Справа № 521/17581/13-а
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/521/69/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

при секретарі судового засідання -
Гресько О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними
вимогами, в яких просить зобов'язати
відповідача здійснити йому
перерахунок пенсії з урахуванням ст.ст.
49, 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, як
державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1 та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю з 19 червня 2013
року по дату винесення постанови.

Позов мотивований тим, що, на думку
позивача, управління ПФУ в
Малиновському районі м. Одеси
неправомірно проводить йому
розрахунок та виплату пенсії, як особі,
яка постраждала внаслідок аварії на
ЧАЕС, є інвалідом ІІ групи та належить
до 1 категорії, без врахування ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Дані обставини стали
підставою для звернення до суду.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та надав
письмові заперечення, в яких він
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, вважає що позов
підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала в
наслідок аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ
групи та віднесений до першої
категорії. Дана обставина
підтверджується посвідчення серії
НОМЕР_1 від 30.12.1992 р. В зв'язку з тим, що
позивач є потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ групи,
першої категорії, він віднесений до
соціальної групи осіб, на яких
розповсюджуються дії Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу розмір пенсії розраховувався
із середньомісячного заробітку 4789,65
грн., визначеного за період роботи у
зоні відчуження з 06.01.1987 р. по 14.02.1987 р. і
на 01.06.2013 р. її розмір становить 3293,97
грн., де 2873,79 грн. - основний розмір
пенсії, обчислений як 60%
середньомісячного заробітку, 357,60 грн. -
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, 62,58 грн. - підвищення дітям
війни. Розрахунок здійснено на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 р. «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», а з 2012 року
вказані виплати здійснюються у
розмірах, визначених відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте суд вважає, що проведення
розрахунку та виплата пенсії позивачу,
виходячи з розміру, встановленого
вказаними постановами Кабінету
Міністрів України, є протиправною,
звужує передбачені законом права
позивача, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до І категорії, та у
зв'язку з утратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІI групи, щодо котрих установлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими восьми
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до І категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 того самого
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст. 67 до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», розміри
доплат, пенсій, компенсацій
встановлюється КМ України відповідно
до зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати. Згідно з частиною третьою ст. 67
вищезазначеного Закону у разі
збільшення прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір основної і додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1,2,3,4.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно з частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надала Верховна Рада України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру основної та
додаткової пенсії позивачу,
застосуванню підлягають ч.3 ст.46
Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-ІV, які є
визначальними при соціальному
забезпечені позивача, а не постанови
Кабінету Міністрів України, які
допускають звуження змісту та обсягу
прав позивача та суперечать зазначеним
вище нормам Конституції України та
Законів.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму і
цей перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму. Таким
чином, новий мінімальний розмір пенсії
за віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.

Суд виходить з того, що конституційні
принципи, на яких базується здійснення
прав і свобод людини і громадянина в
Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване або звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З огляду на частину 2 статті 8 КАС
України, якою принцип верховенства
права застосовується з урахуванням
практики Європейського суду з прав
людини, зазначає, що по спорам даної
категорії, де судами було встановлено
порушення пункту 1 статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, зазначено у
рішеннях суду у справах:«Проніна проти
України», «Кечко проти України».

Також, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про виконання рішень і застосування
практики Європейського суду» від 23.02.2006
р., рішення Європейського суду з прав
людини є обов'язковим для виконання
Україною відповідно до статті 46
Конвенції. Згідно ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень і застосування
практики Європейського суду» суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

На підставі викладеного вище, суд
вважає, що позивач має право на
отримання пенсійного забезпечення
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством на день
виплати пенсії.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22, 23, 24, 46
Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 17 Закону України
«Про виконання рішень і застосування
практики Європейського суду», ст.ст. 8, 9,
10, 11, 76, 79, 160, 161, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням ст.ст. 49, 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії з урахуванням ст.ст. 49, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, як
державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1 та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, з 19 червня 2013
року по 29.01.2014 р.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови

СУДДЯ:
І.А. Бобуйок