Справа № 818/7923/13-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 р.Справа № 818/7923/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Дахно В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Тростянецького РВ УМВС України
в Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 13.11.2013р. по справі № 818/7923/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Тростянецького РВ УМВС
України в Сумській області (далі -
відповідач), в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просить
скасувати наказ Тростянецького РВ УМВС
України в Сумській області від 30.01.2013 №
23 в частині притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді попередження про неповну
посадову відповідність.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 р.
позовні вимоги задоволено.

Тростянецький РВ УМВС України в
Сумській області, не погодившись із
рішенням суду, подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 13.11.2013 р. з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права при неповному
з'ясуванні обставин справи, та винести
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що судом
першої інстанції не досліджено
обґрунтованість невиходу позивачем на
службу протягом всього робочого часу.

В судовому засіданні позивач
заперечував проти вимог апеляційної
скарги, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.
Пояснив, що висновок, на підставі якого
було прийнято рішення про притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності, не відповідає
вимогам Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС України від
12.03.2013 № 230, оскільки не має жодних
посилань на наслідки дисциплінарного
проступку, обставини, що пом'якшують чи
обтяжують ступінь відповідальності, а
також ставлення до скоєного та , що
зміст наказу про притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності не
доведено до його відома під підпис.

Представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив її
задовольнити. В апеляційній скарзі
вказує, що Наказом УМВС України від
30.10.2013 № 743 встановлено порядок і режим
структурних підрозділів УМВС, згідно
якого робочий день для атестованих
працівників становить з 09.00 до 18.00,
перерва на обід з 13.00 до 14.00. Згідно
путівника автомобіліста Сум відстань
між м. Суми та м. Тростянець складає 58
кілометрів. Час слідування
громадського транспорту між цими
містами складає 1 годину 15 хвилин.

За таких обставин позивач 29.01.2013 та
30.01.2013 з 9.00 згідно режиму роботи
Тростянецького РВ повинен був
знаходитись на робочому місці, а з 13.00
мав право бути присутнім на судових
засіданнях згідно судових повісток,
попередивши про це свого
безпосереднього керівника, але позивач
був відсутній на робочому місці 29.01.2013
та 30.01.2013 протягом всього робочого дня
без будь якого попередження
керівництва Тростянецького РВ.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 30.01.2013 на ім'я начальника
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області надійшов рапорт
помічника начальника Тростянецького
РВ УМВС України в Сумській області -
оперативного чергового чергової
частини штабу старшого лейтенанта
міліції Сторчуна Є.І. про те, що з 9.00 год.
29.01.2013 до 9.00 год. 30.01.2013 помічник ДІМ
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старший сержант
міліції ОСОБА_1 на службі не перебував,
із черговою частиною на зв'язок не
виходив, про місце свого перебування
нікому з керівництва не повідомляв та
на телефонні дзвінки не відповідав (а.с.
13).

Відповідачем 30.01.2013 року видано наказ №
22 про призначення службового
розслідування відносно помічника ДІМ
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_1 (а.с. 11).

За результатами службового
розслідування відповідачем складено
висновок службової перевірки по факту
неявки на службу без поважних причин
29.01.2013 та 30.01.2013 помічника ДІМ
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_1 від 30.01.2013 (а.с. 10).

На підставі висновку зазначеного
службового розслідування 30.01.2013
Тростянецьким РВ УМВС України в
Сумській області видано наказ № 23 "Про
покарання співробітників
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області", відповідно до п. 2
якого за відсутність на службі 29.01.2013 та
30.01.2013 без поважних причин помічника
ДІМ Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старшого сержанта
міліції ОСОБА_1 попереджено про неповну
посадову відповідність (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, не провівши належним чином
перевірку щодо причин відсутності
позивача на робочому місці, передчасно,
без з'ясування всіх обставин прийняв
оскаржуваний наказ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до п. 10 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР №114
від 29.07.1991, особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ користуються всіма
соціально-економічними, політичними та
особистими правами і свободами,
виконують усі обов'язки громадян,
передбачені Конституцією УРСР та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначені Законом України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України".

Так, ст.1 Статуту визначено поняття
службової дисципліна як дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Статуту надане визначення
дисциплінарного проступку, як
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни. В свою
чергу службовою дисципліною є
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно з ст. 14 Статуту передбачено, що з
метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник райвідділу міліції
призначає службове розслідування.

Відповідно до п.2 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України № 552 від 06.12.1991 року (чинної
на момент виникнення спірних
правовідносин), завданням службового
розслідування є повне, об'єктивне і
всебічне розслідування обставин
порушень, скоєних особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, виявлення причин і
умов, що сприяли їхньому скоєнню,
встановлення винних і забезпечення
правильного застосування чинних
нормативних актів для того, щоб кожних
винний був притягнутий до
відповідальності, а жоден невинний не
постраждав.

Згідно п.7 зазначеної Інструкції
підставами для проведення службового
розслідування є: заяви, скарги, листи
громадян; повідомлення державних
органів, громадських організацій,
телебачення, радіо та інших засобів
масової інформації; повідомлення
органів дізнання, попереднього
слідства, прокурора, суду; повідомлення
працівників органів внутрішніх справ
про допущені або виявлені порушення.

Пунктом 9 Інструкції встановлено, що
службове розслідування проводять у
місячний термін з дня надходження до
органу внутрішніх справ заяви, скарги,
інформації чи повідомлення про
порушення. За наявності поважних
причин строк проведення розслідування
може бути продовжений керівництвом
органу внутрішніх справ, але не більше
ніж на один місяць.

Відповідно до пп. 10, 11 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України при проведенні
службового розслідування повному,
об'єктивному і усесторонньому
дослідженню підлягають: подія
порушення (час, місце, спосіб і інші
обставини); наявність вини працівника
ОВС в скоєнні порушення, мета та мотиви
порушення; обставини, що впливають на
ступінь і характер відповідальності
порушника як пом'якшуючі, так обтяжуючі
його відповідальність; характеристика
особи (відношення до служби, поведінка
до порушення); причини та умови, що
сприяли скоєнню порушення; характер та
розмір нанесених порушенням збитків.
Проведенню службового розслідування,
як правило, повинна передувати
підготовка, в ході якої працівник,
якому воно доручено, розробляє план,
визначає форми та методи
розслідування, вивчає нормативні акти,
збирає іншу інформацію для
забезпечення всесторонності, повноти
та об'єктивності розслідування.

Згідно з п.14 вказаної Інструкції
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана
роз'яснювати особам, стосовно яких
проводиться службове розслідування, їх
права, забезпечувати здійснення цих
прав у межах своєї компетенції, скласти
за результатами службового
розслідування висновок і подати його
на розгляд і затвердження керівнику
органу внутрішніх справ або його
заступнику, ознайомити з затвердженим
висновком особу, у відношенні якої
проводилась перевірка, за її бажанням,
якщо це не суперечить вимогам
дотримання державної або службової
таємниці.

Відповідно до п.15 зазначеної
Інструкції особа, стосовно якої
проводиться службове розслідування,
має право: давати усні та письмові
пояснення, заявляти клопотання,
надавати докази стосовно обставин, що
досліджувалися; знайомитися після
закінчення службового розслідування
із затвердженим висновком, а з дозволу
керівника, який призначив службове
розслідування, з матеріалами перевірки
в частині, що його стосуються, якщо це
не суперечить вимогам про збереження
державної і службової таємниці;
оскаржувати затверджений висновок
службового розслідування у порядку,
встановленому Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ.

Судовим розглядом встановлено, що
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідність наказом Тростянецького
РВ УМВС України в Сумській області від
30.01.2013 № 23, однак матеріали справи не
містять документального підтвердження
щодо ознайомлення позивача з
зазначеним наказом.

Відповідачем не надано доказів, які б
свідчили, що останнім вживались заходи
з метою ознайомлення позивача з
наказом від 30.01.2013 № 23 про накладення на
нього дисциплінарного стягнення у
вигляді попередження про неповну
посадову відповідність та доказів які
б засвідчували факт повідомлення
позивача про проведення відносно нього
службового розслідування, за
результатами якого складено висновок
від 30.01.2013, ознайомлення позивача з
зазначеним висновком.

Відповідач зазначає, що службове
розслідування є підставою для видання
оскаржуваного позивачем наказу від
30.01.2013 № 2.

Судовим розглядом встановлено, що
службове розслідування проведено з
порушенням вимог п.п. 10, 11, 14, 15
Інструкції, оскільки його висновком не
встановлено обставин відсутності
позивача за місцем проходження служби,
поважності та обгрунтованості такої
відсутності.

Відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем службової
дисципліни передчасно та за
відсутності доказів, які б
підтверджували протиправність
поведінки позивача.

Відповідно до пункту 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" № 9 від 06.11.1992, прогулом
визнається відсутність працівника на
роботі як протягом усього робочого дня,
так і більше трьох годин безперервно
або сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, у зв'язку з
поміщенням до медвитверезника,
самовільне використання без
погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів
відгулів, чергової відпустки,
залишення роботи до закінчення строку
трудового договору чи строку, який
працівник зобов'язаний пропрацювати за
призначенням після закінчення вищого
чи середнього спеціального учбового
закладу). При цьому, поважними
причинами слід вважати такі причини, що
виключають вину працівника. При такому
розумінні поважних причин відсутності
працівника на роботі не суперечить п. 24
Типових правил внутрішнього трудового
розпорядку, який кваліфікує поведінку
працівника як порушення трудової
дисципліни (прогул - це різновид такого
порушення) за наявності вини
працівника. Загальним критерієм вини
працівника в здійсненні прогулу є
належна дбайливість про виконання
трудових обов'язків.

Притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності за
прогул, вважатиметься законним лише в
тому випадку, коли буде встановлений
факт відсутності працівника на роботі
як протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня та при
відсутності поважних причин, за яких
працівником допущено прогул. При цьому,
важливо, щоб у роботодавця були
достовірні докази того, що працівник
був відсутній на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня. Одним з
таких доказів є, наприклад, акт про
відсутність працівника на робочому
місці, складений не менш як трьома
працівниками підприємства.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачем здійснений дисциплінарний
проступок - прогул, відповідач послався
на рапорт заступника начальника
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старшого лейтенанта
міліції Сторчуна Є.І., яким останній
повідомив, що з 9.00 год. 29.01.2013 до 9.00 год.
30.01.2013 помічник ДІМ Тростянецького РВ
УМВС України в Сумській області
старший сержант міліції ОСОБА_1 на
службі не перебував, із черговою
частиною на зв'язок не виходив, про
місце свого перебування нікому з
керівництва не повідомляв та на
телефонні дзвінки не відповідав.

Проте згідно довідок встановлено, що
29.01.2013 р. та 30.01.2013 р. ОСОБА_1 був
присутній у судових засіданнях по
справах № 2а-1870/10066/12 та №1805/4003/2012 у
приміщенні Зарічного районного суду м.
Суми та Сумського окружного
адміністративного суду (а.с. 68-69).

Даними довідками підтверджується
поважність відсутності позивача на
службі 29.01.2013 та 30.01.2013 із поважних
причин.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про недотримання
Тростянецьким РВ УМВС України в
Сумській області приписів Закону
України " Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України" та
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України при
проведенні службового розслідування
відносно позивача та притягнення його
до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування та складення
висновку службового розслідування,
який став підставою для винесення
оскаржуваного наказу про покарання
позивача та про попередження про
неповну посадову відповідність,
здійснено з порушенням порядку
проведення, за відсутності необхідних
доказів, зібраних у встановленому
законом порядку, які б підтверджували
допущене позивачем порушення, що не
може бути підставою для прийняття
законного та обґрунтованого рішення
щодо попередження ОСОБА_1 про неповну
посадову відповідність.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що підстави для
скасування постанови Сумського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 р. відсутні, оскільки судове
рішення прийнято законно та
обґрунтовано, з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тростянецького РВ
УМВС України в Сумській області
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р. по
справі № 818/7923/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 24.02.2014 р.