Справа № 233/5764/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
справа №233/5764/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Васильєвої І.А., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 грудня 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
даним адміністративним позовом, в
якому просила визнати незаконним та
скасувати рішення Комісії при
Головному управлінні ПФУ в Донецькій
області про відмову в зарахуванні до
пільгового стажу періоду її роботи з
25.07.1978 р. по 21.06.1986 р. в Одеському
сталепрокатному заводі ім.
Дзержинського (після реорганізації -
Закрите акціонерне товариство
«Стальметиз») на посаді машиніста
електромостового крану
сталепроволочного цеху; визнати
незаконним та скасувати рішення УПФУ в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо відмови
в призначенні їй пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком 2 від 23.05.2013
р.; зобов'язати УПФУ в м. Костянтинівці
та Костянтинівському районі Донецької
області зарахувати до її пільгового
стажу за Списком 2 період роботи з 25.07.1978
року по 21.06.1986 року в Одеському
сталепрокатному заводі ім.
Джержинського (після реорганізації ЗАТ
"Стальметиз") на посаді машиніста
електромостового крану
сталепроволочного цеху; зобов'язати
УПФУ в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області призначити пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком 2 з 11
жовтня 2012 року.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог у повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на наявність у неї
трудової книжки, як основного
документу, що підтверджує право на
зарахування до пільгового стажу
спірного періоду її роботи.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, при цьому,
апелянт просила справу розглянути у її
відсутність, тому відповідно до ч.1 ст.197
КАС України розгляд справи здійснено у
письмовому провадженні за наявними
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_2 з 25 липня 1978 року по 21 червня 1986
року працювала машиністом
електромостового крану 3 розряду
сталепроволочного цеху на Одеському
сталепрокатному заводі ім.
Дзержинського, реорганізованому в
Одеське закрите акціонерне товариство
"Стальметиз" ім. Дзержинського, яке
ліквідовано у 2004 році.

Вказаний період роботи позивачки не
зарахований відповідачем до
пільгового стажу за Списком №2 під час
розгляду питання про призначення їй
пільгової пенсії, що позивачка вважає
неправомірним, і що є предметом даного
спору.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб»єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування. Їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідач діяв правомірно, при цьому,
суд виходив з наступного.

Так, згідно п. "б" ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах з
шкідливими і важкими умовами праці, -
за Списком 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383,
передбачено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

На момент трудової діяльності
позивачки в Одеському сталепрокатному
заводі ім. Дзержинського згідно Списку
№ 2 виробництв та професій,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956
року, розділом VІІ - "Виробництво
метизів", пунктом 1 - "Виробництво
проволоки та каліброваного металу",
підпунктом "а" було передбачено посаду -
крановщики і тельферисти травильних,
термічних та волочильних відділень, в
той час, як з трудової книжки позивачки
не вбачається вказівки на її
зайнятість у травильних, термічних і
волочильних відділеннях у спірний
період.

В силу ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до постанови КМУ від 12
серпня 1993 року №637 "Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній", у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Разом з тим, наявними у справі
довідками підтверджено стаж роботи
позивачки з 25 липня 1978 року по 21 червня
1986 року в якості машиніста крану цеху
сталевого дроту на Одеському
сталепрокатному заводі ім.
Дзержинського (ЗАТ "Стальметиз"), при
цьому, не підтверджено пільговий
характер роботи позивачки.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб*єкта владних
повноважень обов*язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності дій відповідача і
недоведеності позовних вимог, і вважає,
що судом правильно встановлені
обставини справи і судове рішення
ухвалено у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 грудня 2013 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах - залишити без
задоволення, а постанову суду -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
І.А.
Васильєва

І.В.
Геращенко