Справа № 826/19730/13-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2014 року 10:02 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Федорчука А.Б., при
секретарі судового засідання Паньків
В.В., розглянувши адміністративну
справу
за позовомТовариства з обмеженою
"МК-Технолоджи"доДержавної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві провизнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити діїза участю
представників сторін:
від позивача: Новіцька І.Л.
від відповідача: Павліченко Л.М.
Відповідно до частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 10.02.2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Позивач, в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК-Технолоджи",
звернувся з позовом до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
складання акту № 448/26-51-22-03/38328080 від
12.11.2013 р. «Про не підтвердження
правомірності нарахування податкового
зобов'язання та податкового кредиту з
податку на додану вартість по
підприємству ТОВ «МК-Технолоджи»
01.03.2013р. по 30.09.2013р.»; визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві по
встановленню порушень ч.5 ст.203, ч.1, 2 ст.
215, ст.216 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ
«МК-Технолоджи» при придбанні та
продажу товарів (послуг) за період
діяльності з 01.03.2013р. по 30.09.2013 р.;
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві поновити у всіх
електронних системах, в тому числі в
автоматизованій системі «Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
відомості щодо заявлених ТОВ
«МК-Технолоджи» податкових зобов'язань
з податку на додану вартість та
податкового кредиту за період з 01.03.2013р.
по 30.09.2013р.; зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
протягом десяти днів з дня набрання
чинності судовим рішенням по справі
подати до суду звіт про виконання
судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що відповідачем було
порушено законодавчо встановлений
порядок організації та проведення
зустрічної звірки, а оскаржуваний акт
було складено з порушенням вимог
чинного законодавства України, що
призвело до порушення його прав та
Відповідач проти позову заперечував,
вважаючи оскаржувані дії такими, що
вчинені на підставі та на виконання
норм діючого податкового
законодавства України, просив суд
відмовити в задоволенні позовних
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, зазначає
Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві було надіслано на
адресу Позивача Запит від 17.09.2013 р.
№3873/10/26-51-22-05-07 про надання пояснень та
їх документального підтвердження за
період травень-липень 2013 р.
Товариством було надіслано на адресу
Податкового органу пояснення за №14/10-01
від 14.10.2013, Податковим органом було
отримані пояснення, що підтверджується
відміткою останнього.
З матеріалів справи вбачається, що
Заступником начальника відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві Штогрин
Оксаною Іванівною, згідно п.73.5 ст.73
Розділу II Податкового кодексу України
№ 2755-УІ від 02.12.2010 р., зі змінами та
доповненнями, проведена зустрічна
звірка Товариства з обмеженою
відповідальністю «МК - Технолоджі» (код
з питань правомірності нарахування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість з 01.03.2013р. по
За результатом звірки було складено
Акт від 12.11.2013 року № 448/26-51-22-03/38328080
(надалі по тексту Акт).
Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку
про часткове обґрунтування позовних
вимог виходячи з наступного.
Відповідач в запереченнях на позовну
заяву зазначає, що ним на підставі п. 73.5
ст. 73 Податкового кодексу України було
проведено зустрічну звірку. В той же
час зустрічна звірка не є перевірками і
проводиться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, за
результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Згідно із Порядком проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010 р. №1232,
зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби,
з метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки провадяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.
Суд звертає увагу, що в матеріалах
справи відсутні докази того, що на
адресу Позивача було надіслано Запити
та на Запит не надано відповідь чи
подана позивачем звітність була
заповнена з порушень вимог податкового
Проте, як свідчать матеріали справи,
Відповідачем було здійснено саме
позапланову перевірку Позивача, про що
свідчать складання Акту від 12.11.2013 року
№ 448/26-51-22-03/38328080, оскільки в матеріалах
справи відсутня Довідка.
Пункт 79.1 статті 79 Податкового кодексу
України встановлює, що документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
Відповідно до пункту 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
У відповідності до підпункту 78.1.4
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється якщо
виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту .
Згідно з пунктом 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.
З аналізу наведених правових норм суд
приходить до висновку, що
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться на підставі
наказу керівника органу державної
податкової служби та за наявності
підстав для її проведення, тобто наказ
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
приймається після встановлення
наявності підстав для проведення такої
перевірки, а не навпаки.
Як видно з матеріалів справи, перевірка
Позивача проводилася заступником
начальника без зазначення підстав
проведення перевірки, в той час, як
законодавством передбачено, що
перевірки проводяться виключно на
Таким чином, в даному випадку для
проведення перевірки мав слугувати
саме наказ в якому відображається
підстави проведення перевірки.
Крім того, підставою для перевірки мало
стати виявлення недостовірності даних,
що містяться у податкових деклараціях,
поданих Товариства, та якщо Товариство
не надало пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит відповідача протягом
десяти робочих днів з дня отримання
З огляду на викладене вбачається, що
перевірка Податковим органом
проводилася з порушенням норм закону
та за відсутності направлення позивачу
письмового запиту про надання пояснень
та їх документальні підтвердження;
крім того, відповідач не надав суду
доказів того, що Товариство не надало
пояснення та їх документальні
підтвердження на його письмовий запит,
тобто, рішення про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки проведено за відсутності
наказу та за відсутності підстав для
проведення такої перевірки.
Доказів на підтвердження того, що наказ
про проведення перевірки прийнято за
наявності обставин для проведення
такої перевірки, визначених пунктом 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
відповідачем не надано.
Крім того, Суд звертає увагу на те, що у
відповідності до пп. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України,
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка не передбачається у плані
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з обставин, визначених цим
Кодексом та яка проводиться в
приміщенні органу державної
Отже, при проведенні перевірки
Відповідачем було порушено вимоги
Податкового кодексу України, а саме, не
було належним чином повідомлено
Позивача про проведення перевірки та
не надано доказів того, на підставі
чого було здійснено дану перевірку.
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
(ч.1) В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. (ч.2) Якщо
особа, яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Про
витребування доказів або про відмову у
витребуванні доказів суд постановляє
ухвалу. Ухвала суду про відмову у
витребуванні доказів окремо не
оскаржується. Заперечення проти неї
може бути включене до апеляційної чи
касаційної скарги на рішення суду,
прийняте за наслідками розгляду
справи. (ч.3) Суд може збирати докази з
власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС
Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про
обґрунтованість позовних вимог, а отже,
дії Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
проведення перевірки (зустрічної
звірки) позивача, за результатами якої
складено Акт № 448/26-51-22-03/38328080 від 12.11.2013
р. «Про не підтвердження правомірності
нарахування податкового зобов'язання
та податкового кредиту з податку на
додану вартість по підприємству ТОВ
діяльності з 01.03.2013р. по 30.09.2013р.», судом
визнаються протиправними.
В частині щодо визнання протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.
Києві по встановленню порушень ч.5 ст.203,
ч.1, 2 ст.215, ст.216 Цивільного кодексу
України в частині недодержання вимог
зазначених статей в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання наслідків, що
обумовлені ними по правочинах,
здійснених ТОВ "МК-Технолоджи" при
придбанні та продажу товарів (послуг)
за період діяльності з 01.03.2013р. по 30.09.2013
р., Суд зазначає наступне.
У відповідності ст. 627 Цивільного
кодексу України, відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Як підтверджує зміст Акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки та не спростовано відповідачем,
при перевірці Товариства відповідач
використав лише дані інформаційних
систем державної податкової служби,
дані податкової звітності позивача та
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента
Однак, Суду звертає увагу, що
використана відповідачем при
перевірці інформація без дослідження у
Товариства відповідних розрахункових,
платіжних та інших первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не може свідчити
про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України та
невідповідність правочинів вимогам
Суд звертає увагу, що на час проведення
перевірки та на час розгляду справи
Відповідачем не надано переконливих
доказів про те, що контрагенти Позивача
були ліквідовані або припинено
підприємницьку діяльність даних
контрагентів під час укладання та
виконання договорів.
Як зазначено Вищим адміністративним
судом України в інформаційному листі
від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11, оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
Не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
Водночас податкові органи не
позбавлені права звернутися до
адміністративного суду з вимогою про
визнання недійсним правочину,
укладеного між останнім у ланцюгу
постачань платником податку та його
контрагентом, з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства та стягнення в дохід
держави коштів, одержаних сторонами
оспорюваного правочину за такими
угодами, як це установлено частиною
третьою статті 228 Цивільного кодексу
Судам потрібно враховувати, що умовою
для визнання недійсним правочину, який
суперечить інтересам держави та
суспільства, є встановлення умислу в
діях осіб, що уклали такий правочин. При
цьому носіями протиправного умислу
юридичних осіб-сторін такого правочину
є посадові особи цих юридичних осіб.
Відповідні обставини повинні бути
відображені в мотивувальній частині
судового рішення про визнання
недійсним правочину як такого, що
вчинений юридичними особами із
завідомо суперечною інтересам держави
та суспільства метою. Зокрема, слід
установити персоналії посадових осіб,
у яких виник умисел на вчинення
протиправного правочину, зміст їх
умислу, обставини, за яких такий умисел
Суд звертає увагу на те, що перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 Цивільного
кодексу України: 1) правочини,
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; 2) правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.
Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.
З врахування викладених норм права Суд
вважає, що податковим органом не
доведені обставини на підтвердження
того, що укладаючи оскаржені договори
сторони діяли з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
Засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні врегульовані Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні". Відповідно до ст. 9
розділу 3 Закону про бухгалтерський
облік, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Господарські операції, як
зазначено в п.5 ст.9 цього Закону,
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені. Відповідно
до ст. 11 Закону, на основі даних
бухгалтерського обліку підприємства
зобов'язані складати фінансову
З аналізу вищезазначених норм закону
та матеріалів справи, суд приходить до
висновку, що Позивачем надано суду
переконливі докази того, що
вищезазначені договори були укладено з
метою настання реальних обставин, а
тому висновки викладені в Акті
перевірки є помилковими та викладеними
з порушенням норм податкового права.
Слід відмітити, що сторонами не
заперечується та обставина, що на
момент вчинення господарських
правовідносин між позивачем та
контрагентами, контрагенти позивача та
Позивач, як юридичні особи були внесені
в Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців та
були зареєстровані платником податку
Податкове законодавство не містить в
собі таких підстав для збільшення
платнику податків грошового
зобов'язання з податків, як припущення
контролюючого органу щодо ознак
фіктивності правочинів або існування
тверджень податкового органу щодо
нікчемності правочинів, а фактичність
господарських операцій позивача з
контрагентами підтверджується
належним чином завіреними копіями
письмових доказів, наявних в
матеріалах справи.
Крім того, за п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9
"Про судову практику розгляду справ про
визнання правочинів недійсними": при
кваліфікації правочину за ст. 228
Цивільного кодексу України має
враховуватись вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі.
Однак, відповідачем не було надано
доказів наявності вироку суду відносно
будь-кого Позивача та контрагента за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
205 КК України (фіктивне підприємництво),
а договір, укладений позивачем з даним
товариством до теперішнього часу у
судовому порядку не визнано
Слід відмітити, що податковим органом
не було надано рішення суду у цивільній
чи господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
"фіктивності" здійснених позивачем
господарських операцій.
Не надано також добутих у визначений
процесуальним законодавством спосіб
доказів підробки документів або
складання фіктивних документів на
підтвердження здійснених позивачем
господарських операцій. Зазначене
вказує на необґрунтованість тверджень
відповідача про фіктивність
проведених позивачем господарських
Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 25.03.2008 року по справі №
Враховуючи вищевикладене, Суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Позивача в частині визнання
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві по
встановленню порушень ч.5 ст.203, ч.1, 2
ст.215, ст.216 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ
"МК-Технолоджи" при придбанні та
продажу товарів (послуг) за період
діяльності з 01.03.2013р. по 30.09.2013 р.,
підлягають задоволенню.
В частині позовних вимог щодо
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві поновити у всіх
електронних системах, в тому числі в
автоматизованій системі "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
відомості щодо заявлених ТОВ
"МК-Технолоджи" податкових зобов'язань
з податку на додану вартість та
податкового кредиту за період з 01.03.2013р.
по 30.09.2013р., Суд зазначає наступне.
Позивач зазначає, що за результатами
складення вищевказаного Акта позивачу
були відкориговані показники
податкової звітності з податку на
додану вартість за період 01.03.2013р. по
Відповідно до розпорядження Кабінету
Міністрів України від 06.02.2008 року №262-р
«Про заходи щодо удосконалення системи
адміністрування податку на додану
вартість» було розроблено систему
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредит в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 року № 266.
За змістом пп. 2.10.3 п. 2.10 цього Порядку
співставлення даних податкової
звітності з податку на додану вартість
з інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум ПДВ до
податкової декларації з податку на
додану вартість з даними Реєстру
платників ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.
Відповідно до п. 2.14 цього Порядку
інформація податкової звітності з
податку на додану вартість надіслана
до центральної бази даних податкової
звітності, у розрізі контрагентів
підлягає співставленню засобами
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.
Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням. прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 4.15 Порядку, якщо
платником ПДВ (постачальником) до
податкових зобов'язань включено суму
ПДВ меншу, ніж контрагентом
(отримувачем) до податкового кредиту,
працівники підрозділу оподаткування
юридичних, фізичних осіб орган ДПС, на
обліку якого знаходиться платник ПДВ
(постачальник), та органу ДПС, на обліку
якого знаходиться платник ПДВ
(отримувач), відповідно до пункту 3
статті 11, пункту 3статті 11 Закону № 509
звертаються в письмовій формі до таких
платників ПДВ щодо одержання пояснень
та їх документальних підтверджень
(перелік документів, що затребується у
платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2
Порядку) з метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
під час камеральної перевірки, та/або
за результатами автоматизованого
Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
Відповідно до змісту Акта та наданих
відповідачем пояснень судом
встановлено, що інформацію Акта
відповідач вніс до інформаційної
системи, зокрема інформацію щодо
податкових зобов'язань Товариства за
період 01.03.2013р. по 30.09.2013року.
Наведене, на думку суду, фактично
свідчить, що відповідач змінив дані,
задекларовані Товариством у
податкових деклараціях за період з
01.03.2013р. по 30.09.2013 року, що суперечить
загальним засадам оподаткування та
нормам Податкового кодексу України.
При цьому, як вбачається з
інформаційного повідомлення на
офіційному порталі Міністерства
доходів і зборів України
введено в експлуатацію в органах
податкової служби з 01 січня 2013 року
згідно наказу Державної податкової
служби України від 24 грудня 2012 року
№1197.
З урахуванням того, що висновки Акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість та враховуючи
помилковість висновків Акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки суд приходить до висновку, що
Податковий орган зобов'язаний вилучити
з інформаційної системи "Податковий
блок" інформацію, внесену на підставі
Акта про неможливість проведення
зустрічної звірки, та про необхідність
задоволення позовних вимог у даній
Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
В частині позовних вимог щодо
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві протягом десяти
днів з дня набрання чинності судовим
рішенням по справі подати до суду звіт
про виконання судового рішення, Суд
вважає дану вимогу передчасною, а отже
не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задоволено
частково.

2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
складання акту № 448/26-51-22- 03/38328080 від
12.11.2013 р. "Про не підтвердження
правомірності нарахування податкового
зобов'язання та податкового кредиту з
податку на додану вартість по
підприємству ТОВ "МК-Технолоджи"
() за період діяльності з
01.03.2013р. по 30.09.2013р.".

3. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві по
встановленню порушень ч.5 ст.203, ч.1, 2
ст.215, ст.216 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ
"МК-Технолоджи" при придбанні та
продажу товарів (послуг) за період
діяльності з 01.03.2013р. по 30.09.2013 р.

4. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві поновити у всіх
електронних системах, в тому числі в
автоматизованій системі "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
відомості щодо заявлених ТОВ
"МК-Технолоджи" податкових зобов'язань
з податку на додану вартість та
податкового кредиту за період з 01.03.2013р.
по 30.09.2013р.

5. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.Б. Федорчук