Справа № 826/18200/13-а
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
27 січня 2014 року Справа
Окружний адміністративний суд м. Києва
судді:Пісоцької О.В.,розглянувши в
приміщенні суду у місті Києві у порядку
письмового провадження справу
за позовною заявоюОСОБА_2до
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, оперативного
уповноваженого відділу кримінальної
міліції в справах дітей Дніпровського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві капітана
міліції Манільчука Юрія Андрійовича,за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Служби в справах
дітей Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації та
Центру захисту дітей «Наші діти», -
протиправними,ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовною заявою до Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації (далі - Дніпровська РДА,
відповідач-1), оперативного
уповноваженого відділу кримінальної
міліції в справах дітей Дніпровського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві капітана
міліції Манільчука Юрія Андрійовича
(далі - оперуповноважений Манільчук
Ю.А., відповідач-2), в якій, з урахуванням
змін станом на 28 листопада 2013 року,
- визнати протиправними дії
Дніпровської РДА по відібранню від
позивача 31 січня 2013 року малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- визнати протиправними дії
оперуповноваженого Манільчука Ю.А. по
відібранню від позивача 31 січня 2013 року
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- визнати протиправними дії
оперуповноваженого Манільчука Ю.А. по
передачі 31 січня 2013 року малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Центру захисту
дітей «Наші діти», що знаходиться за
адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 28-Б;
- визнати протиправними дії
Дніпровської РДА по передачі 31 січня 2013
року малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до Центру захисту дітей «Наші діти», що
знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т
В обґрунтування позову зазначено, що
розпорядженням Дніпровської РДА №166
від 15 лютого 2006 року ОСОБА_2 призначено
опікуном малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ОСОБА_4). Позивач
вказала, що має постійне місце
проживання, власне житло, в якому також
зареєструвала підопічну. Зазначила, що
належним чином виконувала обов'язки
опікуна, виховувала та доглядала
ОСОБА_4, для якої стала мамою. Разом з
тим, 31 січня 2013 року в дім позивача
прийшли представники Дніпровської РДА,
Служби в справах дітей Дніпровської
РДА та оперуповноважений Манільчук
Ю.А., які повідомили ОСОБА_2 про те, що
рішенням Дніпровської РДА припинено
опіку над малолітньою ОСОБА_4,
відібрали дитину в позивача та
помістили до Центру захисту дітей
«Наші діти». Позивач вважає відібрання
дитини незаконним, протиправним та
таким, що відбулось без дотримання
вимог законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, що у відповідачів
були відсутні будь-які правові
підстави для відібрання дитини, адже
згідно з розпорядженням Дніпровської
РДА від 12 листопада 2012 року №486
припинено опіку над малолітньою
ОСОБА_4, однак у вказаному документі
нічого не зазначено стосовно
відібрання дитини, хоча в акті за
назвою «Акт про дитину, покинуту в
пологовому будинку, іншому закладі
охорони здоров'я або яку відмовились
забрати батьки чи інші родичі, про
підкинуту чи знайдену дитину»,
складеному 31 січня 2013 року, зазначено,
що дитина відбирається саме з метою
виконання зазначеного вище
розпорядження. Рішення про відібрання
дитини не розглядалось і не
ухвалювалось на засіданні Комісії з
питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 05 вересня 2012 року
№15. Служба у справах дітей
Дніпровської РДА в своєму поданні від 05
вересня 2012 року №41/1826/1 просила
розглянути на комісії доцільність
припинення опіки і не пропонувала
відбирати дитину. Вказав, що постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 червня 2013 року скасовано
зазначене розпорядження Дніпровської
РДА від 12 листопада 2012 року №486. Також
додав, що направлення малолітньої
ОСОБА_4 до Центру захисту дітей «Наші
діти» також є незаконним та
протиправним, оскільки здійснено без
дотримання вимог законодавства, а саме:
постанови Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року №866.

Дніпровська РДА та Служба у справах
дітей Дніпровської РДА (залучена
ухвалою суду від 06 грудня 2013 року до
участі у справі як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача; далі -
третя особа-1) стосовно задоволення
заявленого позову заперечують,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість.

У судовому засіданні представником
відповідача та третьої особи-1
зазначено про те, що на первинному
обліку дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
перебуває ОСОБА_4 Згідно з
розпорядженням Дніпровської РДА «Про
призначення опіки над малолітньою
ОСОБА_4 2004 року народження» від 15 лютого
2006 року №166 опікуном було призначено
позивача. Вказував на те, що від
Київської міської психоневрологічної
лікарні №2 надійшло повідомлення про
те, що громадянка ОСОБА_2 перебуває під
наглядом психіатра та є інвалідом ІІ
групи безстроково. Враховуючи отриману
інформацію, Комісія з питань захисту
прав дитини Дніпровської РДА прийняла
рішення про припинення опіки над
малолітньою ОСОБА_4 у зв'язку зі станом
здоров'я опікуна, в результаті чого
Дніпровська РДА 12 листопада 2012 року
видала розпорядження «Про припинення
опіки над малолітньою дитиною» №486.

Також зауважувалось на тому, що в
інтересах малолітньої дитини до служби
у справах дітей було запрошено
колишнього чоловіка позивача ОСОБА_5,
який виявив бажання оформити опіку над
ОСОБА_4, у якого було залишено для
проживання дитину за місцем
реєстрації. 31 січня 2013 року працівником
кримінальної міліції у справах дітей
та представниками служби у справах
дітей та центру соціальної служби у
справах сім'ї, дітей та молоді
малолітню ОСОБА_4 виявили за місцем
проживання ОСОБА_2 Співробітником
міліції відповідно до Інструкції про
порядок заповнення акта про дитину,
покинуту в пологовому будинку, іншому
закладі охорони здоров'я або яку
відмовились забрати батьки чи інші
родичі, про підкинуту чи знайдену
дитину, затвердженої Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства внутрішніх справ
України від 17 березня 2004 року №142/275,
складено відповідний акт, оскільки
опіку позивача припинено, а ОСОБА_5
передав дитину на проживання
колишньому опікуну за наявності в
нього на це правових підстав, чим
порушив вимоги органу опіки та
піклування, а тому, у даному випадку,
дитина вважалась знайденою.
Повідомлено й про те, що посилання
ОСОБА_2 на те, що в акті про знайдену
дитину зазначено про розпорядження про
вилучення дитини, є технічною помилкою.
Зауважено й на тому, що рішення про
відібрання дитини в опікуна не могло
існувати, оскільки на той час у дитини
офіційний опікун був відсутній, а сама
ОСОБА_4 по заяві про тимчасове
влаштування була передана на
проживання ОСОБА_5, який проживав за
іншою адресою.

Оперуповноважений Манільчук Ю.А.
стосовно задоволення позову ОСОБА_2
заперечив. Зазначив, що 31 січня 2013 року
під час чергування останнім отримано
інформацію від начальника відділу
кримінальної міліції у справах дітей
Дніпровського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві про
те, що за адресою: АДРЕСА_1, - за раніше
одержаною інформацією зі Служби у
справах дітей перебуває малолітня
дитина з особою, що має психічне
захворювання та яка позбавлена прав
опікунства над останньою. Під час
перевірки отриманої інформації
відповідачем-2 спільно зі
спеціалістами Служби у справах дітей
Дніпровської РДА, Районного центру
соціальної служби у справах сім'ї,
дітей та молоді та органу опіки та
піклування виявлено малолітню ОСОБА_4,
яка відповідно до отриманої інформації
опинилась у складних життєвих
обставинах, а також існує реальна
загроза її життю та здоров'ю, оскільки
особа, що раніше була опікуном
малолітньої дитини має 2 групу
інвалідності, яка пов'язана зі
психічним станом здоров'я. Зауважував
на тому, що начальником Служби у
справах дітей Дніпровської РДА
оперуповноваженому надано
розпорядження Дніпровської РДА «Про
припинення опіки над малолітньою
дитиною» за від 12 листопада 2012 року №486.
Відповідачу-2 повідомили про те, що на
даний момент дитина повинна перебувати
за адресою проживання ОСОБА_5
(колишнього чоловіка ОСОБА_2), а саме:
АДРЕСА_2, - до вирішення питання про
оформлення над дитиною опіки. Оскільки
ОСОБА_5 порушив зобов'язання та передав
малолітню ОСОБА_4 своїй колишній
дружині, спеціалістами Служби у
справах дітей Дніпровської РДА,
Районного центру соціальної служби у
справах сім'ї, дітей та молоді та органу
опіки та піклування повідомлено
відповідача-2 також про те, що ОСОБА_5
станом на 31 січня 2013 року відмовлено у
оформленні опіки над малолітньою
ОСОБА_4 Звертав увагу суду й на те, що
кримінальна міліція у справах дітей в
першу чергу діє в інтересах дітей, з
метою захисту їх законних прав, а тому
оперуповноважений Манільчук Ю.А.
вчиняв дії в межах повноважень та у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Центр захисту дітей «Наші діти»,
залучений ухвалою суду від 06 грудня 2013
року до участі у справі як третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
(далі - Центр, третя особа-2), стосовно
задоволення позову ОСОБА_2 заперечує. У
судовому засіданні представник
третьої особи зазначила, що 31 січня 2013
року до Центру була доставлена
малолітня ОСОБА_4, та за направленням
Служби у справах дітей Дніпровської
РДА і згідно з наказом №2 від 31 січня 2013
року дитина прийнята до Центру та
зарахована до сімейної групи №2. В
подальшому ОСОБА_4 була зарахована до
середньої загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів №81 Дніпровського району
міста Києва та направлена на медичне
обстеження. Третьою особою-2
встановлено, що медична картка
малолітньої знаходилась у ОСОБА_2, але
за повідомленням останньої картка
втрачена, а також останньою зазначено,
що ОСОБА_4 хворіла на токсоплазмоз.
Також Центр отримав інформацію, що
дитина проходила обстеження в
Консультативно-діагностичній
поліклініці «Охматдит», до якого були
направлені відповідні запити. Крім
того, Центром встановлено, що за період
перебування під опікою ОСОБА_2
малолітній ОСОБА_4 не були зроблені
необхідні щеплення відповідно до її
віку. Після того, як у дівчинки виявили
позитивну реакцію на Манту
(туберкулінову пробу), дитину
направлено на додаткове обстеження, де
встановлено, що ОСОБА_4 тубінфікована з
народження, однак позивачем третю
особу-2 про такі обставини не
повідомлено. Зазначила, що в Центрі
дитина має належний догляд, отримує
освітні, оздоровчі та інші необхідні
послуги. Стосовно зауважень позивача
про те, що органом опіки та піклування
не надавалось направлення для
влаштування дитини до Центру,
зауважувала на тому, що згідно з
внутрішніми актами, якими третя особа-2
користується в своїй роботі, зокрема,
Концепцією центру, для прийняття та
влаштування дитини достатньо
клопотання Служби у справах дітей, що і
було наявне в даному випадку. Також на
зауваження представника ОСОБА_2 про те,
що Центром порушено вимоги Постанови
Кабінету Міністрів України «Питання
діяльності органів опіки та
піклування, пов'язані із захистом прав
дитини» від 24 вересня 2008 року №866, за
якою забороняється одночасне
застосування до дитини різних форм
влаштування, оскільки за
розпорядженням Дніпровської РДА від 20
лютого 2013 року №80 директора Горидько
Н.М. призначено опікуном малолітньої
ОСОБА_4, однак дитина перебуває в
Центрі, - представник зазначила, що
вказаною постановою в своїй діяльності
керуються органи опіки та піклування,
окрім того, відповідно до Концепції
центру саме директор третьої особи-2 є
опікуном усіх дітей, розміщених в
ньому, і вказана процедура є
обов'язковою.

Ухвалою суду від 26 грудня 2013 року
(протокольною) відмовлено у
задоволенні клопотання Дніпровської
РДА про залишення даного позову без
розгляду на підставі вимог статей 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України. Ухвалюючи вказане рішення
судом враховано те, що позивач, дійсно,
могла усвідомлювати дії, які є
предметом даного спору, безпосередньо
під час їх вчинення, проте про
відповідність останніх законодавству
або про відсутність їх правового
підґрунтя ОСОБА_2 могла дізнатись з
документів, які зумовили їх виникнення.
Не залишено поза увагою суду й те, що
саме під час розгляду адміністративної
справи №826/12555/13-а у вересні 2013 року
ОСОБА_2 дізналась про те, що оскаржувані
дії відповідачами вчинялись на
підставі розпорядження Дніпровської
РДА від 12 листопада 2012 року №486.
Спростовуючи докази відповідачами та
третіми особами на дослідження суду не
надані, отже відсутні безумовні
правові підстави вважати, що ОСОБА_2
порушено визначений законодавством
строк для подання позову за
відсутністю поважних причин, що усуває
необхідність залишення останнього без
розгляду.

Ухвалою суду від 09 січня 2014 року
(протокольною) заяву позивача «про
збільшення позовних вимог та залучення
до справи третьої особи» від 30 грудня
2013 року (вх.№03-4/92460 від 31 грудня 2014 року)
вирішено вважати повернутою ОСОБА_2,
оскільки вказаний документ всупереч
статті 137 Кодексу адміністративного
судочинства України надійшов на
розгляд після початку стадії розгляду
справи по суті. У зв'язку з прийнятим
рішенням позивачу роз'яснено право на
звернення до суду з позовом з
викладеними у заяві вимогами у
загальному порядку за правилами,
встановленими Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Ухвалою суду від 09 січня 2014 року
(протокольною) розгляд справи
продовжено у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
врахувавши пояснення позивача,
відповідача-2, представників
відповідача-1 та третіх осіб, судом
встановлено наступне.

Розпорядженням Дніпровської РДА «Про
призначення опіки над малолітньою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1» від 15 лютого 2006
року №166, розглянувши заяву ОСОБА_2 та
надані документи, враховуючи
пропозиції ради органу опіки та
піклування Дніпровської РДА від 01
лютого 2006 року, протоколу №2 та
керуючись Законом України «Про місцеві
державні адміністрації», Законом
України «Про охорону дитинства»,
статей 250, 251 Сімейного кодексу України,
призначено опікуном громадянку ОСОБА_2,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, - над
малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з опікуном, у зв'язку з
тим, що батько, ОСОБА_7, та мати, ОСОБА_8,
позбавлені батьківських прав рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 листопада 2005 року справа №2-4221.

Згідно з довідкою від 04 травня 2012 року
№475, виданою Житловою
ремонтно-експлуатаційною організацією
№414, ОСОБА_2 прописана та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, - та займає жилу площу
із 1 кімнати 14,50кв.м у 1-кімнатній
квартирі загальною площею 27,30кв.м +
1.00кв.м на 4 поверсі 9-типоверхового
будинку, є власником особового рахунку
цього житла, сім'я складається з двох
осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 2004 року
народження, опікаємої, прописаної за
вказаною адресою з 2005 року.

05 вересня 2012 року Служба у справах
дітей Дніпровської РДА звернулась до
заступника голови комісії з питань
захисту прав дитини Дніпровської РДА з
поданням №41/1826/1, в якому зазначено про
те, зокрема, що 31 липня 2012 року з
Київського міського центру
соціального обслуговування в
телефонному режимі отримано
повідомлення про те, що ОСОБА_2
знаходиться на стаціонарному
лікуванні в Київській міській
психоневрологічній лікарні №2,
перебуває під наглядом психіатра та є
інвалідом другої групи безстроково.
Зазначивши, що в неї перебуває під
опікою малолітня ОСОБА_4, висловлено
прохання вжити заходів щодо
тимчасового влаштування дитини на час
стаціонарного лікування опікуна.

Діючи в інтересах малолітньої дитини
та враховуючи стан здоров'я опікуна
спеціалістами служби було запрошено
колишнього чоловіка опікуна - ОСОБА_5 -
щодо вирішення питання тимчасового
проживання малолітньої в його родині
до покращення стану здоров'я ОСОБА_2

На підставі викладеного, Служба у
справах дітей просила розглянути
питання на засіданні комісії з питань
захисту прав дитини Дніпровської РДА
про доцільність припинення опіки
ОСОБА_2 над малолітньою ОСОБА_4

Так, згідно з протоколом засідання
Комісії з питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 05 вересня 2012 року
№15, на якому заслухано спеціаліста
Служби у справах дітей Дніпровської
РДА щодо припинення опіки ОСОБА_2 та
представника Київської міської
психоневрологічної лікарні №2, який
надав роз'яснення щодо хвороби
позивача та рекомендував вжити заходів
щодо припинення опіки та вилучення
дитини з родини ОСОБА_2, - вирішено
припинити опіку над малолітньою
ОСОБА_4, в зв'язку зі станом здоров'я
опікуна-позивача.

Розпорядженням Дніпровської РДА «Про
припинення опіки над малолітньою
дитиною» від 12 листопада 2012 року №486 на
підставі подання Служби у справах
дітей як представника органу опіки та
піклування, враховуючи рекомендації
Комісії з питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 05 вересня 2012 року
(протокол №15) вирішено:

1. Припинити опіку гр. ОСОБА_2, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, - над
малолітньою ОСОБА_4 (дата народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження
дитини серія НОМЕР_1, видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис №1374
від 04 вересня 2004 року) у зв'язку зі
станом здоров'я опікуна.

2. Вважати таким, що втратило чинність
розпорядження Дніпровської РДА від 15
лютого 2006 року №166 «Про призначення
опіки над малолітньою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1».

13 листопада 2012 року до Служби у справах
дітей Дніпровської РДА звернувся
колишній чоловік позивача, ОСОБА_5 (далі
- ОСОБА_5), який проживає за адресою:
АДРЕСА_2, - з письмовим клопотанням про
залишення малолітньої ОСОБА_4 на
проживання у його родині до вирішення
питання щодо призначення його
опікуном. Зобов'язувався у разі відмови
у призначенні його опікуном
малолітньої передати останню до
Дніпровської РДА для подальшого
влаштування.

Для вирішення питання щодо призначення
опіки Службою у справах дітей
Дніпровської РДА направлено ОСОБА_5 на
навчання з проблем виховання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. За
результатами навчання, відповідно до
довідки Київського міського центру
соціальних служб від 25 січня 2013 року
№10/0013, ОСОБА_5 не рекомендований для
включення до єдиного банку даних
потенційних опікунів, піклувальників,
прийомних батьків,
батьків-вихователів.

Відповідно до висновку Служби у
справах дітей Дніпровської РДА від 05
липня 2013 року №41/9208 встановлено
недоцільність призначення ОСОБА_5
опікуном малолітньої ОСОБА_4

31 січня 2013 року оперуповноваженим
Манільчуком Ю.А., спеціалістами
районного центру соціальної служби у
справах сім'ї, дітей та молоді, органу
опіки та піклування Дніпровської РДА
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, -
для перевірки отриманої інформації
стосовно знаходження там малолітньої
ОСОБА_4

Так, відповідачем-2 складено акт про
дитину, покинуту в пологовому будинку,
іншому закладі охорони здоров'я або яку
відмовились забрати батьки чи інші
родичі, про підкинуту чи знайдену
дитину, відповідно до встановленої
форми, затвердженої Спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства внутрішніх справ
України від 17 березня 2004 року №142/275. У
вказаному акті зазначено: «…31.01.2013
зняття прав опіки за станом здоров'я
опікуна, загроза життю та здоров'ю
дитини. Розпорядження про вилучення
дитини №486 від 12.11.2012. Стан здоров'я
дитини під час її виявлення:
задовільний (зі слів м/л 30.01.2013 була
температура 39°). Зі слів дитини вдалось
встановити: опікун, гр. ОСОБА_2, не
працює, проживає в АДРЕСА_1, має
інвалідність по психічному стану
здоров'я. Дитина направлена або
влаштована тимчасово: Центр захисту
дітей «Наші діти»: м. Київ, П.Тичини, 28-б.
Дитину прийняв: директор центру
Горидько Н.М. Дитину передав:
оперуповноважений Манільчук Ю.А. Акт
складений в присутності начальника
відділу опіки та піклування Калюжко
О.В…».

Служба у справах дітей Дніпровської
РДА звернулась до директора Центру
захисту дітей «Наші діти» з
клопотанням від 31 січня 2013 року №41/306, в
якому просила з метою проходження
соціально-психологічної реабілітації,
формування соціальної презентації,
всебічного розвитку, адаптації та
соціалізації малолітньої ОСОБА_4
прийняти в ввірену установу малолітню
дитину.

Наказом №2 від 31 січня 2013 року
відповідно до клопотання №41/306 від 31
січня 2013 року Служби у справах дітей
Дніпровської РДА на підставі акту про
факт передачі дитини від 31 січня 2013
року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято з 31
січня 2013 року до Центру захисту дітей
«Наші діти» та зараховано до сімейної
групи кв. №2.

ОСОБА_5 звернувся з позовною заявою до
Окружного адміністративного суду м.
Києва щодо незаконних дій Дніпровської
РДА, що проявились у вилученні 31 січня
2013 року малолітньої ОСОБА_4 та не
оформленні йому опіки над вказаною
дитиною. Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
вересня 2013 року у справі №826/12555/13-а
позов ОСОБА_5 задоволено частково:

- визнано протиправними дії
Дніпровської РДА, що проявилися у
вилученні 31 січня 2013 року малолітньої
ОСОБА_4, яка перебувала на проживанні в
сім'ї ОСОБА_5, відповідно до його заяви
від 13 листопада 2012 року;

- визнано протиправною бездіяльність
Дніпровської РДА у не прийнятті
відповідного рішення у межах
визначених повноважень на заяву ОСОБА_5
з приводу вирішення питань опіки над
малолітньою ОСОБА_4;

- зобов'язано Дніпровську РДА вчинити
дії щодо розгляду заяви ОСОБА_5 та
прийняття у встановлений спосіб
відповідного рішення, у межах
дискреційних повноважень, за
наслідками розгляду питання стосовно
встановлення ним опіки над малолітньою
ОСОБА_4;

- в задоволенні решти позову
відмовлено.

На час вирішення даного спору вказана
судова постанова законної сили не
набрала.

Крім того, за скаргою ОСОБА_5,
адресованою Голові Комітету Верховної
Ради України з питань боротьби з
організованою злочинністю та
корупцією, проведено службове
розслідування стосовно діяльності
Дніпровської РДА та представників
кримінальної міліції у справах дітей
Дніпровського РУ ГУМВС України в м.
Києві під час вилучення 31 січня 2013 року
малолітньої ОСОБА_4 За результатами
проведеного розслідування начальником
відділу кримінальної міліції у справах
дітей Дніпровського РУ ГУ МВС України в
місті Києві підполковником міліції
Мамедовим Р.Р. складено висновок від 04
грудня 2013 року, затверджений
начальником Дніпровського РУ ГУ МВС
України в м. Києві полковником міліції
В.М. Чайка, яким встановлено, що в діях
оперуповноваженого Манільчука Ю.А. не
вбачається порушень, ознак
дисциплінарного проступку.

07 лютого 2013 року ОСОБА_2 зверталась до
Служби у справах дітей Дніпровської
РДА з заявами №№Р-94, Р-95, Р-96 щодо
надання дозволу на щоденне
відвідування малолітньої ОСОБА_4 в
Центрі захисту дітей «Наші діти», за
результатами розгляду яких третьою
особою-1 позивачу надано відповідь від
19 лютого 2013 року за №41/5/3 про
відсутність можливості надати
відповідний дозвіл оскільки ОСОБА_2 не
має родинних стосунків з малолітньою
дитиною.

Розпорядженням Дніпровської РДА від 20
лютого 2013 року №80 «Про призначення
опіки над малолітньою дитиною»,
розглянувши заяву громадянки Горидько
Ніни Миколаївни та надані документи,
враховуючи рекомендації Комісії з
питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 11 лютого 2013 року:

1. Призначено Горидько Н.М., яка проживає
за адресою: АДРЕСА_3, - опікуном над
малолітньою ОСОБА_4 (дата народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження
дитини серія НОМЕР_1, видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис №1374
від 04 вересня 2004 року) у зв'язку з тим, що
мати, ОСОБА_8, та батько, ОСОБА_7,
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2005 року
позбавлені батьківських прав.

2. Покладено на опікуна Горидько Н.М.,
відповідальність за збереженням житла
та майна підопічної за адресою: АДРЕСА_1
- та попереджено останню про
неприпустимість без дозволу органу
опіки та піклування здійснення
будь-яких правочинів стосовно житла за
вказаною адресою.

3. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
зобов'язано взяти під особливий
контроль квартиру АДРЕСА_1 до
досягнення повноліття малолітньою
ОСОБА_4

4. Службу у справах дітей Дніпровської
РДА зобов'язано здійснювати контроль
за дотриманням опікуном житлових та
майнових прав малолітньої ОСОБА_4

За інформацією Служби у справах дітей
Дніпровської РДА від 19 липня 2013 року
ОСОБА_4 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1. Разом з тим, з 31 січня 2013 року
за вище вказаною адресою не проживає, а
фактично мешкає в Центрі захисту дітей
«Наші діти» за адресою: м. Київ,
проспект Тичини, 28-Б.

На запит заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва від 20
квітня 2013 року №29-6551 Київською міською
психоневрологічною лікарнею №2
повідомлено листом від 26 червня 2013 року
№945 про те, що ОСОБА_2 перебуває під
наглядом психіатра з діагнозом: «F60.8
Патологічний розвиток особистості», є
інвалідом ІІ групи безстроково. З 17
квітня 2013 року в зв'язку з заявою ОСОБА_2
готуються документи на
медико-соціальну експертну комісію для
перегляду групи інвалідності.

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Дніпровської РДА про
скасування розпорядження. Постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 червня 2013 року у
справі №826/7019/13-а позов задоволено
повністю та скасовано розпорядження
№486 від 12 листопада 2012 року «Про
припинення опіки над малолітньою
дитиною», прийняте Дніпровською РДА.

09 серпня 2013 року орган опіки та
піклування Дніпровської РДА звернувся
до Дніпровського районного суду м.
Києва з заявою про припинення опіки, в
якій просив постановити рішення, яким
припинити опіку ОСОБА_2 над малолітньою
ОСОБА_4 та передати органу опіки та
піклування Дніпровської РДА для
подальшого влаштування. За вказаною
заявою Дніпровським районним судом
міста Києва відкрито провадження у
справі.

В матеріалах справи також наявні:

- характеристика від 04 грудня 2013 року,
видана начальником Житлової
ремонтно-експлуатаційної організації
№414, за якою ОСОБА_2, 1962 року народження,
зареєстрована з 1996 року за адресою:
АДРЕСА_1. За період проживання скарг та
нарікань від мешканців не було,
компрометуючих фактів до ЖРЕО-414 не
надходило. Проживала разом з ОСОБА_4,
скарг від неї не надходило. Приділяла
належну увагу у вихованні дитини;

- характеристика, складена за підписами
директора школи та класного керівника,
за якою ОСОБА_4 навчалась в середній
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№42 м. Києва з 01 вересня 2011 року по 08
лютого 2013 року. Дитина проживала з
опікуном, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.
Зарекомендувала себе як старанна,
працелюбна учениця. Навчальним
матеріалом оволоділа на достатньому
рівні. Навчалась в міру своїх сил,
виявляла логічне мислення. На уроках не
завжди була уважною, але активною,
систематично виконувала домашні
завдання, мала добру пам'ять. Школу
відвідувала регулярно. Опікун
приділяла належну увагу вихованню
дитини;

- довідка №180 від 12 грудня 2013 року,
згідно з якою ОСОБА_4 навчається в 3-А
класі середньої загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів №81.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення щодо їх задоволення,
оцінивши, відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору в межах заявлених
вимог, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 3 статті 243 Сімейного
кодексу України опіка, піклування над
дитиною встановлюється органом опіки
та піклування, а також судом у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України.

Відповідно до статті 56 Цивільного
кодексу України органами опіки та
піклування є районні, районні в містах
Києві та Севастополі державні
адміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які
покладено здійснення опіки та
піклування, щодо забезпечення прав та
інтересів фізичних осіб, які
потребують опіки та піклування,
встановлюється законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 23 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» встановлено,
що місцева державна адміністрація
вирішує, зокрема, питання щодо
встановлення опіки і піклування,
створення передбачених законодавством
умов для виховання та/або влаштування
дітей, які внаслідок смерті батьків,
позбавлення батьків батьківських прав,
хвороби батьків чи з інших причин
залишилися без батьківського
піклування, щодо захисту особистих і
майнових прав та інтересів дітей, а
також вживає інших заходів щодо
соціального захисту дітей, віднесених
до її компетенції законом.

Механізм провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини визначає Порядок
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
«Питання діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної із захистом прав
дитини» від 24 вересня 2008 року №866 (з
урахуванням відповідних змін; далі -
Порядок №866).

Відповідно до пункту 3 Порядку №866
органами опіки та піклування є районні,
районні у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад, які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та
координація стосовно захисту прав
дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
покладаються на служби у справах дітей
(абзац 2).

Пунктом 40 Порядку №866 передбачено, що
особа, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дитину-сироту або
дитину, позбавлену батьківського
піклування, подає службі у справах
дітей за місцем свого проживання: заяву
(від подружжя приймається спільна
заява, підписана обома подружжями);
довідку про доходи за останні шість
місяців або копію декларації про
доходи, засвідчену в установленому
порядку; документ, що підтверджує право
власності або користування житловим
приміщенням; копію свідоцтва про шлюб
(для осіб, які перебувають у шлюбі);
довідку про проходження курсу навчання
з виховання дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і рекомендацію центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді щодо
включення кандидатів до єдиного банку
даних; копію паспорта; висновок про
стан здоров'я заявника, складений за
формою згідно з додатком 5; довідку від
нарколога та психіатра для осіб, які
проживають разом із заявниками;
довідку про наявність чи відсутність
судимості для кожного заявника, видану
органами внутрішніх справ за місцем
проживання заявника; письмову згоду
всіх повнолітніх членів сім'ї, що
проживають разом з особою, яка бажає
взяти дитину-сироту або дитину,
позбавлену батьківського піклування,
під опіку, піклування, утворити
прийомну сім'ю або на власній житловій
площі - дитячий будинок сімейного типу,
засвідчену нотаріально або написану
власноручно в присутності посадової
особи, яка здійснює прийом документів,
про що робиться позначка на заяві із
зазначенням прізвища, ім'я, по батькові,
підпису посадової особи та дати.

Згідно з пунктом 41 Порядку №866 служба у
справах дітей за місцем проживання
особи, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
з урахуванням результатів навчання у
центрі соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, зокрема, приймає
документи, зазначені у пункті 40 цього
Порядку, та окрім інших дій, визначених
цим пунктом, готує висновок про
доцільність (недоцільність)
встановлення опіки, піклування та
відповідність її/його інтересам
дитини.

Відповідно до пункту 42 Порядку №866
опіка, піклування над дитиною
встановлюються рішенням районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради за
наявності документів, зазначених у
пункті 40 цього Порядку, або судом.

Згідно з пунктом 51 Порядку №866 у разі
загрози для життя або здоров'я дитини
районна, районна у мм. Києві та
Севастополі держадміністрація,
виконавчий орган міської чи районної у
місті ради може прийняти рішення про
негайне відібрання дитини в опікуна,
піклувальника.

Відповідно до пункту 8 Порядку №866, якщо
виникла безпосередня загроза життю або
здоров'ю дитини, орган опіки та
піклування, якому стало відомо про це,
приймає рішення про негайне відібрання
дитини у батьків або осіб, які їх
замінюють. Для прийняття рішення про
негайне відібрання дитини у батьків
служба у справах дітей подає голові
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради відповідне клопотання.
Після надходження клопотання голова чи
інша уповноважена особа районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради протягом
одного дня розглядає порушене питання
та приймає відповідне рішення. На
підставі рішення районної, районної у
мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради служба у
справах дітей разом з кримінальною
міліцією у справах дітей,
представниками закладу охорони
здоров'я вживають заходів до
відібрання дитини у батьків та
тимчасово влаштовують її відповідно до
пункту 31 цього Порядку.

Пунктом 31 Порядку №866 визначено, що
тимчасове влаштування дитини, яка
залишилась без батьківського
піклування, у межах своєї компетенції
здійснюють служба у справах дітей за
місцем виявлення дитини та кримінальна
міліція у справах дітей органів
внутрішніх справ (абзац 1).

Згідно з абзацом 9 пункту 31 Порядку №866
дитина, у якої є родичі або інші особи, з
якими у неї на момент залишення без
батьківського піклування склалися
близькі стосунки (сусіди, знайомі) і які
бажають залишити її на виховання у
своїй сім'ї, може перебувати у їх сім'ї
до прийняття рішення про влаштування
дитини. Підставою для тимчасового
перебування дитини в сім'ї родичів,
інших осіб, з якими у неї склалися
близькі стосунки, є заява цих осіб про
згоду на її тимчасове проживання, акт
обстеження житлово-побутових умов
заявників та рішення служби у справах
дітей про тимчасове влаштування
дитини.

Судом встановлено, що розпорядженням
Дніпровської РДА №166 від 15 лютого 2006
року опікуном малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено ОСОБА_2
Водночас, розпорядженням Дніпровської
РДА від 12 листопада 2012 року №486
припинено опіку ОСОБА_2 над малолітньою
ОСОБА_4 у зв'язку зі станом здоров'я
опікуна та вирішено вважати таким, що
втратило чинність розпорядження
Дніпровської РДА від 15 лютого 2006 року
№166 «Про призначення опіки над
малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Крім того, за заявою колишнього
чоловіка ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_4
передано на тимчасове проживання
ОСОБА_5 з 13 листопада 2012 року до
прийняття рішення Дніпровською РДА в м.
Києві щодо призначення його опікуном
вказаної дитини.

31 січня 2013 року оперуповноваженим
Манільчуком Ю.А., спеціалістами
районного центру соціальної служби у
справах сім'ї, дітей та молоді, органу
опіки та піклування Дніпровської РДА
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, -
та виявлено, що там знаходиться
малолітня ОСОБА_4

Отже, станом на момент виникнення
спірних правовідносин - вчинення
відповідачами оскаржуваних дій - 31
січня 2013 року, позивач не мала статусу
опікуна над малолітньою ОСОБА_4, а тому
останні не могли створювати умов, за
якими б порушувались її права та
інтереси як опікуна.

Крім того, як ОСОБА_2, так і її
представником не наведено обставин, зі
змісту яких би вбачалось, що
відповідачами вчинялись додаткові
активні дії саме відносно позивача, які
б могли потягнути порушення її прав та
законних інтересів.

Також суд не приймає до уваги посилання
позивача на статтю 170 Сімейного кодексу
України та порушення позивачами
процедури відібрання дитини, адже
вказаною статтею Кодексу визначено
порядок відібрання дитини від батьків
без позбавлення їх батьківських прав.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2 стосовно
визнання протиправними дій
Дніпровської РДА та
оперуповноваженого Манільчука Ю.А.
стосовно відібрання від позивача 31
січня 2013 року малолітньої ОСОБА_4,
оскільки у відповідний час дитина не
була під опікою позивача.

Суд зауважує на тому, що Наказом
Міністерства охорони здоров'я України,
Міністерства внутрішніх справ України
від 17 березня 2004 року №142/275 затверджено
форму акта про дитину, покинуту в
пологовому будинку, іншому закладі
охорони здоров'я або яку відмовилися
забрати батьки чи інші родичі, про
підкинуту чи знайдену дитину та
Інструкцію про порядок заповнення
вказаного акта (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 Інструкції цей
акт складається про дитину, покинуту в
пологовому будинку, іншому закладі
охорони здоров'я або яку відмовилися
забрати батьки чи інші родичі, про
підкинуту чи знайдену дитину службовою
особою органу внутрішніх справ чи
закладу охорони здоров'я за місцем її
виявлення.

Згідно з пунктом 9 Інструкції подальше
влаштування дитини до державних
дитячих закладів здійснюється
відповідно до чинного законодавства,
про що приймається відповідне рішення,
тому в акті зазначається лише установа,
де дитина буде тимчасово перебувати до
прийняття такого рішення.

Для своєчасного встановлення над
дитиною опіки (піклування) копія даного
акта після його підписання невідкладно
направляється до районної державної
адміністрації або до відповідного
виконавчого комітету місцевої ради.

Відповідно до пункту 10 Інструкції акт
складається у трьох примірниках і
підписується уповноваженою службовою
особою, яка визначена пунктом 2
Інструкції. Один примірник акта
залишається в установі, службовою
особою якої його складено. Другий
примірник акта передається до районної
державної адміністрації або до
відповідного виконавчого комітету
місцевої ради. Третій примірник акта
вкладається до особової справи дитини,
яка передається за місцем подальшого
її виховання. Підпис особи, яка склала
акт, засвідчується печаткою органу чи
закладу, де працює ця особа.

Згідно з пунктом 31 Порядку №866 дитина,
яка залишилась без батьківського
піклування, тимчасово може бути
влаштована у:

- притулок для дітей служби у справах
дітей (далі - притулок);

- центр соціально-психологічної
реабілітації дітей (далі - центр);

- соціально-реабілітаційний центр
(дитяче містечко);

- заклад для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;

- сім'ї громадян.

Тимчасове влаштування дитини до
притулку, центру,
соціально-реабілітаційного центру
(дитячого містечка) здійснюється за
направленням служби у справах дітей.
Влаштування дитини до притулку можливе
також на підставі акта кримінальної
міліції у справах дітей про
доставляння дитини до притулку.

Відповідно до пункту 1 Типового
положення про центр захисту дітей
«Наші діти», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
грудня 2009 року №1421 (далі - Положення про
Центр), Центр захисту дітей «Наші діти»
- заклад соціального захисту дітей,
призначений для перебування дітей
віком до 18 років і надання їм
комплексної соціальної, психологічної,
педагогічної, медичної та інших видів
допомоги.

Згідно з пунктом 21 Положення про Центр
діти зараховуються до відділення
соціально-психологічної реабілітації
та/або сімейної групи за направленням
служби у справах дітей на підставі
наказу директора центру.

Згідно пункту 1.1 Педагогічної
концепції. 2012. Центру захисту дітей
«Наші діти» Центр спрямовує свою
діяльність на надання професійної
допомоги дітям-сиротам та дітям,
позбавленим батьківської опіки та
дітям, які опинилися у складних
життєвих обставинах. У Центр
приймаються діти віком до 14 років.
Винятком може бути ситуація, коли
малолітні діти мають братів та сестер
віком від 14 до 16 років. Прийом дітей у
Центр проводиться спеціалізованою
комісією у складі директора Центру,
соціальних педагогів, психолога та
медика, які на основі аналізу наявних
даних про дитину приймають рішення про
прийом або відмову в прийомі дитини в
Центр.

Так, згідно вище зазначеного акту від 31
січня 2013 року оперуповноваженим
Манільчуком Ю.А. зазначено про
направлення/тимчасове влаштування
малолітньої ОСОБА_4 до Центру захисту
дітей «Наші діти». Служба у справах
дітей Дніпровської РДА звернулась до
директора Центру захисту дітей «Наші
діти» з клопотанням від 31 січня 2013 року
№41/306, в якому просила з метою
проходження соціально-психологічної
реабілітації, формування соціальної
презентації, всебічного розвитку,
адаптації та соціалізації малолітньої
ОСОБА_4 прийняти у ввірену установу
малолітню дитину. Наказом №2
відповідно до клопотання №41/306 від 31
січня 2013 року Служби у справах дітей
Дніпровської РДА на підставі акту про
факт передачі дитини від 31 січня 2013
року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято з 31
січня 2013 року до Центру захисту дітей
«Наші діти» та зараховано до сімейної
групи кв. №2.

Враховуючи наведене, суд не вбачає
правових підстав для визнання
протиправними дій оперуповноваженого
Манільчука Ю.А. та Дніпровської РДА по
передачі 31 січня 2013 року малолітньої
ОСОБА_4 до Центру захисту дітей «Наші
діти».

Суд критично оцінює доводи
представників сторін стосовно
належного чи неналежного виховання
ОСОБА_2 малолітньої ОСОБА_4 Вказані
обставини підлягають доведенню під час
вирішення судом обставин
призначення/припинення опіки,
законності прийняття розпоряджень
стосовно призначення/припинення опіки
над малолітньою дитиною тощо, що не є
предметом розгляду даної справи.

Крім того, є необхідним зазначити, що
обраний позивачем спосіб захисту не
призведе до відновлення у повній мірі
порушених, як зазначено, прав ОСОБА_2,
оскільки визнання протиправними дій
стосовно відібрання дитини та передачі
останньої до того чи іншого закладу
захисту дітей не тягне за собою
відновлення, призначення опіки,
повернення дитини до осіб, за адресою
проживання яких її було знайдено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частина 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б свідчили про
правомірність та обґрунтованість
вимог позивача, остання та її
представник суду не надали.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини, положення чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства, межі заявлених вимог і,
зокрема, статей 2, 11, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про те, що
ОСОБА_2 у задоволені позову необхідно
відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 11, 69-72, 86, 128,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України Окружний
адміністративний суд м. Києва

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька