Справа № 818/265/14
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.
Справа №818/265/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання
- Кліщенко В.О.

представника позивача Чеховей В.В.,
представника відповідача Сорокаліт
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Шостхім" до Сумської
митниці Міндоходів про скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Шостхім" (далі -
позивач, ТОВ "Шостхім") звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Сумської митниці Міндоходів (далі -
відповідач, Сумська митниця) в якому
просив скасувати рішення Сумської
митниці від 27.12.2013р. № /2013/000212/2 про
коригування митної вартості товарів.

Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем безпідставно було
збільшено митну вартість товарів в
зв'язку із тим, що всі документи, які
підтверджують вартість товару надані
Сумській митниці, однак з посиланням на
ст. 53 Митного кодексу відповідачем було
повідомлено про необхідність надати
додаткові документи, при цьому не
мотивуючи підстав для їх надання.
Вказане рішення Сумської митниці
позивач вважає протиправним, прийнятим
з порушенням норм Митного кодексу
України, та просить його скасувати.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначив, що відповідачем
прийнято спірне рішення, оскільки
позивачем при поданні документів
митному органу не було надано
документації, зокрема специфікації,
каталоги, прейскуранти чи прайс-листи
щодо підтвердження ціни договору. В
зв'язку із відсутністю документів, що
підтверджують зниження вартості
товару, митним органом було проведено
процедуру консультацій та
запропоновано надати додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів: висновки про
вартісні характеристики товару,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, каталоги, в
зв'язку із чим Сумською митницею було
обрано другорядний метод визначення
митної вартості товару.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем було подано до митного
органу електронну митну декларацію
№805150000/2013/002175 від 24.12.2013р. на товар
"Діетиленгліколь марка А" виробник ВАТ
"Нижнекамскнефтехим", відповідно до
договору від 08.02.2013р. №50021957 за ціною
38,5руб-кг (1,1684 дол/кг). Дана ціна товару
була визначена згідно укладеної між
сторонами додаткової угоди №10 від
04.12.2013р.. Товар було оплачено згідно
платіжного доручення від 06.12.2013р. (а.с.14)
на підставі рахунку на передоплату від
04.12.2013р. (а.с.13)

Згідно поданих документів митна
вартість за вищевказаною декларацією
визначалася декларантом за першим
методом (за ціною договору).

Згідно пояснень представника
відповідача згідно інформації із
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиків, посадовою особою
митниці було проведено порівняльний
аналіз заявленої митної вартості
товарів з митною вартістю ідентичних
(подібних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено самим позивачем
18.10.2013р. за митною декларацією
№805150000/2013/001743 за рівнем митної вартості
42,4руб/кг (1,3217 дол/кг) та в зв'язку із цим
прийнято спірне рішення .

Як вбачається із спірного рішення
підставою для визначення митної
вартості товару за другорядним методом
стало ненадання декларантом додаткові
документи, зокрема каталоги,
прейскуранти, специфікації виробника
товару, висновки про вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
установами.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що ціна на товар
була узгоджена між ВАТ
"Нижнекамскнефтехим" та ТОВ "Шостхім"
шляхом підписання додаткової угоди, а
контрагент ТОВ "Шостхім" є виробником
товару, ціни на продукцію якого
встановлюються виключно виробником
товару, при цьому вся інформація щодо
формування ціни товару є
конфіденційною інформацією
контрагента.

Угодою від 08.02.2013р. №50021957
підтверджується, що всі дані щодо
найменування товару, якості товару,
умови поставки, кількість була
визначена між сторонами, при цьому
договором не передбачено надання
специфікації товару, всі дані
зазначені в угоді. Слід також
зазначити, що саме угодою від 08.02.2014р.
передбачено, що ціна та кількість
товару буде узгоджуватися додатково та
оформлюватися окремою угодою, яка буде
невід'ємною частиною контракту
(а.с.8зворотн.стор.).

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу
України (далі - МК України) митному
контролю підлягають усі товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, які переміщуються через
митний кордон України. Митний контроль
здійснюється виключно митними
органами відповідно до цього Кодексу
та інших законів України.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК
України, зокрема ч. 1 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної тості
товарів митний орган визнає заявлену
декларантом, або уповноваженою ним
особою, митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

В силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. З аналізу ч. 1 та
2 ст. 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено, що в разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч. ч. 1, 2 та 5 ст.
54, ст. 58 Митного кодексу України надає
підстави для висновку про те, що митний
орган при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості зобов'язаний перевірити
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

Крім того, п. 3.16, 3.17 Загального додатку
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

В даному випадку, митному органу були
надані всі документи, що передбачені
ст. 53 Митного кодексу України, а
додатковою угодою, укладеною між
позивачем та його контрагентом
визначено найменування, кількість,
ціна отриманого товару, який було
згідно рахунку на передоплату сплачено
в повному обсязі платіжним дорученням,
яке надано було митному органу, і
зауваження щодо даної сплати у митного
органу були відсутні.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги визнаються судом правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю "Шостхім"
до Сумської митниці Міндоходів про
скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Сумської митниці
Міндоходів від 27.12.2013р. №/2013/000212/2
про коригування митної вартості
товарів.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду в десятиденний строк з дня
отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження,
набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження,
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складено та
підписано 25.02.2014р.

Суддя
С.М. Гелета