Справа № 811/3547/13-а
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 811/3547/13-а
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого: судді Кармазиної Т.М.,
за участю секретаря - Сириці
за участю представників:
позивача - Валявської О.О.,
відповідача - Бабенка
Н.О., Філоненка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
справу за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
"Креатив" до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати податкове
повідомлення рішення Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
незаконним, необґрунтованим та
безпідставним, не відповідає фактичним
обставинам справи, а також таким, що
винесено з порушенням норм чинного
законодавства України. Зокрема,
посилався на протиправність висновків
відповідача в акті перевірки щодо
безпідставного включення позивачем до
податкового кредиту суми ПДВ по
операціям з ТОВ "Баярд-К", ТОВ "Моккано",
ПП "Арзаміт", фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4, ТОВ "Укрхімекс-Т",
СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра", ПП "Оникс-СГ", ТОВ
"Прометей" - зерноторгова компанія" в
рамках укладених угод, які є
нікчемними. Оскільки правочини, за
наслідками укладення яких, позивачем
було сформовано податковий кредит з
податку на додану вартість, спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, обумовлених ними. Крім того,
посилався на те, що на час здійснення
господарських операцій з вказаними
контрагентами, останні були внесені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
також мали свідоцтво платника ПДВ. Крім
того, посилався на те, що під час
укладення угод на придбання товарів та
послуг, ПрАТ „Креатив" витребовувало у
своїх контрагентів копії статутних
документів на підтвердження
правомочності укладання та підписання
посадовими особами цих підприємств
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, посилаючись на те, що податковим
органом прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення у
відповідності до норм чинного
законодавства України. Оскільки,
договори, укладено позивачем з ТОВ
"Баярд-К", ТОВ "Моккано", ПП "Арзаміт",
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4,
ТОВ "Укрхімекс-Т", СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра",
ПП "Оникс-СГ", ТОВ "Прометей" -
зерноторгова компанія" без наміру
створення правових наслідків. Також
зазначав, що позивачем порушено вимоги
п.п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за вересень,
листопад, грудень 2011р.,
серпень-листопад 2012р., лютий 2013р. на
загальну суму 3637908 грн..
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
Приватне акціонерне товариство
„Креатив" зареєстровано як юридична
особа 06.10.2000р. виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради, та
перебуває на обліку в Кіровоградській
ОДПІ як платник податків. (т.1 а.с.95)
Судом встановлено, що Кіровоградською
ОДПІ на підставі наказу №295 від 18.07.2013р.
(т.2 а.с.242) проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Баярд-К" за
період з 01.06.2011р. по 30.06.2011р., ТОВ
"Моккано" - з 01.09.2011р. по 31.10.2011р., ПП
"Арзаміт" - з 01.11.2011р. по 31.12.2012р., фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4- з 01.01.2012р.
по 31.10.2012р., ТОВ "Укрхімекс-Т" - з 01.04.2012р.
по 31.10.2012р., СГ ТОВ "Дія" - з 01.05.2012р. по
31.05.2012р., ФГ "Лукра" - з 01.10.2012р. по 31.10.2012р.,
ПП "Оникс-СГ" - з 01.08.2012р. по 31.10.2012р., ФГ
„Інтерком - Агро" - з 01.01.2013р. по 31.01.2013р.,
ТОВ "Прометей" - зерноторгова компанія" -
з 01.02.2013р. по 28.02.2013р., за результатами
якої складено акт №26/11-23-22-02/31146251 від
31.07.2013р. (т.1 а.с.13-83)
Відповідно до даного акту, перевіркою
встановлено порушення ПрАТ „Креатив"
п.п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту на загальну суму
3637908 грн., в тому числі: за вересень 2011р. -
2011р. - 1464 грн., серпень 2012р. - 4853 грн.,
вересень 2012р. - 600 грн., жовтень 2012р. - 260214
грн., листопад 2012р. - 4624 грн., лютий 2013р. -
На підставі даного акту перевірки
Кіровоградською ОДПІ прийнято
від 16 серпня 2013 року, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
вересень, листопад, грудень 2011р.,
серпень-листопад 2012р., лютий 2013р. на
загальну суму 3637908 грн.. (т.1 а.с.84).
Позивач, не погодившись з даним
податковим повідомленням-рішенням,
подав скаргу. За результатами
адміністративного оскарження,
рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
№4166/10/11-28-10-01-08 від 24.10.2013р. оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
залишено без змін, а скаргу позивача
без задоволення. (т.1 а.с.85-94)

Судом встановлено, що між ПрАТ
„Креатив" (Покупець) та ТОВ "Прометей" -
зерноторгова компанія" (Постачальник)
укладено договори поставки №С12-1416,
№С12-1406 від 01.02.2013р., №С12-1546 від 13.02.2013р.,
згідно яких Постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупця, а Покупець -
прийняти й оплатити, відповідно до умов
даного договору, насіння соняшника
урожаю 2012р.. (т.1 а.с.113-121).

Факти отримання позивачем від ТОВ
"Прометей" - зерноторгова компанія"
вищезазначеного товару згідно даних
договорів підтверджуються:
податковими накладними (т.1 а.с.128-131),
видатковими накладними (т.1 а.с.122-125),
складськими квитанціями на зерно (т.1
а.с.126-127).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за лютий 2013р. на
суму ПДВ - 3333333,34 грн., що встановлено
податковим органом під час перевірки
останнього, а також відображено у
податковій декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року з
додатком. (т.3 а.с.23-41).

Позивачем за отриманий товар,
перераховано на розрахунковий рахунок
ТОВ "Прометей" - зерноторгова компанія"
його вартість, що підтверджується
платіжними дорученнями (т.1 а.с.132-134).

Крім того, між ПрАТ „Креатив"
(Покупець) та ТОВ "Баярд-К" (Продавець)
укладено договір на переробку
давальницької сировини від 24.03.2011р. №624.
Предметом договору є переробка
давальницької сировини в готову
продукцію. (т.3 а.с.241-243) Також, 23.05.2011р.
між ПрАТ „Креатив" (Покупець) та ТОВ
"Баярд-К" (Продавець) укладено договір
поставки №624/9, відповідно до умов якого
Продавець зобов'язується поставити та
передати у власність Покупця, а
Покупець - прийняти й оплатити,
відповідно до умов даного договору,
шрот соняшниковий та пресовану
нерафіновану олію (т.1 а.с.135-136).

Факти отримання позивачем від ТОВ
"Баярд-К" вищезазначених товарів та
послуг згідно договору
підтверджуються: видатковими
накладними (т.1 а.с.142, 145, 150, 154);
накладними (т.1 а.с.143, 151), податковими
накладними (т.1 а.с.173, т.4 а.с19);
товарно-транспортними накладними (т.1
а.с.157-168), актами здачі-приймання робіт
(послуг) (т.1 а.с.141, 144, 146, 152, 155, 156).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за червень 2011 р. в
розмірі ПДВ 133848,48 грн., що встановлено
податковим органом під час перевірки
ПрАТ „Креатив", а також відображено у
податковій декларації з податку на
додану вартість за червень 2011 року з
додатками (т.3 а.с.179-189).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
ТОВ "Баярд-К" вартість отриманого
товару, що підтверджується платіжними
дорученнями (т.1 а.с.169-172, т.3 а.с.240).

Між ПрАТ „Креатив" (Покупець) та ФГ
"Лукра" (Постачальник) укладено
договори поставки №12-284 від 01.10.2012р.,
№С12-294 від 03.10.2012р., №С12-311 від 04.10.2012р.,
№С12-363 від 17.10.2012р., №С12-382 від 19.10.2012р.,
№С12-428 від 23.10.2012р., №С12-455 від 29.10.2012р.,
№С12-451 від 26.10.2012р., згідно яких
Постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність Покупця, а
Покупець - прийняти й оплатити,
відповідно до умов даного договору,
насіння соняшника урожаю 2012р.. (т.1
а.с.174-182, 184-198).

Факти отримання позивачем від ФГ
"Лукра" вищезазначеного товару згідно
даних договорів підтверджуються:
податковими накладними (т.1 а.с.239-250, т.2
а.с.1-5), видатковими накладними (т.1
а.с.199-223), товарно-транспортними
накладними (т.2 а.с.6-42, 45), реєстрами (т.1
а.с.237-238, т.2 а.с.43-44, 46).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за жовтень 2012р. в
розмірі ПДВ 902981,56 грн., що встановлено
податковим органом під час перевірки
останнього, а також відображено у
податковій декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2012 року з
додатком. (т.3 а.с.102-116)

Позивачем за отриманий товар,
перераховано на розрахунковий рахунок
ФГ "Лукра" його вартість, що
підтверджується платіжними
дорученнями (т.1 а.с.224-236).

До того ж, суд враховує, що відповідачем
в акті перевірки зазначено: згідно бази
даних «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів» по податковим
зобов'язанням ФГ "Лукра" із
контрагентами, зокрема ПрАТ „Креатив"
за період жовтень 2012р., відхилення суми
ПДВ не встановлено. (т.1 а.с.55)

15.05.2012р. між ПрАТ „Креатив" (Покупець)
та СГ ТОВ "Дія" (Постачальник) укладено
договір поставки №1048/п, відповідно до
умов якого Продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця, а Покупець - прийняти й
оплатити, відповідно до умов даного
договору, насіння соняшника урожаю
2011р.. (т.2 а.с.47-50).

Факти отримання позивачем від СГ ТОВ
"Дія" вищезазначеного товару згідно
договору підтверджуються: видатковою
накладною (т.2 а.с.51); податковою
накладною (т.2 а.с.52), складською
квитанцією (т.2 а.с.53).

Вищезазначену податкову накладну
позивачем включено до складу
податкового кредиту за травень 2012 р. в
розмірі ПДВ 290000 грн., що встановлено
податковим органом під час перевірки
ПрАТ „Креатив", а також відображено у
податковій декларації позивача з
податку на додану вартість за травень
2012 року з додатками (т.3 а.с.56-71).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
СГ ТОВ "Дія" вартість отриманого товару,
що підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с.249-250, т.3 а.с.1-3).

01.06.2011р. між ПрАТ „Креатив" (Покупець)
та ПП "Арзаміт" (Постачальник) укладено
договір поставки №Ю0111, відповідно до
умов якого Продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця, а Покупець - прийняти й
оплатити, відповідно до умов даного
договору товар. (т.3 а.с.4-7).

Факти отримання позивачем від ПП
"Арзаміт" вищезазначеного товару
згідно договору підтверджуються:
видатковими накладними (т.2 а.с.54-71);
податковими накладними (т.2 а.с.101-122).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за листопад 2011р. у
розмірі ПДВ 15116,98 грн., грудень 2011р. - 1464,38
грн. та лютий 2012 р. - 2146,22 грн., що
встановлено податковим органом під час
перевірки ПрАТ „Креатив", а також
відображено у податкових деклараціях
позивача з податку на додану вартість
за листопад-грудень 2011р. та лютий 2012
року з додатками (т.3 а.с.42-54, 134-146, 149-161).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
ПП "Арзаміт" вартість отриманого
товару, що підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с.72-100).

Також, 05.07.2011р. між ПрАТ „Креатив"
(Покупець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 (Постачальник)
укладено договір поставки №2441,
відповідно до умов якого Продавець
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупця, а Покупець -
прийняти й оплатити, відповідно до умов
даного договору, контейнер МК. (т.2
а.с.123-125).

Факти отримання позивачем від фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 товару згідно
договору підтверджуються: видатковими
накладними (т.2 а.с.127-128); податковими
накладними (т.2 а.с.129-132), накладною (т.2
а.с.126).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за лютий 2012р. у
розмірі ПДВ - 1750 грн., травень 2012р. - 1166,67
грн., серпень 2012р. - 4583,33 грн., жовтень 2012
р. - 9166,67 грн., що встановлено податковим
органом під час перевірки ПрАТ
„Креатив", а також відображено у
податкових деклараціях позивача з
податку на додану вартість за лютий,
травень, серпень, жовтень, 2012 року з
додатками (т.3 а.с.42-55, 56-71, 76-89, 102-117).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4
вартість отриманого товару, що
підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с.133-134).

До того ж, суд враховує, що відповідачем
в акті перевірки зазначено, що згідно
Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України по
податковим зобов'язанням фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 із
контрагентами, зокрема ПрАТ „Креатив"
за період лютий, травень, серпень,
жовтень 2012р., відхилення суми ПДВ не
встановлено. (т.1 а.с.36)

05.03.2012р. між ПрАТ „Креатив" (Покупець)
та ТОВ "Укрхімекс-Т" (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу
товарів №12, відповідно до умов якого
Продавець зобов'язується поставити
ємності металеві 75 м3, які раніше були у
використанні, а Покупець - прийняти й
оплатити даний товар, відповідно до
умов даного договору. (т.2 а.с.135-136).

Факти отримання позивачем від ТОВ
"Укрхімекс-Т" вищезазначеного товару
згідно договору підтверджуються:
накладними (т.2 а.с.137-139); податковими
накладними (т.2 а.с.143-146).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за травень 2012р. на
суму ПДВ 24667,2 грн., листопад 2012 р. - 3994,34
грн., що встановлено податковим органом
під час перевірки ПрАТ „Креатив", а
також відображено у податкових
деклараціях позивача з податку на
додану вартість за травень, листопад 2012
року з додатками (т.3 а.с.56-70, 118-133).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
ТОВ "Укрхімекс-Т" вартість отриманого
товару, що підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с.140-142).

21.08.2012р. між ПрАТ „Креатив" (Замовник)
та ПП "Оникс-СГ" (Виконавець) укладено
договір №4/21-08 про надання послуг
автовежі (АГП).

Факти отримання позивачем від ПП
"Оникс-СГ" вищезазначених послуг
згідно договору підтверджуються:
актами здачі-прийняття виконаних робіт
(т.2 а.с.151-154); податковими накладними (т.2
а.с.147-150).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за серпень 2012р. у
розмірі ПДВ 870 грн., жовтень 2012 р. - 630
грн., що встановлено податковим органом
під час перевірки ПрАТ „Креатив", а
також відображено у податкових
деклараціях позивача з податку на
додану вартість за серпень, жовтень 2012
року з додатками (т.3 а.с.72-89, 102-117).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
ПП "Оникс-СГ" вартість отриманих послуг,
що підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с.155-160).

Представник позивача в судовому
засіданні зазначав, що послуги
автовежі були використані ПрАТ
„Креатив" у серпні 2012 року для обрізки
дерев на території заводу, жовтні 2012р. -
для проведення ремонтних робіт на
висоті (ремонт лузгопроводів котельної
МЄЗ 1).

20.09.2011р. між ПрАТ „Креатив" (Замовник)
та ТОВ "Моккано" (Підрядник) укладено
договір підряду №77/08-11, відповідно до
умов якого Замовник передає, а
Підрядник зобов'язується виконати
роботи по ремонту цеху екстракції. Дані
роботи виконуються на заводі по
переробці насіння соняшника методом
екстракції, за адресою м.Кіровоград,
просп.Промисловий, 14а. (т.3 а.с.8-10).

Факти отримання позивачем від ТОВ
"Моккано" вищезазначених послуг згідно
договору підтверджуються: податковою
накладною (т.2 а.с.164), довідками про
вартість будівельних робіт (т.2 а.с.165,
173), актами приймання виконаних робіт
(т.2 а.с.166-169, 174-177); кошторисними
розрахунками (т.2 а.с.170, 179-182);
підсумковою відомістю ресурсів (т.2
а.с.171-172, 183); договірною ціною (т.2 а.с.178).

Вищезазначені податкові накладні
позивачем включено до складу
податкового кредиту за вересень 2011р. у
розмірі ПДВ - 15351,37 грн., листопад 2011 р. -
2351,77 грн., що встановлено податковим
органом під час перевірки ПрАТ
„Креатив", а також відображено у
податкових деклараціях позивача з
податку на додану вартість за вересень,
листопад 2011 року з додатками (т.3
а.с.149-162, 164-176).

Позивачем за отриманий товар
перераховано на розрахунковий рахунок
ТОВ "Моккано" вартість отриманих
послуг, що підтверджується платіжним
дорученням (т.2 а.с.163).

Відповідно до пп.14.1.179, 14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання для цілей розділу V цього
Кодексу - загальна сума податку на
додану вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді; податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку, зокрема, з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що для віднесення платником
податку до податкового кредиту суми
податку на додану вартість необхідно,
зокрема, підтвердити відповідними
бухгалтерськими документами факти
отримання товару та його оплати, а
також наявність мети отримання товару,
пов'язаної із подальшим використанням
отриманих товарів в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

З аналізу п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України вбачається, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктами 201.1, 201.4, 201.6 статті 201
Податкового кодексу України
встановлено, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України. Податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно ст.1 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV
(далі за текстом -Закон №996-XIV) первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отримані позивачем податкові накладні
не мають недоліків, які згідно зі ст.201
Податкового кодексу України, ч.ч.12 ст.9
Закону №996-XIV, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату ними
статусу податкових накладних.

Таким чином, враховуючи наведені норми
чинного законодавства України, суд
дійшов висновку, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій позивача з його контрагентами
є належні первинні документи, які
містять всі необхідні реквізити та
відповідають вимогам, встановленим
чинним законодавством для первинних
документів, які фіксують факт
здійснення господарської операції.

Однак в основу акту перевірки позивача
та висновків наведених у ньому та на
підставі яких прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення,
покладено лише висновки актів
перевірок контрагентів позивача.
Заперечуючи фактичне придбання
позивачем товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Баярд-К", ТОВ "Моккано", ПП "Арзаміт",
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, ТОВ
"Укрхімекс-Т", СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра", ПП
"Оникс-СГ", ТОВ "Прометей" - зерноторгова
компанія", податковий орган посилався
на безтоварність операцій між цими
контрагентами та їх постачальниками, з
якими позивач не перебував у
правовідносинах.

До того ж, з аналізу вищенаведених норм
законодавства та правовідносин
позивача з ТОВ "Баярд-К", ТОВ "Моккано",
ПП "Арзаміт", фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4, ТОВ "Укрхімекс-Т",
СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра", ПП "Оникс-СГ", ТОВ
"Прометей" - зерноторгова компанія"
також слідує, що позивачем дотримано
всіх вимог закону, пов'язаних з
формуванням податкового кредиту та
виникненням податкового зобов'язання,
оскільки єдиною підставою для цього
являється наявність у платника
податку-покупця належно оформленої
податкової накладної.

Крім того, суд враховує, що наявність
вищевказаних законодавчо визначених
обставин для формування податкового
кредиту є обов'язковою, але, не є
безумовною підставою для визнання
правомірності такого формування за
умови, якщо податковий орган доведе, що
відомості у документах, на підставі
яких вони сформовані, не відповідають
дійсності, в тому числі, коли
господарські операції з придбання
товару (робіт, послуг) не мали реального
характеру.

У відповідності до п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, право
платника податку на податковий кредит
ставиться в залежність від отримання
податкової накладної, а не від сплати
його контрагентами податку до бюджету
та їх знаходження за юридичними
адресами після здійснення
господарських операцій.

Факт використання товару позивачем у
власній господарській діяльності, та,
відповідно, реальність виконання
договору сторонами, підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами, щодо отримання даного
товару, використання його в
господарській діяльності, що
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, а
саме договорами, актами звірок
взаємних розрахунків, актами списання
матеріалів, накладними-вимогами на
внутрішнє переміщення матеріалів, (т.3
а.с.192-249, т.4 а.с.1-3, 5-15)

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускали його контрагенти, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з даними
підприємствами було одержання
позивачем податкової вигоди.

До того ж, за правовою позицією,
викладеною у постанові Верховного Суду
України №21-47а10 від 31.01.2011р., чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання, зокрема,
тими, які не були постачальниками
товарів (послуг), на вартість яких
нарахований ПДВ, що включений
платником податку до податкового
кредиту.

Також за умови фактичного виконання
операції з поставки товару (робіт,
послуг), навіть незнаходження
постачальника за місцем реєстрації та
порушення ним податкової дисципліни,
не може бути підставою позбавлення
покупця права на податкову вигоду за
умови відсутності доказів
недобросовісності покупця як
платника.

Крім того, відповідно до п.209.2 ст.209
Податкового кодексу України згідно із
спеціальним режимом оподаткування
сума податку на додану вартість,
нарахована сільськогосподарським
підприємством на вартість поставлених
ним сільськогосподарських
товарів/послуг, не підлягає сплаті до
бюджету та повністю залишається в
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, за
рахунок яких сформовано податковий
кредит, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, у порядку затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 209.5 ст.209 Податкового кодексу
України встановлено, платник податку,
який придбаває сільськогосподарські
товари/послуги в
сільськогосподарського підприємства,
який обрав спеціальний режим
оподаткування, має право збільшити
податковий кредит на суму сплаченого
(нарахованого) податку в загальному
порядку.

Враховуючи вищевикладене,
законодавець жодним чином не обмежує
право платника податків, в даному
випадку позивача по справі, на
можливість формування податкового
кредиту та від'ємного значення з ПДВ, на
підставі податкових накладних
виписаних сільськогосподарськими
підприємствами, а саме СГ ТОВ "Дія", ФГ
"Лукра".

Враховуючи те, що факт придбання
позивачем у ТОВ "Баярд-К", ТОВ "Моккано",
ПП "Арзаміт", фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, ТОВ "Укрхімекс-Т", СГ
ТОВ "Дія", ФГ "Лукра", ПП "Оникс-СГ", ТОВ
"Прометей" - зерноторгова компанія"
товару та послуг, згідно
вищезазначених договорів,
підтверджується належними первинними
бухгалтерськими документами, суд
дійшов висновку про фактичне
підтвердження наявності у позивача
підстав для віднесення суми сплаченого
даним контрагентам ПДВ до податкового
кредиту за вересень 2011р. - 15351 грн.,,
листопад 2011р. - 17469 грн., грудень 2011р. - 1464
грн., серпень 2012р. - 4853 грн., вересень 2012р.
- 600 грн., жовтень 2012р. - 260214 грн., листопад
2012р. - 4624 грн., лютий 2013р. - 3333333грн..

Суд критично оцінює твердження
відповідача, що фінансово-господарські
угоди між позивачем та ТОВ "Баярд-К", ТОВ
"Моккано", ПП "Арзаміт", фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4, ТОВ "Укрхімекс-Т",
СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра", ПП "Оникс-СГ", ТОВ
"Прометей" - зерноторгова компанія" є
нікчемними та не мали реального
характеру. Так, станом на час укладення
позивачем з даними контрагентами
договорів та їх виконання, останні були
та є зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (крім ТОВ
"Баярд-К", яке припинено за судовим
рішенням у зв'язку визнанням його
банкрутом), що підтверджується
витягами з ЄДР (т.2 а.с.190-215) та на час
здійснення господарських операцій з
позивачем, були платниками податку на
додану вартість, що не заперечувалось
представником відповідача в судовому
засіданні.

Згідно ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 627 ЦК України
передбачено, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Вищезазначені договори, сторонами яких
є ТОВ "Баярд-К", ТОВ "Моккано", ПП
"Арзаміт", фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_4, ТОВ "Укрхімекс-Т", СГ ТОВ "Дія", ФГ
"Лукра", ПП "Оникс-СГ", ТОВ "Прометей" -
зерноторгова компанія" є дійсними та не
були оскаржені в судовому порядку,
тобто є такими, на підставі яких
виникли права і обов'язки сторін даних
угод.

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу
України, фіктивним є правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Такий правочин визнається
судом недійсним.

У відповідності до вимог ст.228 ЦК
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Нікчемні правочини характеризуються
таким ознаками як спрямованість на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина або знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо. Наслідки
вчинення правочину, що порушує
публічний порядок, визначаються
загальними правилами.

Акт перевірки Кіровоградської ОДПІ, на
підставі якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, не
містить жодних посилань на наявність
ознак, які передбачені ч.1 ст.228 ЦК
України.

Крім того, суд зазначає, що самостійно
визначений платником податку
податковий кредит вважається
сформованим правомірно, доки
контролюючим органом в установленому
порядку не буде доведено факту
невідповідності задекларованих
наслідків господарської операції
платника податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Згідно статті 216 ЦК України до моменту
визнання правочину недійсним або
нікчемним правові наслідки, а саме те,
що недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю - не
настають.

До того ж, суд зазначає що відповідно до
ч.1 ст.204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами перевірок, які б факти в цьому
акті не були відображені. Вказані ж в
акті перевірки висновки є суто
суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

Таким чином, навіть за наявності
ознак нікчемності правочину, податкові
органи мають право лише звертатися до
суду, у тому числі подавати позови до
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб, щодо визнання
оспорюванних правочинів недійсними та
застосування визначених
законодавством заходів, пов'язаних із
визнанням правочинів недійсними, а
також щодо стягнення в дохід держави
коштів, отриманих за нікчемними
договорами.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним
з основних функцій контролюючих
органів є здійснення контролю за
своєчасністю подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів. Жодним законом не
передбачено право контролюючого
органу (податкової інспекції)
самостійно, в позасудовому порядку,
визнавати нікчемними правочини і дані,
вказані платником податків в
податкових деклараціях.

Вказані висновки підтверджуються і
статтями 19-1, 20 Податкового кодексу
України, відповідно до яких
контролюючим органам не надано
повноважень щодо визнання тих чи інших
угод (правочинів) недійсними та/або
нікчемними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Недійсність правочину між позивачем та
контрагентами не визнана в судовому
порядку, у зв'язку з чим, факти,
викладені в акті перевірки, не можуть
бути належними доказами наявності
порушень позивачем відносно того, що
укладені ним правочини з зазначеними
контрагентами не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними, та є підставою для
визнання таких правочинів недійсними.

Так, відповідачем лише зазначено, без
відповідних доказів, про відсутність
реальності поставок товарів, надання
послуг, виконання робіт, які економічно
необхідні для виконання такого
постачання або здійснення діяльності
тощо, що може свідчити про відсутність
необхідних умов для здійснення
відповідної господарської,
економічної діяльності як позивачем,
так і його контрагентами - є тільки
припущенням.

Також відповідачем не наведено
доказів, які свідчили б, що договори,
сторонами яких є позивач та ТОВ
"Баярд-К", ТОВ "Моккано", ПП "Арзаміт",
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4,
ТОВ "Укрхімекс-Т", СГ ТОВ "Дія", ФГ "Лукра",
ПП "Оникс-СГ", ТОВ "Прометей" -
зерноторгова компанія", укладено з
метою, що суперечить інтересам держави,
в тому числі, в частині ухилення від
сплати податків в передбаченому
законодавством обсязі та отримання
незаконної податкової вигоди.

Відповідачем не надано жодних доказів
фактичного нездійснення господарських
операцій, суми по яких позивачем
включені до складу податкового кредиту
при обчисленні податку на додану
вартість.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем по справі, як суб'єктом
владних повноважень, не виконано
покладеного на нього обов'язку щодо
доказування правомірності прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, а саме
відповідачем не доведено
правомірність зменшення позивачу
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за вересень,
листопад, грудень 2011р.,
серпень-листопад 2012р., лютий 2013р. на
загальну суму 3637908 грн..

На підставі аналізу встановлених
обставин і правовідносин, що їм
відповідають, суд дійшов висновку про
неправомірність прийняття
Кіровоградською ОДПІ оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати у розмірі
458,80 грн., здійснені позивачем,
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь ПрАТ
„Креатив".

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 16 серпня 2013 року №.

Присудити Приватному акціонерному
товариству "Креатив" з Державного
бюджету України судові витрати в сумі
458,80 грн..

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено - 11.02.2014
р.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Т.М. Кармазина