Справа № 2а-23/10
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м.
Львів Справа
№ 9104/22615/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від
23 лютого 2010 року по справі № 2-а-23/10 за
позовом ОСОБА_1 до Підгаєцького
відділення Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Підгаєцького відділення Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області (далі -
Підгаєцьке ВДАІ УМВС України в
Тернопільській області), в якому просив
скасувати постанову інспектора ДПС
Підгаєцького ВДАІ УМВС України в
Тернопільській області Дзюбінського
Р.П. від 09 січня 2010 року серії ВО № 050433
по справі про адміністративне
правопорушення.

Постановою Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 23
лютого 2010 року відмовлено в
задоволенні вказаного позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, у якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його змінити та задовольнити
його позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що оскаржувана
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
винесена з порушенням норм чинного
законодавства, оскільки зупиняючись
навпроти автостанції, за 15 м від неї,
він не порушував вимог пункту 15.9 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі -
Правила).

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
інспектором ДПС Підгаєцького ВДАІ УМВС
України в Тернопільській області
Дзюбінським Р.П. 09 січня 2010 року
складено протокол серії ВО № 057073 про
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, у зв'язку з порушенням
вимог пункту 15.9 «е» Правил, так як 09
січня 2010 року о 08:00 год. в м. Підгайці по
вул. Міцкевича позивач, керуючи
транспортним засобом зупинився ближче
ніж 30 м. від посадкових майданчиків для
зупинки маршрутних транспортних
засобів, та винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення серії ВО № 050433 про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн.
Позивач відмовився від дачі пояснень
по суті вчиненого ним порушення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України та
правомірно притягнув позивача до
адміністративної відповідальності за
частиною 1 статті 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з таким
висновком суду першої інстанції
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 254 КУпАП
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до пункту 1.10 Правил зупинка
- припинення руху транспортного засобу
на час до 5 хвилин або більше, якщо це
необхідно для посадки (висадки)
пасажирів чи завантаження
(розвантаження) вантажу, виконання
вимог цих Правил (надання переваги в
русі, виконання вимог регулювальника,
сигналів світлофора тощо).

Згідно з пунктом 15.9 Правил
забороняється зупинка ближче 30 м від
посадкових майданчиків для зупинки
маршрутних транспортних засобів, а
коли їх немає - ближче 30 м від
дорожнього знака такої зупинки з обох
боків.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено,
що перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Оскільки підставою для прийняття
оскаржуваної постанови по справі про
адміністративне правопорушення був
складений уповноваженою на те
посадовою особою протокол про
адміністративне правопорушення, який
відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та є
доказом вчинення позивачем
адміністративного правопорушення, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про доведеність факту скоєння
позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
від 23 лютого 2010 року по справі №
2-а-23/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О.
Яворський