Справа № 2а-39/12/0970
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/81690/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Коломиї та
Коломийському районі до Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області,
Коломийської об'єднаної фінансової
інспекції в Івано-Франківській
області, контролера-ревізора
Коломийського районного регіонального
конторльно-ревізійного відділу
Джуравель Л.П. про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити дії за касаційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Коломиї та
Коломийському районі на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року позивач звернувся в суд
із позовом до Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській
області, Коломийської об'єднаної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області,
контролера-ревізора Коломийського
районного регіонального
конторльно-ревізійного відділу
Джуравель Л.П. про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2012 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2012 року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається, що з 03.10.2011 року до
15.12.2011 року, відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи
Головного контрольно-ревізійного
управління України на IV квартал 2011 року
та на підставі направлення на
проведення ревізії за №87 від 03.10.2011
року провідним контролером-ревізором
Коломийського районного регіонального
контрольно-ревізійного відділу
проведено ревізію цільового та
законного використання коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань позивачем за період II
півріччя 2010 року та завершений період
2011 року.

За наслідками проведеної ревізії 15.12.2011
року складено акт ревізії за №920-21/23,
один з примірників якого вручено
посадовій особі позивача (а.с.21-41).

Проведеною ревізією дотримання вимог
законодавства про закупівлю товарів,
робіт та послуг за державні кошти за
період з вересня 2010 року до вересня 2011
року встановлено, що позивачем в
порушення статті 11 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
комітет з конкурсних торгів не
створено; в порушення статті 2
вказаного Закону проведено, згідно
договору оренди від 01.09.2010 року
закупівлю послуг оренди приміщення,
річною вартістю 194 940 гривень без
проведення тендерних процедур та,
внаслідок допущення вказаного і
порушення, завдано матеріальної шкоди
на суму 65 580, 06 гривень (а.с.30-32).

На виконання Указу Президента України
за №1085 від 09.12.2010 року «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади», 30.12.2011 року
Контрольно-ревізійна управління в
Івано-Франківській області
реорганізовано в Державну фінансову
інспекцію в Івано-Франківській області
та, наказом виконуючого обов'язки
начальника якої за №1 від 03.01.2012 року
введено в дію структуру її апарату, в
тому числі територіальний структурний
підрозділ - Коломийську об'єднану
державну фінансову інспекцію.

Коломийською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією 18.01.2012 року на
підставі пункту 7 статті 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
направлено позивачу вимогу за №840-14-01/32
про усунення порушень, виявлених
ревізією, яким зобов'язано позивача
опрацювати матеріали ревізії, вжити
заходів щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб та в подальшому
дотримуватися законодавства про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти.

Статтею 15 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»,
визначено правове становище службових
осіб державної контрольно-ревізійної
служби, у відповідності до частини 2
якої законні вимоги службових осіб і
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Також, судом встановлено, що в період з
01.10.2007 року позивач на підставі
договору оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна за №7,
укладеного з приватним підприємцем
ОСОБА_4, що діяв від імені власника
орендував приміщення, площею 137, 8
квадратних метри в будинку АДРЕСА_1 за
ціною 118 гривень за один квадратний
метр на місяць.

Власником вказаного приміщення є
фізична особа ОСОБА_5

04.01.2010 року позивачем укладено з
приватним підприємцем ОСОБА_4 договір
оренди Індивідуально визначеного
нерухомого майна приміщенні, площею 137,
8 квадратних метри в будинку АДРЕСА_1 за
ціною 118 гривень за один квадратний
метр на місяць, строком до 31.12.2013 року

04.08.2010 року підприємцем ОСОБА_4
повідомлено позивача про передачу
права користування орендованим
приміщенням та необхідність
переукладення договір оренди цього
приміщення з підприємцем ОСОБА_7 з
01.09.2010 року.

01.09.2010 року ОСОБА_8, згідно договору
позички передано належне йому
приміщення в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 у
тимчасове безоплатне користування, а
також надано право передавати об'єкт
позички у піднайм.

01.09.2010 року позивачем укладено договір
оренди приміщенні, площею 137, 8
квадратних метри в будинку АДРЕСА_1 з
підприємцем ОСОБА_7 за ціною 118 гривень
за один квадратний метр на місяць,
строком до 31.12.2013 року

Як вбачається із змісту договірних
відносин між позивачем та приватними
підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_7, договір
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна від 04.01.2010 року
припинено сторонами.

За своїм змістом договір оренди від
01.09.2010 року не є домовленістю сторін про
зміну умов договору чи сторони
договірних зобов'язань згідно договору
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна від 04.01.2010 року,
укладеного з приватним підприємцем
ОСОБА_4, а є іншим договором, тобто
домовленістю двох сторін, спрямованою
на самостійне встановлення цивільних
прав та обов'язків. Той факт, що
сторонами вищевказаних договорів
оренди встановлювалися цивільні права
та обов'язки щодо одного й того ж
об'єкту та за схожих істотних умов не
створює безперервності правовідносин
оренди.

Посилання представників позивача на
пункти 9.6 договорів оренди від 01.10.2007
року та 04.01.2010 року, якими передбачено,
що реорганізація Орендодавця чи
Орендаря, або перехід права власності
на орендоване майно третім особам не
визнається підставою для зміни або
припинення чинності цих договорів і
вони зберігають свою чинність для
нового власника орендованого майна
(його правонаступників) не обґрунтовує
доводів позивача про безперервність
договірних відносин з 01.10.2007 року,
оскільки до вказаних правовідносин ці
положення договорів застосуванню не
підлягають у зв'язку із відсутністю
фактів реорганізації сторін, переходу
права власності на орендоване майно
третім особам, чи виникнення відносин
правонаступництва.

Отже, судом встановлено, що позивачем
01.09.2010 року проведено закупівлю послуг
оренди приміщень, річною вартістю 194 940
гривень.

Правові та економічні засади
здійснення закупівель товарів, робіт і
послуг за державні кошти встановлює
Закон України «Про здійснення
державних закупівель»№2289-УІ від І
01.06.2010 року та введений в дію 30.07.2010 року
.

Відповідно до пункту 23 частини 1 статті
1 цього зазначеного вище Закону (в
редакції чинній станом на 01.09.2010 року)
послуги визначені як будь-яка
закупівля (крім товарів і робіт),
включаючи транспортні послуги,
освоєння технологій, наукові
дослідження, медичне та побутове
обслуговування, поточний ремонт,
лізинг, найм (оренда), а також фінансові,
банківські послуги.

Згідно статті 19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які Іі спричинили втрату
працездатності» матеріально-технічне
забезпечення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
включаючи будівництво або придбання
службових та виробничих приміщень,
здійснюється за рахунок коштів, що
надходять до Фонду.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
здійснення державних закупівель
«сферу його застосування поширено щодо
до всіх замовників та закупівель
товарів, робіт і послуг, які повністю
або частково здійснюються за рахунок
державних коштів, за умови, що вартість
предмета закупівлі товару (товарів),
послуги (послуг) дорівнює або перевищує
100 тисяч гривень, а робіт - 300 тисяч
гривень.

Відповідно до ч.5 ст.2 Закону України
«Про здійснення державних закупівель '
забороняється укладання договорів, які
передбачають витрачання державних
коштів, та/або оплата замовником
товарів, робіт і послуг до/без
проведення процедур, визначених цим
Законом.

Таким чином, укладення позивачем
договору оренди від 01.09.2010 року, тобто
здійснення 01.09.2010 року закупівлі послуг
оренди приміщень за рахунок коштів,
передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності «державних коштів, в
розумінні статті 1 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
річною вартістю 194 940 гривень є
державною закупівлею послуг, що
підлягала проведенню за й
встановленими Законом України «Про
здійснення державних закупівель
«процедурами, а право позивача, при
здійсненні державних закупівель цих
послуг на свободу в укладені договору,
виборі контрагента та визначені умов
договору обмежено обов'язками, що
визначені Законом України «Про
здійснення державних закупівель».

Здійснення позивачем 01.09.2010 року
закупівлі послуг оренди приміщення,
площею 137, 8 квадратних метри в будинку
АДРЕСА_1 з підприємцем ОСОБА_7 за ціною
118 гривень за один квадратний метр на
місяць, строком до 31.12.2013 року без
проведення, встановлених Законом
України «Про здійснення державних
закупівель «процедур є прямим
порушенням статті 2 вказаного Закону.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення,
дійшов обґрунтованого висновку про
правомірність дій відповідачів щодо
встановлення порушення позивачем
Закону України «Про здійснення
державних закупівель» та
правомірність визначення позивачу
обов'язку усунення вказаних порушень. З
цих же підстав є правомірними дії
відповідачів по складенню та
затвердженню висновків на заперечення
до акту ревізії, а позовні вимоги про
визнання незаконними дій посадових
осіб Коломийської об'єднаної державної
фінансової інспекції по складенню акта
ревізії від 15.12.2011 року №330-21/15 та
зобов'язання відповідачів вчинити дії
по виключенню вказаних положень з акту
ревізії, визнання незаконними дії по
складенню та затвердженню висновків на
заперечення до акту ревізії; скасувати
пункт 2 абзацу 2 Вимоги Коломийської
об'єднаної державної фінансової
інспекції «Про усунення порушень
виявлених ревізією» за №840-14-01/32 від
18.01.2012 року до задоволення не
підлягають.

Також судом встановлено, що додатком
№25 до акту ревізії позивача за №920-21/23
від 15.12.2011 року розраховано збитки за
вересень-грудень 2010 року та з 9 місяців
2011 року. Внаслідок не проведення
тендерних процедур Коломийським
відділенням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України .

Вказаним розрахунком визначено розмір
збитків в сумі 20 178, 48 гривень за
вересень-грудень 2010 року та 45 401, 58
гривень за 9 місяців 2011 року, а всього -65
580, 06 гривень.

Здійснення розрахунку збитків
проведено за правилами розділу 2
(визначення суми завданих збитків
внаслідок не проведення процедур)
Методики визначення суми завданих
замовниками збитків у разі
недотримання ними вимог чинного
законодавства під час здійснення
закупівель товарів, робіт і послуг за
державні кошти, затвердженою рішенням
Міжвідомчої комісії з питань державних
закупівель Рахункової палати України
за№01/12рш від 21.08.2007 року (а.с. 194-197).

Застосування вказаної Методики є
обґрунтованим, оскільки даний
нормативний акт є спеціальним,
встановлює спосіб визначення суми
збитків в результаті недотримання
замовниками вимог законодавства у
сфері державних закупівель, а
нормативно-правові акти, на які
посилається позивач, в обґрунтування
своїх вимог є загальними по відношенню
до застосованої методики, а також
регулюють методику оцінку об'єктів
оренди, що виключає її застосування до
способу визначення суми збитків в
результаті недотримання замовниками
вимог й законодавства у сфері
державних закупівель.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку
взаємодії органів державної
контрольно-ревізійної служби, органів
прокуратури, внутрішніх справ, Служби
безпеки України, затвердженого
спільним наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генерального прокурора України за
№346/1025/685/53 від 19.10.2006 року встановлено,
що в акті ревізії обов'язково
відображаються в встановлені факти
порушень законодавства (назва, дата,
номер, стаття чи пункт
нормативно-правового акта), розмір
матеріальної шкоди (збитків), посадові
(службові) особи, внаслідок дій або
бездіяльності яких допущено порушення
законодавства та завдано матеріальну
шкоду (збитки).

Отже, дії відповідачів в частині
нарахування матеріальної шкоди
(збитків) є правомірними, вчинені на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Коломиї та
Коломийському районі залишити без
задоволення, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді