Справа № 815/6162/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р. Справа № 815/6162/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого -
Лук'янчук О.В.

суддів
- Зуєвої Л.Є.

- Шевчук О.А.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа розглядається
в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 24 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

28.08.2013 року до суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області, за результатом якого, після
зменшення позовних вимог позивач
просить, стягнути з відповідача
витрати з виплати і доставки пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначеної ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
загальну суму 1 511,70 грн., обґрунтовуючи
заявлені позовні вимоги наступними
доводами.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що заборгованість з
відшкодування виплат склалася
внаслідок не включення відповідачем до
актів щомісячної звірки сум витрат,
здійснених Управлінням Пенсійного
Фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі на пенсійне
забезпечення громадян ОСОБА_3 (за
період з березня 2013 року по липень 2013
року включно), ОСОБА_2 (за період з
березня 2013 року по липень 2013 року
включно) в загальній сумі 1 511,70 грн., що
вмотивовано тим, що невключені
пенсіонери отримали каліцтво на
підприємстві, що розташовані за межами
України, тому вони не є застрахованими
в Україні і за них не сплачувались до
Фонду страхові внески.

Постановою окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом першої інстанції
не було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області були направлені
відповідачу відповідні акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з березня 2013
року по липень 2013 року.

В свою чергу, відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
при складанні та узгодженні актів
звірки, не прийнято до заліку витрати
Управління пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області за виплатами
проведеними ОСОБА_3, ОСОБА_2, що
обґрунтовано завданням каліцтва на
підприємствах, що розташовані на
території СНД, тобто не на території
України.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що у відповідача відсутні правові
підстави проводити відшкодування
пенсійних виплат, оскільки пенсійна
справа ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Відділення не
передавалась, а саме відшкодування
витрат, пов'язаних із проведенням
соціальних виплат може бути здійснено
виключно Пенсійним Фондом України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Вичерпний перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків,
встановлений статтею 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та пунктом 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4.

Отже відповідно до вимог Управління
про стягнення з Фонду суму витрат з
виплати та доставки основного розміру
пенсії, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідач відмовився приймати до
заліку суму, яка складається з суми
витрат на виплату та доставку пенсій по
інвалідності у загальному розмірі 1511
грн 70 коп., у зв'язку з тим, що
підприємства, на яких сталися нещасні
випадки, знаходилися за межами України.

Статтею 1 Основ встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надається, зокрема,
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Отже, пенсія по інвалідності
потерпілим є страховою виплатою, яка
виплачується застрахованій особі у
разі настання страхового випадку.

За змістом статті 6 Основ, статті 58
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і статті 6 Закону №1105-XIV
страховиками є цільові страхові фонди,
зокрема з пенсійного страхування та
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, а саме - Пенсійний фонд
України та Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплено пунктом
5 частини першої статті 24 Закону №1105-XIV.

Відповідно до статті 21 Закону №1105-XIV
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання входить до
переліку соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Частиною другою статті 2 Закону №1105-XIV
встановлено, що особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди передбачено, що всі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Отже, висновок суду першої інстанції,
про відсутність у Фонду обов'язку з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві не ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що посилання суду першої
інстанції, як на підставу відмови у
задоволенні позовних вимог
відсутність у відповідача оригіналу
акту про нещасний випадок на
виробництві (форма Н-1), акту про
розслідування нещасного випадку
(форма Н-5), довідки про групу
інвалідності, виписки з акту огляду
МСЕК є безпідставним, оскільки
правомірність призначення пенсії
ОСОБА_3, ОСОБА_2, в установленому законом
порядку позивачем не оскаржувалась, а
відсутність зазначених документів
може бути підставою лише для
оскарження правомірності призначення
пенсії, а не суми заборгованості з
відшкодування виплат.

У зв'язку із наведеним позовні вимоги
щодо відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві є законними та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року - скасувати.

Постановити по справі нову постанову,
якою позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області витрати на
пенсійне забезпечення громадян, які
отримали пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та пенсій у зв`язку з
втратою годувальника, з березня 2013 р. по
липень 2013 р. включно у сумі 1511,70 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: