСОБА_2, який
покликаючись невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить винесену постанову суду
переглянути та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити
(а.с.147-153).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що у виконавчих документах
державними виконавцями невірно
вказані дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням та строк
пред'явлення виконавчих документів до
пред'явлення; копії постанов про
відкриття виконавчих проваджень не
були в установленому порядку
направлені поштою позивачу, чим
порушено право останнього на
добровільне виконання виконавчих
документів, що призвело до
протиправного стягнення штрафів у
подвійному розмірі. Також вимога
пенсійного органу про сплату боргу зі
сплати страхових внесків не являється,
починаючи з 01.01.2011р., виконавчим
документом.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника позивача на підтримання
поданої скарги, перевіривши матеріали
справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідачем Відділом державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської обл. винесені наступні
постанови про відкриття виконавчих
проваджень:

ВП № 12771761 від 14.05.2009р. щодо примусового
виконання постанови Миколаївського
районного сулу Львівської обл. від
06.11.2008р. у справі № 3-5036 про стягнення з
ОСОБА_2 штрафу у розмірі 17 грн.;

ВП № 15455956 від 23.10.2009р. щодо примусового
виконання постанови Миколаївського
районного сулу Львівської обл. від
21.09.2009р. у справі № 3-1075 про стягнення з
ОСОБА_2 штрафу у розмірі 510 грн.;

ВП № 16036229 від 24.11.2009р. щодо примусового
виконання постанови № ВС 034853 від
19.09.2009р. ДПС Львівського взводу БДПС ДАІ
(для ОДДЗ) при ГУ МВС України у
Львівській обл. про стягнення з ОСОБА_2
штрафу в розмірі 850 грн.;

ВП № 16758245 від 20.01.2010р. щодо примусового
виконання постанови № ВС 074854 від
09.11.2009р. ВДАІ про стягнення з ОСОБА_2
штрафу в розмірі 510 грн.;

ВП № 19705938 від 10.06.2010р. щодо примусового
виконання постанови № ВК 084980 від
16.04.2010р. ВДАІ про стягнення з ОСОБА_2
штрафу у розмірі 600 грн.;

ВП № 20320964 від 19.07.2010р. щодо примусового
виконання постанови № АО 066700 від
21.04.2010р. Ужгородського окремого взводу
ДПС про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в
розмірі 680 грн.;

ВП № 25642512 від 06.04.2011р. щодо примусового
виконання вимоги Управління
Пенсійного фонду України у
Миколаївському районі Львівської обл.
№ Ф 225У від 26.01.2011р. про стягнення з
ОСОБА_2 недоїмки в розмірі 656 грн. 34 коп.;

ВП № 26251283 від 05.05.2011р. щодо примусового
виконання постанови № ВХ1 018617 від
31.03.2011р. ДПС ДАІ Війтівецького взводу
про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі
860 грн.

Окрім цього, постановою Миколаївського
районного сулу Львівської обл. від
04.11.2013р. у справі № 447/3332/13-а позов ОСОБА_2
задоволено та скасовано постанову
серії ВХ1 № 018617 від 31.03.2011р. про
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 430
грн. (а.с.171); цьому рішенню по цій же
справі передувала ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.09.2013р., якою було скасовано ухвалу
Миколаївського районного суду від
08.11.2011р. про залишення позовної заяви
без розгляду (а.с.172).

Також ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26.11.2013р. залишено апеляційну скаргу
ОСОБА_2 без задоволення, а постанову
Миколаївського районного суду від
30.07.2010р. за позовом ОСОБА_2 про визнання
противною і скасування постанови № ВК
084980 від 16.04.2010р. в справі про
адміністративне правопорушення, - без
змін (а.с.169-170).

Розглядувані правовідносини
регулюються приписами Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до ст.24 наведеного Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ст.21 цього Закону виконавчі
документи (постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення) можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох місяців. Вказані строки
встановлюються з дня винесення
відповідної постанови.

Аналогічна норма наведена у ст.25
вказаного Закону в редакції Закону
України № 2677-VI від 04.11.2010р.

Постанова Миколаївського районного
сулу Львівської обл. від 06.11.2008р. у
справі № 3-5036 про стягнення з ОСОБА_2
штрафу у розмірі 17 грн. набрала
законної сили з 06.11.2008р., документ про її
примусове виконання поданий 12.05.2009р.,
через що стягувачем пропущений
трьохмісячний строк звернення до
виконання.

За таких обставин у відкритті
виконавчого провадження щодо
примусового виконання вказаного
рішення суду слід було відмовити.

Окрім цього, відповідно до ст.299 КУпАП
постанова про накладення
адміністративного стягнення підлягає
виконанню з моменту її винесення, якщо
інше не встановлено цим Кодексом та
іншими законами України.

При оскарженні або опротестуванні
постанови про накладення
адміністративного стягнення постанова
підлягає виконанню після залишення
скарги або протесту без задоволення, за
винятком постанов про застосування
заходу стягнення у вигляді
попередження, а також у випадках
накладення штрафу, що стягується на
місці вчинення адміністративного
правопорушення.

Постанова про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу підлягає примусовому виконанню
після закінчення строку, встановленого
частиною першою статті 307 цього
Кодексу.

Згідно ст.307 цього Кодексу штраф має
бути сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

Як убачається з поданих копій позовної
заяви (а.с.129-132) та судових рішень
постанови ВК № 084980 від 16.04.2010р. та ВХ1 №
018617 від 31.03.2011р. в справах про
адміністративне правопорушення
оскаржені в судовому порядку; рішення
судів по цим справам набули законної
сили відповідно 26.11.2013р. та 04.11.2013р.,
через що правові підстави для
відкриття виконавчих проваджень
згідно постанови ВП № 19705938 від 10.06.2010р.,
постановленої державним виконавцем
Лисейко М.І., та постанови ВП № 26251283 від
05.05.2011р., постановленої державним
виконавцем Процюк У.П., були відсутніми.

Підстав для скасування решти постанов
про відкриття виконавчого провадження
колегія суддів не вбачає, оскільки
виконавчі документи по вказаних
виконавчих провадженнях пред'явлені до
виконання у встановлені законом
строки; у зазначених виконавчих
провадженнях боржником ОСОБА_2
виконані вимоги виконавчих документів,
суму штрафів сплачено, у зв'язку з чим
виконавчі провадження закінчено.

Покликання позивача на
невідповідність вимогам закону
виконавчих документів - наведених
постанов у справах про адміністративне
правопорушення - колегія суддів не
приймає, оскільки такі виконавчі
документи не скасовані в судовому
порядку, не визнавався такими, що не
підлягають виконанню, позивач не
посилається на наявність у них помилок
чи інших упущень, які б перешкоджали
здійсненню виконавчого провадження.

Також колегія суддів виходить з того,
що у даному випадку постанови в справах
про адміністративні правопорушення
віднесені до виконавчих документів,
при цьому останні одночасно є
постановою органу (посадової особи),
уповноваженої розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом, вимоги
до якого у розглядуваному випадку
встановлені ст.283 КУпАП.

Наведеною нормою передбачено, що
постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

При наявній конкуренції вказаних актів
перевагу слід надавати приписам ст.283
КУпАП, оскільки постанова в справі про
адміністративне правопорушення в силу
приписів ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» лише віднесена
до виконавчих документів, однак при її
складанні уповноважений орган
керується саме вищевказаною нормою
КУпАП.

В частині доводів щодо помилкового
визначення суми, яка підлягає
стягненню з боржника, а саме подвійного
розміру штрафів, колегія суддів
виходить з того, що відповідно до
приписів ст.307 КУпАП (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) штраф має бути
сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

Відповідно до ст.308 цього Кодексу у
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу, та витрати на облік зазначених
правопорушень. Розмір витрат на облік
правопорушень визначається КМ України.

Таким чином, в силу наведених норм та за
відсутності фактів добровільної
сплати позивачем штрафів протягом
п'ятнадцять днів з дня вручення йому
постанов про накладення штрафів, у
порядку примусового виконання
постанов по справах про
адміністративне правопорушення з
правопорушника підлягають стягненню
подвійні розміри штрафів.

Вказані вимоги закону дотримані
державними виконавцями, при цьому
останніми відкриті виконавчі
провадження про стягнення з боржника
саме подвійних сум штрафів.

З цих мотивів помилкове визначення
дати набрання законної (юридичної) сили
постановами у справах про
адміністративні правопорушення не
призвело до неправильного стягнення
сум штрафів у подвійних розмірах.

Окрім цього, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 25642512 від 06.04.2011р. з
виконання вимоги Управління
Пенсійного фонду України у
Миколаївському районі Львівської обл.
№ Ф 225У від 26.01.2011р. про стягнення з
ОСОБА_2 боргу в розмірі 656 грн. 34 коп.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) у рамках цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема, рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з абз.5 п.7 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На момент виникнення спірного боргу
діяли приписи Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», при цьому згідно ч.ч.3, 4
ст.106 цього Закону (у редакції, що була
чинною на час, за який донараховано
страхові внески) територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

Вимога про сплату недоїмки або рішення
суду про стягнення недоїмки
виконується державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
законом. При цьому в разі наявності у
страхувальника одночасно із
зобов'язаннями із сплати недоїмки
зобов'язань із сплати податків, інших
обов'язкових платежів, передбачених
законом, або зобов'язань перед іншими
кредиторами, у тому числі зобов'язань
за іншими рішеннями суду, стягнення
недоїмки здійснюється в першу чергу і
має пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями та стягненнями (крім
зобов'язань щодо виплат заробітної
плати (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, та витрат, пов'язаних з
виконанням судових рішень із стягнення
недоїмки). Це правило також
застосовується в разі стягнення
недоїмки за рахунок майна
страхувальника, у тому числі майна, що
перебуває в податковій заставі, а також
у разі стягнення недоїмки із
страхувальника, щодо якого порушено
справу про банкрутство.

З урахуванням наведених норм,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що державним виконавцем
правомірно відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у Миколаївському районі
Львівської обл. № Ф 225У від 26.01.2011р. про
сплату боргу, також остання віднесена
до виконавчих документів.

Окрім цього, доказів оскарження
спірної вимоги суду не надано; також в
суду не має підстав для оцінки
правомірності винесеної вимоги про
сплату боргу у справі, де предметом
позову є оскарження дій та рішень
державного виконавця; також до
компетенції цього відповідача не
входить визначення правомірності
винесення пенсійним органом вимоги про
сплату боргу.

Із урахуванням наведеного колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
частково підставним та обґрунтованим,
а тому підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати протиправними та скасувати
постанови про відкриття виконавчих
проваджень ВП № 12771762 від 14.05.2009р.,
постановлену старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської обл. Процюк У.П.; ВП № 19705938
від 10.06.2010р., постановлену державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської обл. Лисейко М.І.; ВП № 26251283
від 05.05.2011р., постановлену державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської обл. Процюк У.П.; у
задоволенні решти позовних вимог слід
відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1
ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1,
діючого за дорученням від імені та в
інтересах ОСОБА_2, задоволити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати
наступні постанови про відкриття
виконавчих проваджень:

ВП № 12771762 від 14.05.2009р., постановлену
старшим державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції Львівської обл. Процюк Уляною
Петрівною;

ВП № 19705938 від 10.06.2010р., постановлену
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції Львівської обл. Лисейко Марією
Іванівною;

ВП № 26251283 від 05.05.2011р., постановлену
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції Львівської обл. Процюк Уляною
Петрівною.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
О.І.Довга

Н.В.Савицька