Справа № 2114/10458/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/800/23133/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду міста
Херсона від 05 лютого 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року у справі № 2114/10458/12 за позовом
ОСОБА_1 до Херсонського міського центру
зайнятості про стягнення
недоотриманої суми одноразової
виплати допомоги по безробіттю для
організації підприємницької
діяльності, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Комсомольського районного суду міста
Херсона з адміністративним позовом до
Херсонського міського центру
зайнятості, в якому просив стягнути з
Херсонського міського центру
зайнятості на користь ОСОБА_1
недоотриману суму одноразової виплати
допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності в розмірі
6260, 40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач неправомірно знизив розмір
належної позивачеві одноразової
виплати допомоги по безробіттю для
організації безробітним
підприємницької діяльності на 6260,40
гривень, які позивач просив стягнути з
Херсонського міського центру
зайнятості на його користь.

Постановою Комсомольського районного
суду міста Херсона від 05 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 10 липня 2012 року ОСОБА_1
звернувся до Херсонського міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні.

17 липня 2012 року позивачеві надано
статус безробітного з призначенням
виплати допомоги по безробіттю
відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.22 та п.1 ст.23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі - Закон 1533-ІІІ) та
розпочато виплату призначеної
допомоги.

В подальшому встановлено, що 24 жовтня
2012 року позивач звернувся до
Херсонського міського центру
зайнятості з заявою про виплату
одноразової допомоги по безробіттю, до
якої додав довідку-відомості
персоніфікованого обліку, сформованою
Пенсійним фондом України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди виходили з того, що
Херсонським міський центром
зайнятості було дотримано норми
чинного законодавства щодо виплати
ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з
огляду на наступне.

Відповідно до відомостей трудової
книжки, ОСОБА_1 був звільнений з
останнього місця роботи 15.06.2012 року за
п.1 ст. 36 КЗпП України, та має страховий
стаж більш ніж шість місяців за останні
12 місяців, що передували його
реєстрації в службі зайнятості.

Частиною 1 ст.22 Закону 1533-ІІІ
передбачено, що право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців.

Положеннями ст.23 вказаного Закону
визначено, що застрахованим особам,
зазначеним у частині першій статті 22
цього Закону, розмір допомоги по
безробіттю визначається у відсотках до
їх середньої заробітної плати (доходу),
визначеної відповідно до порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу:
до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років -
55 відсотків; від 6 до 10 років - 60
відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю
виплачується залежно від тривалості
безробіття у відсотках до визначеного
розміру: перші 90 календарних днів -100
відсотків; протягом наступних 90
календарних днів - 80 відсотків; у
подальшому - 70 відсотків.

Згідно з п.5 ст.31 цього ж Закону
тривалість виплати допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги у
період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк до
90 календарних днів у разі звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин або за
угодою сторін (на 90 календарних днів).

Середня заробітна плата
розраховується відповідно до «Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266
(далі - Порядок № 1266).

Для розрахунку допомоги по
безробіттю ОСОБА_1 було надано 4 довідки
про середню заробітну плату (дохід): №
136/05-031 від 26.06.2012 року, № 166/05-043 від 30.08.2012
року, № 154/05-021 від 26.06.2012 року, № 159/05-031
від 21.08.2012 року.

Відповідно до п.4 вказаного
Порядку № 1266, розрахунковим періодом,
за який обчислюється середня заробітна
плата (дохід) для застрахованих осіб є
останні шість календарних місяців (з
першого до першого числа), що передують
місяцю, в якому припинено дію трудового
договору.

Тобто, місяць в якому особа
звільнена, в розрахунок не береться.

Згідно з абз. 3 п.17 цього ж Порядку
№ 1266, у разі коли застрахованій особі
страхові виплати призначаються в
робочому органі виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття і така особа перед
настанням страхового випадку
працювала на кількох підприємствах або
на одному підприємстві з перериванням
трудових відносин чи виконувала роботи
(надавала послуги) за декількома
цивільно-правовими договорами або
виконувала роботи за різними видами
зайнятості, середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення)
обчислюється таким робочим органом
сумарно за шість календарних місяців у
12-місячному періоді перед настанням
страхового випадку, не враховуючи
повні календарні місяці (з першого до
першого числа) перерви в роботі, на
підставі довідок про середню заробітну
плату (дохід, грошове забезпечення),
починаючи з останнього місця роботи
(виконання робіт (надання послуг)
згідно з цивільно-правовими
договорами, зайняття підприємницькою,
адвокатською, нотаріальною, творчою
або іншою діяльністю.

Відповідно до ст.23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», 17 липня 2012 року ОСОБА_1
надано статус безробітного, та
призначено виплату допомоги по
безробіттю як застрахованій особі з
урахуванням страхового стажу від 2 до 6
років - 55% середньої з/п (доходу) залежно
від тривалості безробіття: 115,73 грн.*55% =
63,65 грн. - середньоденна заробітна плата
для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття: 100% - перші 90 к.д. - 63,65 грн.; 80% -
наступні 90 к.д. - 50,92 грн.; 70% - далі 90 к.д. -
44,55 грн. (з урахуванням п.5 ст.31 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» скорочення строку
виплати допомоги по безробіттю на
строк до 90 календарних днів).

Таким чином, загальна сума річної
допомоги по безробіттю належної ОСОБА_1
становить 14321 (чотирнадцять тисяч
триста двадцять одна) гривня 59 копійок.

Так, 12 жовтня 2012 року позивач
звернувся із заявою про виплату
призначеної йому допомоги по
безробіттю одноразово для організації
підприємницької діяльності.

Пунктом 7 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000
року № 307 передбачено, що безробітним,
яким виповнилося 18 років та які не
можуть бути працевлаштовані за
сприяння служби зайнятості протягом
одного місяця у зв'язку з відсутністю
на ринку праці підходящої роботи, за їх
бажанням допомога по безробіттю може
виплачуватися одноразово для
організації безробітними
підприємницької діяльності.

Одноразова виплата допомоги по
безробіттю здійснюється у розмірі
річної суми допомоги по безробіттю,
визначеної конкретному безробітному.
Якщо безробітний вже отримав частину
призначеної допомоги по безробіттю, то
виплачується її залишок.

Таким чином, при наданні
одноразової виплати допомоги по
безробіттю для організації
підприємницької діяльності з 23.10.2012
року ОСОБА_1 виплачено залишок
недоотриманої допомоги по безробіттю:
80% - 82 к.д.*50,92 грн. = 4175,54 грн.; 70% - 90 к.д.*44.55
грн. = 4010,04 грн. Всього 8185,58 гривень.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів знаходить
обгрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про
безпідставність позовних вимог,
оскільки він ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді усіх обставин справи в їх
сукупності. Судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Комсомольського районного
суду міста Херсона від 05 лютого 2013 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року у справі № 2114/10458/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: