Справа № 760/19299/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Українець
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивач, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні пенсійного фонду
України в м. Києві та отримує пенсію
згідно з Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб»

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з наступних
мотивів, з чим погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені ч.2 ст.51
цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1294 від 7 листопада 2007 року та виданим
на її виконання наказом Міністра
оборони України № 576 від 5 листопада 2010
року за рахунок коштів Державного
бюджету України премії особам
офіцерського складу збільшено на 55%
посадового окладу, яка відповідно до
наказу Міністра оборони України № 50
від 28 січня 2011 року діє і з 1 січня 2011
року, а відповідно до наказу Міністра
оборони України № 355 від 25 червня 2011
року розмір премії встановлено в
розмірі 90% посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07.11.2007 року №1294 було
упорядковано структуру грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
що спричинило зміну його розміру, а
тому у відповідності до норми ч.3 ст.63
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" та положень постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року №393"
від 13.02.2008 року №45 органами Пенсійного
фонду України було здійснено
перерахунок пенсій особам, яким
призначено пенсії згідно зі Законом
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

На виконання зазначеної постанови
Міністерство оборони України наказами
№№ 576, 355 і 50 встановило розміри премії
військовослужбовцям у межах видатків,
передбачених для їх грошового
забезпечення у 2010 та 2011 роках
відповідно.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що премія, яку позивач просив врахувати
для обчислення нового розміру пенсії,
має тимчасовий характер. Виплата такої
премії дозволена за наявності підстав
тільки в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства оборони
України для грошового забезпечення
військовослужбовців у 2010 та 2011 роках
відповідно.

Отже, з матеріалів справи вбачається,
що правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Аналогічний висновок щодо
застосування зазначених норм
матеріального права міститься,
зокрема, у постанові Верховного Суду
України від 18 червня 2013 року (№ 21-165а13).

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України від 23.04.12 р. № 355 «Про
збільшення розмірів пенсії
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» передбачено
поступове збільшення пенсій з 01.07.2012
року.

З матеріалів справи вбачається, що
підвищення розміру пенсії позивача
проведено з врахуванням та відповідно
до вказаної постанови.

Враховуючи наведене, судова колегія
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.