Справа № П/808/81/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року /11 год. 32 хв./Справа №
П/808/81/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Нестеренко Л.О., при секретарі Чорній
В.С., за участю позивача ОСОБА_4,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Сергієнко
Т.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 29.07.2013 №
.

На обґрунтування вимог позовної заяви
позивач зазначає, що висновки
податкової інспекції щодо відсутності
взаємовідносин позивача з
контрагентом ТОВ «ВІНКАНА СЕРВІС» і, як
наслідок, відсутність реального
товарного характеру з поставки товару
продавцем - ТОВ «ВІНКАНА СЕРВІС»
покупцю фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 і що, на думку відповідача,
призвело до завищення суми податкового
кредиту з податку додану вартість, по
операціям у липні 2012 року є
безпідставними, що спростовуються
наданими позивачем первинними
документами та даними бухгалтерського
обліку. А тому спірне податкове
повідомлення - рішення є протиправним
та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях, просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача з позовними
вимогами не погодився з підстав,
викладених у наданих запереченнях.
Зазначає, що позивач мав
взаємовідносини з контрагентом ТОВ
«ВІНКАНА СЕРВІС», по яким встановлено
нереальність господарських операцій
та відсутність поставок товарів.
Вважає, що висновки Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області про порушення позивачем п.198.1,
п.198.3 ст.198, п.200.1, ст.200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
за липень 2012 року на суму 2 010 грн.
ґрунтуються на законодавстві, а спірне
податкове повідомлення - рішення є
законним та обґрунтованим. Просить у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов позивача таким, що підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи,
14.06.2013 року Державною податковою
інспекцією у Хортицькому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 з питань
взаємовідносин з ТОВ «ВІНКАНА СЕРВІС»
за липень 2012 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 14.06.2013 №
24/172/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.198.1, п.198.1 ст.198, п.200.1, ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 занижено
податок на додану вартість за липень 2012
року на 2 010 грн.

Позивачем були подані до позивача
заперечення від 17.07.2013 №09 на акт
перевірки.

Відповіддю від 24.07.2013 року №414/10/17-013
висновки акту перевірки від 14.06.2013 №
24/172/НОМЕР_2 визнані обґрунтованими.

На підставі матеріалів перевірки та
встановлених порушень, Державною
податковою інспекцією у Хортицькому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області винесено податкове
повідомлення - рішення від 29.07.2013 №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 3 015 грн. (у тому числі 2 010
грн. за основним платежем, та за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 1 005 грн.).

05.09 2013 року позивачем на ім'я начальника
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області подана первинна
скарга на податкове
повідомлення-рішення від 29.07.2017 року №
. За результатами розгляду
первинної скарги відповідачем
винесено рішення про результати
розгляду первинної скарги від 02.10.2013
року №4331/7/08-01-10-0420, яким скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на податкове
повідомлення-рішення 29.07.2013 року №
залишено без задоволення.

12.11.2013 року фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 на адресу Міністерства доходів
і зборів України направлена повторна
скарга на податкове повідомлення
рішення від 29.07.2013 року № . За
результатами розгляду первинної
скарги відповідачем винесено рішення
про результати розгляду повторної
скарги від 02.12.2013 року №6257/Г/99-99-10-01-01-0314,
яким Міністерство доходів і зборів
України залишило без змін податкове
повідомлення-рішення 29.07.2013 року №
та рішення Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Запорізькій області від 02.10.2013 року
№4331/7/08-01-10-04-20 про результати розгляду
первинної скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - без
задоволення.

Не погодившись з винесеним спірним
податковим повідомленням - рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Як зазначено в акті перевірки та
встановлено матеріалами справи, згідно
наданих позивачем до перевірки
первинних документів, господарські
операції здійснювались між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 і ТОВ
«ВІНКАНА СЕРВІС» без складання
договору у формі єдиного документа,
договір укладався шляхом акцепту
рахунку фактури СФ-В111 від 30.07.2012 року,
отримання запчастин та виконання робот
підтверджується видатковою накладною
№ РН-В-68 від 31.07.2012 року, оплата
запчастин та робот підтверджується
випискою з особового рахунку 4900
за 02.08.2012 року, оплата податків
підтверджується податковою накладною
від 30.07.2012 року, перевезення запчастин
підтверджується подорожнім листом
№001554 від 22 липня 2012 року.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996 (далі - Закону
України № 996) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Пунктом 3 ст.9 вищезазначеного Закону
зазначено, що інформація, яка міститься
у прийнятих до обліку первинних
документах, систематизується на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за №168/704. Первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як передбачено п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Суд зазначає, що позивачем доведено
правомірність віднесення до
податкового кредиту суми податку,
сплачених у зв'язку з придбанням
товарів (послуг) у зазначених в акті
перевірки контрагентів, оскільки такі
господарські взаємовідносини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи первинними документами та
спростовують зазначені в акті
перевірки висновки щодо безтоварності
таких операцій.

Що стосується наданих представником
відповідача актів перевірок по
контрагентах позивача, а також
викладеного щодо цього в самому акті
перевірки, то суд звертає увагу на те,
що чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників товару та дотримання
ними вимог податкового законодавства.

Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на формування
податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Що стосується твердження відповідача
щодо відсутності фактичного
здійснення господарських операцій з
придбання позивачем у вищезазначених
контрагентів товарів (послуг), а також
відсутність реальної можливості
поставки таких товарів (послуг), а отже
такі укладені договори відповідно до
п.п.1,2 ст.215, п.п.1,5 ст.203 ЦК України є
нікчемними і в силу ст. 216 ЦК України не
створюють юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з їх недійсністю, суд
вважає його безпідставним, оскільки
відповідачем не було надано рішення
суду у цивільній чи господарській
справі, вироку суду у кримінальній
справі або іншого належного доказу на
підтвердження нікчемності правочинів
між позивачем та зазначеними
контрагентами. Не надано також добутих
у визначений процесуальним
законодавством спосіб доказів
підробки документів або складання
фіктивних документів на підтвердження
здійснених позивачем господарських
операцій.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
визначено загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203
ЦК України встановлено, що правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 234 Цивільного Кодексу
України встановлено, що правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином, є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Недійсність фіктивного
правочину не встановлена законом, а
отже такий правочин не є нікчемним.
Згідно із статтею 204 Цивільного Кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Також суд звертає увагу, що відповідно
до ст. 61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Нормативними актами України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за зобов'язаннями
іншої юридичної особи, в тому числі за
податковими зобов'язаннями.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
добросовісний платник податків, який в
силу покладеного на нього законом
обов'язку щодо сплати податків, зборів
вступає у зв'язку з цим у відповідні
правовідносини з державою, не може
нести відповідальність за невиконання
чи неналежне виконання такого
обов'язку іншими платниками податків.

Відповідачем не надано належних
доказів на підтвердження
обґрунтованості прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи, що господарські операції
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з ТОВ
«ВІНКАНА СЕРВІС», мали реальний
характер, що підтверджується
сукупністю наданих позивачем та
досліджених судом доказів, придбані
товари призначені та використані
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у
власній господарської діяльності, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 29.07.2013 №
прийнято протиправно.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги фізичної
особои-підприємця ОСОБА_4 підлягають
задоволенню, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області від 29.07.2013 року №
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області від 29 липня 2013 року
за №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2)
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова буде складена в повному
обсязі у строк, визначений ч. 3 ст. 160 КАС
України.

Суддя
Л.О.Нестеренко