Справа № 2а-3624/12/1370
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року м.
Київ К/800/29375/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Золочівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Львівської області
Державної податкової служби на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року

у справі № 2а-3624/12/1370

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Золочівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Львівської

області Державної
податкової служби

про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
(надалі також - Позивач, ФОП ОСОБА_4)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової служби
у Перемишлянському районі Львівської
області (правонаступник - Золочівська
міжрайонна державна податкова
інспекція Львівської області
Державної податкової служби, надалі
також - ДПІ, відповідач) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
16 серпня 2011 року № , №
, № .

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2012
року позов задоволено повністю,
визнані протиправними та скасовані 16
серпня 2011 року № , №
, № .

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року апеляційну скаргу Золочівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Львівської області
Державної податкової служби залишено
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2012
року у справі № 2а-3624/12/1370 - без змін.

ДПІ в касаційній скарзі, вказуючи на
допущені судами першої та апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року

Позивач не скористався процесуальним
правом надати заперечення на касаційну
скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Фактичною підставою для нарахування
грошового зобов'язання на підставі
податкових
повідомлень-рішень від 16 серпня 2012
року: № (збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 52660,11
грн., в тому числі за основним платежем -
42128,09 грн., за штрафними санкціями - 10532,02
грн.); № (збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
прибутковий податок на доходи від
підприємницької діяльності на
загальну суму 39120,09 грн., в тому числі за
основним платежем - 31296,07 грн., за
штрафними санкціями - 7824,02 грн.); №
(збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на доходи найманих
працівників на загальну суму 7626,76 грн.,
в тому числі за основним платежем -6101,41
грн., за штрафними санкціями - 1525,35 грн.),
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки від
10 серпня 2011 року №
33/17/НОМЕР_4 про порушення позивачем
вимог статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», в результаті чого
занижено податкове зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб від
підприємницької діяльності (прибутку)
на загальну суму 31296,07 грн.; пункту 3.5
статті 3, пункту 7.1 ст. 7, підпункту 8.1.2
пункту 8.1 статті 8, п. 19.2 «а»,«б» статті
19 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», підпункту 54.3.5 пункту
54.3 статті 54, підпункту 164.6 статті 164,
пункту 167.1 статті 167 Податкового
Кодексу України, в результаті чого не
нараховано, не утримано і відповідно не
сплачено до бюджету податок на доходи
найманих працівників в сумі 6101, 41 грн.;
підпункту 7.4.2, підпункту 7.4.4 пункту 7.4
статті. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» в результаті чого
занижено податкові зобов'язання по
податку на додану вартість на загальну
суму 42128,09 грн.

Перевіряючи дотримання судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
під час ухвалення судових рішень,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем проведена
перевірка у зв'язку з виданням на
підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
та постанови слідчого в ОВС 2-го
відділення слідчого відділу УСБ
України у Львівській області від 11
липня 2011 року наказу № 174 «Про
проведення виїзної позапланової
документальної перевірки Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 27 січня 2009 року по 31 березня 2011
року».

Так, підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на час проведення
перевірки відповідачем) визначено, що
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
отримання постанови суду (ухвали суду)
про призначення перевірки або
постанови органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86
Податкового кодексу України, пункту 7
розділу IV наказу Державної податкової
адміністрації України № 984 від 22 грудня
2010 року «Про затвердження Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772 (в редакції, чинній на
момент прийняття податкових
повідомлень-рішень) у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Пунктом 58.4 статті 58 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент винесення податкових
повідомлень-рішень) встановлено, що у
разі коли судом за результатами
розгляду кримінальної справи про
злочини, предметом якої є податки,
збори, прийнято обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або прийнято
рішення про закриття кримінальної
справи за нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Тобто, з аналізу наведених норм
законодавства чинного на момент
прийняття оспорюваних податкових
повідомлень-рішень, слідує, що
матеріали перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, разом з висновками органу
державної податкової служби
передаються правоохоронному органу, що
призначив перевірку, а статус таких
матеріалів перевірки та висновків
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність, при цьому орган державної
податкової служби визначає суми
грошових зобов'язань, але податкове
повідомлення-рішення не приймає до
набрання законної сили обвинувальним
вироком, прийнятим судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, або рішенням про
закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Постанова, на підставі якої було
призначено перевірку, була прийнята
слідчим в рамках слідства по
кримінальній справі. № 2105 по
обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені злочину
передбаченого частиною 5 статті 191
Кримінального кодексу України

Виходячи з цього, оскаржувані
податкові повідомлення-рішення були
прийняті на підставі акта перевірки,
призначеної відповідно до постанови
слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого
відділу УСБ України у Львівській
області від 11 липня 2011 року та
відповідно до положень
Кримінально-процесуального кодексу
України.

З огляду на те, що перевірка позивача
була призначена відповідно до
кримінально-процесуального закону та
за відсутності доказів набрання
законної сили судовим рішенням в
кримінальній справі, у відповідача
були відсутні правові підстави для
прийняття податкових
повідомлень-рішень.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України звертає увагу на те, що пункт 86.9
статті 86 Податкового кодексу України
на момент визначення податкового
зобов'язання на підставі оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
визначав, що матеріали перевірки та
висновки органу державної податкової
служби до дня набрання законної сили
відповідним рішенням у кримінальній
справі можуть бути оцінені як докази
виключно у рамках розслідування та
розгляду такої кримінальної справи і
не можуть бути підставою для прийняття
податкового повідомлення-рішення про
визначення платникові податків
розрахованого за результатами такої
перевірки грошового зобов'язання.

Відтак, з огляду на те, що перевірка
позивача була призначена відповідно до
кримінально-процесуального закону та
за відсутності доказів набрання
законної сили судовим рішенням в
кримінальній справі, у відповідача
були відсутні правові підстави для
прийняття податкових
повідомлень-рішень до моменту набрання
законної сили рішенням суду у справі,
закриття такої кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами. У зв'язку
з чим юридично правильним та
обґрунтованим є висновок судів
попередніх інстанцій про скасування
податкових повідомлень-рішень з
приводу правомірності яких виник спір.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судамипри розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження матеріалами справи та не
ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення оскаржуваних
судових рішень без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції Золочівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Львівської області Державної
податкової служби відхилити, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь справі та може
бути переглянута з підстав
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко