Справа № 203/222/14-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/222/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді
- Казака С.Ю.

при секретарі
- Місюра К.А.

розглянувши в письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
до головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області Федорич
Тараса Миколайовича про відмову у
відкритті виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що 12.12.2013
року відповідачем було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню постанови
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 13.06.2013 року у
відношенні ОСОБА_2, яка надійшла до
митниці 08.01.2014 року. У постанові про
повернення виконавчого документу
зазначено, що до нього не долучено
копію протоколу вилучення майна, що
підлягає конфіскації або довідку про
відсутність такого майна, а також в
постанові суду не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника. Вважають дану постанову
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки постанову суду
від 13.06.2013 року у відношенні ОСОБА_2
направлялась для виконання в частині
стягнення штрафу та витрат по
зберіганню предмету правопорушення.
Індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника зазначається в разі його
наявності та його відсутність не може
бути підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження. В зв'язку з
цим, позивач просив суд визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця від 12.12.2013 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

В наданій заяві представник позивача
просив провести розгляд справи у його
відсутності в письмовому провадженні,
зазначивши про підтримання позову в
повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про
причини неявки не повідомив.

З урахуванням зазначеного, суд у
відповідності до ст.ст.41,122,128 КАС
України вважає за можливе провести
розгляд справи в письмовому
провадженні та без фіксації судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Перевіривши викладені в позові доводи,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право,
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною четвертою ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а інтими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, постановою
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 13.06.2013 року, що
набрала чинності, ОСОБА_2 було визнано
винною в порушенні митних правих,
передбачених ч.1 ст.483 МК України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в дохід держави в сумі
30354 грн. 40 коп. з конфіскацією в дохід
держави товарів - предметів
правопорушення, а також стягнуто
витрати по зберіганню предмету
правопорушення на користь митниці в
сумі 229 грн. 40 коп.

Вказана постанова була
направлена для примусового виконання
до державної виконавчої служби за
місцем проживання боржника ОСОБА_2

Постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області Федорич Т.М.
від 12.12.2013 року в прийнятті до
провадження виконавчого документу та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 13.06.2013 року було
відмовлено на підставі п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження».

З матеріалів справи вбачається,
що копія оскаржуваної постанови була
отримана позивачем 08.01.2014 року.
Адміністративний позов направлений до
суду поштою 13.01.2014 року, тобто був
поданий в межах встановленого законом
десятиденного строку на оскарження.

З мотивувальної частини
постанови вбачається, що підставою для
прийняття такого рішення стало не
залучення до нього копії протоколу
вилучення майна, що підлягає
конфіскації або довідки про
відсутність такого майна, а також не
зазначення в постанові суду
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
на яку робиться посилання в
оскаржуваній постанові від 23.07.2012 року,
визначено, що у виконавчому документі
зазначаються повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 Закону
України «Про виконавче провадження»
під час пред'явлення виконавчого
документа або його дубліката до
виконання разом з ним подаються: у разі
виконання рішення про конфіскацію
майна за постановою суду - копія
протоколу вилучення майна, що підлягає
конфіскації, або довідка про
відсутність такого майна.

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» державному
виконавцю повинні бути безоплатно
надані у встановлений ним строк
інформація, документи або їх копії,
необхідні для здійснення його
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України «При виконавче провадження»
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії
та здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного у документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Згідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України
«При виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Суд вважає безпідставними мотиви
прийнятого державним виконавцем
рішення про відмову у прийняття
виконавчого документу та відкритті
виконавчого провадження з посиланням
на відсутність протоколу вилученого
майна, оскільки вказана обставина не
перешкоджала останньому прийняти
виконавчий документ до виконання в
іншій частині - щодо стягнення витрат
митниці за зберігання товару, що був
предметом правопорушення.

До того ж, як вбачається з листа
митниці на адресу державної виконавчої
служби постанова Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
13.06.2013 року і направлялась для
виконання саме в частині стягнення з
ОСОБА_2 витрат за зберігання товару в
сумі 229 грн. 40 коп., а не в частині
конфіскацію товару.

Також суд вважає необґрунтованими
підстави винесення оскаржуваної
постанови з посиланням на не
зазначення у виконавчому документі
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника, оскільки вказана
обставина

за наявності зазначення інших даних, що
ідентифікують його особу (прізвища,
ім'я та по батькові боржника, дати його
народження, місця реєстрації), не є
перешкодою для відкриття виконавчого
провадження та подальшого проведення
виконавчих дій, оскільки у
відповідності до ч.2 ст.5 та п.3 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
наділений правом отримувати необхідну
для проведення виконавчих дій
інформацію.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Таким чином, суд вважає, що
оскаржувана постанова від 12.12.2013 року
винесена відповідачем без дотримання
вимог ст.ст.5,11,26 Закону України «Про
виконавче провадження», правомірність
постанови відповідачем згідно ст.71 КАС
України не доведена, а позовна заява є
обґрунтованою і підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.5,11,12,32,47,63,82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст.2,6,11,41,71,122,128,160-163,181 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
до головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області Федорич
Тараса Миколайовича про відмову у
відкритті виконавчого провадження -
задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Жовківського
районного управління юстиції
Львівської області Федорич Тараса
Миколайовича від 12 грудня 2013 року ,
винесену в рамках виконавчого
провадження №41164866, про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 червня 2013
року.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо останню не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги. У разі застосування судом ч.3
ст.160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

С.Ю.Казак