Справа № 816/203/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/203/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді - Бойка С.С.,
розглянувши письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Полтавського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2014 року Полтавський міський
центр зайнятості звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
про стягнення коштів в сумі 3 453,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що на момент
реєстрації відповідача у Полтавському
міському центрі зайнятості як
безробітного (26.03.2013) та на момент
отримання статусу безробітного (26.03.2013)
відповідач був зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
чим порушив вимоги Закону України "Про
зайнятість населення" та Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття". За час перебування
на обліку в Полтавському міському
центрі зайнятості у період з 02 квітня
2013 року по 30 липня 2013 року відповідач
незаконно отримав матеріальну
допомогу по безробіттю у розмірі 3 453,29
грн.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи
ухвали про відкриття провадження, про
закінчення підготовчого провадження
та призначення справи до судового
розгляду та судові повістки
направлялися відповідачу на адресу яка
згідно інформації наданої Управлінням
Державної міграційної служби України в
Полтавській області є місце проживання
відповідача. Поштові направлення
повернулися на адресу суду.

Відповідно пункту 2 частини 3 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення вважається
врученим, у тому числі у разі
повернення поштового відправлення, яке
не вручено адресату з незалежних від
суду причин, та у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за адресою,
повідомленою цими особами суду, або за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, чи для
фізичних осіб, які не мають статусу
підприємців, за адресою їх місця
проживання чи місця перебування, яка
зареєстрована у встановленому законом
порядку.

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України, розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані позивачем
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2013 року
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського
міського центру зайнятості із заявою
про надання статусу безробітного. У
поданій заяві відповідач зокрема
зазначив, що не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності.

02 квітня 2013 року відповідач звернувся
до Полтавського міського центру
зайнятості із заявою про призначення
допомоги по безробіттю.

Наказами Полтавського МЦЗ від 26
березня 2013 року та від 02 квітня 2013 року
відповідачу надано статус
безробітного та призначено допомогу
по безробіттю відповідно.

30 липня 2013 року відповідача знято з
обліку у Полтавському МЦЗ на підставі
наказу № НТ130730 та припинено йому
виплату допомоги по безробіттю, у
зв'язку з встановленням факту подання
особою недостовірних даних та
документів, на підставі яких прийнято
рішення про надання статусу
безробітного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 02 березня 2000
року № 1533-ІІІ (далі -Закон № 1533-ІІІ),
Фонд загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття створюється для
управління страхуванням на випадок
безробіття, провадження збору та
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону №
1533-ІІІ функції робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01
березня 1991 року № 803-ХІІ (далі - Закон №
803-ХІІ) безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна у
Полтавському МЦЗ 26 березня 2013 року.

Відповідно до підпункту "б" пункту 3
статті 1 Закону № 803-ХІІ в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Згідно пункту 5 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року N 60/62 (далі - Порядок №60/62) перевірка
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, проводиться центрами
зайнятості, зокрема шляхом звіряння
наданої особою інформації з
відомостями, наявними у державних
реєстраторів. За результатами звірки
або перевірки оформлюється акт, який
підписується посадовими особами, що її
проводили. У разі встановлення
недостовірності даних, на підставі
яких особі надано статус безробітної
та право на виплату матеріального
забезпечення, особа ознайомлюється з
актом, про що засвідчує власним
підписом. У разі відмови особи
підписати акт про це робиться
відповідна відмітка спеціалістом
центру зайнятості.

Обмін інформацією між центрами
зайнятості та державними
реєстраторами здійснюється згідно з
Порядком взаємодії суб'єктів
інформаційного обміну щодо надання та
використання відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
затвердженим наказом
Держпідприємництва, ДПА, Держкомстату
від 07 грудня 2005 року N 121/560/406, постановою
правління Пенсійного фонду України від
07 грудня 2005 року N 23-3, постановою
правління Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття від 07 грудня 2005 року
N 368, зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 16 грудня 2005 року за N
1523/11803.

Судом встановлено, що позивачем
складено акт розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення від 30 липня
2013 року № 290, у якому зафіксовано
порушення, а саме: ОСОБА_1 у період
перебування на обліку в Полтавському
РЦЗ і отримання допомоги по безробіттю
була зареєстрована, як фізична
особа-підприємець, чим порушила умови
перебування на обліку в службі
зайнятості.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач 20 травня 2008 року
зареєстрований Виконавчим комітетом
Полтавської міської ради Полтавської
області як фізична особа - підприємець,
що підтверджується копією Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
наявною в матеріалах справи.

Відповідно до частини 3 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року N 755-IV
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Із матеріалів справи вбачається, що
реєстрація припинення підприємницької
діяльності відповідача до цього часу
не здійснена, 26 жовтня 2012 року до
Єдиного державного реєстру внесено
запис про судове рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Таким чином, на момент звернення до
центру зайнятості ОСОБА_1 залишалася
приватним підприємцем, незалежно від
того, отримувала вона прибутки чи ні.
Згідно із Законом України "Про
зайнятість населення", підприємці
належать до зайнятого населення, для
набуття статусу безробітного ОСОБА_1
потрібно було скасувати свою
реєстрацію як підприємця.

Отже, при зверненні до Полтавського МЦЗ
ОСОБА_1 у заяві про надання статусу
безробітного та про виплату допомоги
по безробіттю подані неправдиві
відомості про те, що вона не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, що
призвело до незаконного отримання
допомоги по безробіттю у розмірі 3 453,29
грн.

Згідно пункту 6 Порядку № 60/62 у разі
встановлення центрами зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законом порядку та
повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
№ 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

30 липня 2013 року Полтавським МЦЗ видано
наказ № 232 про повернення матеріальної
допомоги по безробіттю.

Згідно довідки Полтавського МЦЗ за
період з квітня 2013 року по липень 2013
року відповідачем отримано допомогу по
безробіттю у розмірі 3 453 грн. 29 коп.

На виконання вказаного наказу
Полтавського МЦЗ за вих. № 03-2787 від 02
серпня 2013 року ОСОБА_1 надіслано
повідомлення щодо повернення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у розмір 3 453,29 грн., яке
отримане відповідачем 13 серпня 2013 року,
що підтверджується підписом на
повідомленні про вручення поштового
відправлення. Проте, на момент розгляду
справи судом кошти на розрахунковий
рахунок позивача від ОСОБА_1 не
надійшли.

З огляду на викладене, позовні вимоги є
законними, обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь
Полтавського міського центру
зайнятості (р/р 3202, банк ГУДКСУ в
Полтавській області. м. Полтава, МФО
831019, ЗКПО 2253403) грошові кошти в сумі 3 453,29
грн. (три тисячі чотириста п'ятдесят три
гривні 29 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко