Справа № 2а-8146/09/1370
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Київ К/800/58039/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової адміністрації у
Львівській області (далі - ДПА у
Львівській області) про визнання дій
протиправними в частині призначення
одноразової допомоги при звільненні,
зобов'язання здійснити виплату
одноразової грошової допомоги за
касаційною скаргою Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом, відповідно до якого з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив:

визнати протиправними дії ДПА у
Львівській області, допущені при
виплаті йому одноразової грошової
допомоги з розрахунку 50 відсотків
щомісячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби в
органах податкової міліції без
урахування періоду попередньої служби
в органах внутрішніх справ;

зобов'язати відповідача врахувати
період служби в органах внутрішніх
справ, який становить 10 років 8 місяців
21 день, та додатково нарахувати і
сплатити невиплачену частину
одноразової грошової допомоги в
розмірі 16793 грн.;

визнати протиправними дії ДПА у
Львівській області стосовно вказівки в
наказі про звільнення №43-о від 09.02.2009
року про те, що вислуга років ОСОБА_2 в
органах податкової служби становить 10
років 10 місяців 29 днів у зв'язку з чим
внести зміни до зазначеного наказу.

Посилався на те, що має право на
отримання разової грошової допомоги,
розмір якої становить 50% місячного
грошового забезпечення, за кожний
повний календарний рік служби в
органах внутрішніх справ, так як при
попередньому звільненні таку допомогу
не одержував і не мав права на її
отримання.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 7 квітня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року, позовні вимоги задоволено.
Визнано неправомірними дії ДПА у
Львівській області щодо виплати ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги з
розрахунку 50% щомісячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби в органах
податкової міліції без урахування
періоду служби в органах внутрішніх
справ. Зобов'язано урахувати
попередній період служби ОСОБА_2 в
органах внутрішніх справ, який
становить 10 років 8 місяців 21 день, при
обчисленні одноразової грошової
допомоги та додатково нарахувати
зазначену допомогу, яка становить 16793
грн. Визнано неправомірним запис в
наказі №4-о від 09.02.2009 року щодо вислуги
років ОСОБА_2 в органах податкової
служби. Зобов'язано ДПА у Львівській
області внести зміни у вказаний наказ
про те, що вислуга років ОСОБА_2 в
органах податкової служби становить 10
років 1 місяць 20 днів.

У касаційній скарзі представник ГУ
Міндоходів, з посиланням на порушення
норм матеріального та процесуального
права, допущені судами, просить
попередні рішення скасувати і ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.
Вказує на те, що у спірних
правовідносинах суб'єкт владних
повноважень діяв правомірно, оскільки
у разі повторного звільнення зі служби
одноразова грошова допомога не
виплачується.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Судами встановлено, що наказом ДПА у
Львівській області від 09.02.2009 року №43-о,
який є предметом оскарження, ОСОБА_2
звільнено з органів податкової міліції
у відставку за пунктом 65 «а» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114. На день звільнення вислуга
років складала у календарному
обчисленні - 20 років 10 місяців 20 днів.
При звільненні йому виплачено
одноразову грошову допомогу лише за
період служби в органах податкової
міліції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що виплата одноразової грошової
допомоги повинна становити 50%
місячного грошового забезпечення за
кожен повний календарний рік служби в
органах внутрішніх справ, а не лише в
органах податкової міліції.

Висновок судів є обґрунтованим і
законним.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України від 9 квітня 1992 року
№2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» ( у редакції
Закону України від 11.05.2007 р. N 1014-V) особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Виходячи з положень зазначеної норми,
та з урахування того, що позивача
звільнено з органів податкової служби
за віком, на час звільнення він мав 20
років вислуги, з яких 10 років в органах
внутрішніх справ, 10 років в органах
податкової служби, то одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення
повинна бути виплачена за кожний
повний календарний рік служби в
органах внутрішніх справ.

Положення постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
кореспондуються з нормами Закону
№2262-XII, в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних відносин. Так,
відповідно до пункту 10 цієї постанови
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) військовослужбовцям,
крім військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, державної пожежної
охорони, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби: які
звільняються із служби за віком, станом
здоров'я чи у зв'язку із скороченням
штатів або проведенням організаційних
заходів, після закінчення строку
контракту, у зв'язку із систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Як установлено судами, позивач при
звільненні з органів внутрішніх справ
у зв'язку з переходом у встановленому
порядку на роботу в інше міністерство у
червні 1992 року не мав права на пенсію за
Законом №2262-ХІІ та не отримував
зазначену грошову допомогу, тому
доводи, викладені в касаційній скарзі,
є безпідставні.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відхилити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський