Справа № 812/9593/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ципко О.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
справа №812/9593/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Васильєвої І.А., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013 року в адміністративній
справі за позовом Державного
підприємства «Антрацит» до
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування вимоги про
сплату боргу № Ю від 07.11.2013 р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП «Антрацит», звернувся до
суду з даним адміністративним позовом,
в якому просив скасувати вимогу
Антрацитівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Луганській області № Ю від 07.11.2013 року
про сплату боргу з єдиного внеску у
сумі 154 560,39 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. На
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що Антрацитівською ОДПІ було
направлено до «Управління
матеріально-технічного забезпечення»
ДП «Антрацит» вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 07.11.2013 р. № Ю на суму 154 560,39
грн., до якої включено суму боргу з
єдиного внеску, що виникла після
порушення справи про банкрутство ДП
«Антрацит», тому ця сума боргу з
єдиного внеску є сумою поточних
грошових вимог, на які не поширюється
дія мораторію, передбаченого Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Крім того,
апелянт зазначає, що постановою Вищого
господарського суду України від 19.12.2013
р. припинено провадження у справі №
913/124/13-г про банкрутство ДП «Антрацит».

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 07 листопада 2013
року Антрацитівською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Луганській області
винесено вимогу № Ю- про сплату ВП
"Управління матеріально - технічного
забезпечення" ДП "Антрацит" боргу з
єдиного внеску у сумі 154 560,39 грн.

Зазначена вимога є предметом цього
позову, оскільки позивач вважає, що
вона є неправомірною.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Так, 9 січня 2013 року ухвалою
господарського суду Луганської
області по справі №913/124/13-г було
порушено провадження у справі про
банкрутство відносно ДП "Антрацит" та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 № 2343-12 (далі - Закон № 2343)
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Таким чином, починаючи з 9 січня 2013 року
погашення конкурсної кредиторської
заборгованості, яка виникла до
порушення справи про банкрутство,
здійснюється в межах процедури
банкрутства, погашення ж поточної
кредиторської заборгованості
здійснюється за загальною процедурою.

Відповідно до положень частини першої
статті 19 Закону № 2343 мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до частини третьої цієї
статті протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

Частиною шостою статті 25 Закону № 2464
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Разом з тим, постановою Луганського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 у справі № 812/8086/13-а, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10.01.2014 року,
скасовано вимогу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області від 06.08.2013 № Ю-789 про сплату
недоїмки у сумі 155 379,78 грн. у зв'язку з
відсутністю у ВП "Управління
матеріально - технічного забезпечення"
ДП "Антрацит" поточної заборгованості
станом на 01.08.2013, тобто, встановлено
факт відсутності у позивача поточної
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 01.08.2013
(а.с.73-77.)

При цьому, наявними у справі
матеріалами підтверджується
нарахування та сплата позивачем сум
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період липень - вересень 2013 року, з яких
вбачається, що станом на 01.11.2013 у ВП
"Управління матеріально - технічного
забезпечення" ДП "Антрацит" відсутня
поточна заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції про незаконність
оскаржуваної вимоги і вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи і
постанову прийнято у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, тому
підстав для скасування судового
рішення не вбачається.

Доводи апелянта про закриття 19.12.2013 р.
провадження у справі про банкрутство
позивача не приймаються судовою
колегією до уваги, оскільки цей факт не
впливає на спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року в адміністративній справі за
позовом Державного підприємства
«Антрацит» до Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування вимоги про сплату боргу № Ю
від 07.11.2013 р. - залишити без задоволення,
а постанову суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
І.А. Васильєва

І.В. Геращенко