Справа № 2а-204/11/1970
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 15620/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 8 лютого 2011
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області до Підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Тернопільській області про
скасування постанови про накладення
штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області звернулося до суду з позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції в
Тернопільській області, в якому
просить скасувати постанову
відповідача №21209882 від 13.01.2011 року про
накладення штрафу в сумі 340,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 8 лютого 2011
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачем
безпідставно не виконано судове
рішення, що набрало законної сили, тому
постанова про накладення штрафу є
правомірною та винесена державним
виконавцем з дотриманням вимог закону,
а тому підстав для її скасування немає.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 8
лютого 2011 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
рішення Кременецького районного суду
від 24 лютого 2010 року, яким задоволено
позов ОСОБА_1, управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області вчасно не
отримало, а тому 26 березня 2010 року
звернувся до Кременецького районного
суду із заявою про видачу копії рішення
суду. Після отримання копії рішення
суду першої інстанції управлінням
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області 30 березня 2010 року до
Львівського апеляційного
адміністративного суду було подано
апеляційну скаргу на постанову суду,
яка разом з матеріалами справи була
направлена для розгляду
Тернопільському апеляційному суду.
Ухвалою Тернопільського апеляційного
суду від 29 червня 2010 року апеляційну
скаргу повернуто апелянту через
несплату судових витрат.

За заявою стягувача ОСОБА_1
відповідачем 10.09.2010 року винесено
повторно постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
позивачу до 17.09.2010 року термін для
добровільного виконання рішення суду.
Даний документ позивачем отримано
23.09.2010 року.

15.09.2010 року позивачем повторно подано
апеляційну скаргу до Тернопільського
апеляційного суду на постанову
Кременецького районного суду від 24
лютого 2010року по справі №92-3-41/2010, про що
Кременецький районний суд 22.09.2010 року
повідомив відповідача та просив
зупинити виконання по виконавчому
листу № 2-а-41/10.

Апелянт посилається на те, що згідно
Закону України «Про виконавче
провадження» після отримання
повідомлення з районного суду про
оскарження постанови суду державний
виконавець зобов'язаний був повернути
виконавчий документ до суду, який видав
такий документ. Таким чином, постанова
про накладення штрафу є незаконною.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до позовної заяви
управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області звернулося з адміністративним
позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Тернопільській області про
скасування постанови про накладення
штрафу.

Разом із тим, приписами ч. 3 ст. 181 КАС
України передбачено, що відповідачем у
справах з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний орган
державної виконавчої служби.

Органами державної виконавчої служби,
згідно зі статтею 2 Закону України «Про
державну виконавчу службу», є
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України;
відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі; районні, міські
(міст обласного значення), районні в
містах відділи державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби (відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
підрозділи примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в АРК, головні
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі) не визначені
Законом України «Про державну
виконавчу службу» як самостійні органи
державної виконавчої служби, що
виключає можливість їхньої участі як
сторони в адміністративному процесі.

При цьому підстави та порядок заміни
неналежної сторони у
адміністративному процесі встановлено
приписами ст. 52 КАС України.

За правилами ч. 1 ст. 52 КАС України суд
першої інстанції, встановивши що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Таким чином, оскільки за змістом цієї
норми допустити заміну належної
сторони у справі може виключно суд
першої інстанції за умови згоди
позивача та незмінності підсудності
адміністративної справи, то можливості
заміни неналежної сторони судом
апеляційної інстанції КАС України не
передбачено.

З огляду на викладене, позов управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області до Підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Тернопільській області, який
є неналежним відповідачем у даному
спорі, задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даної справи судом першої інстанції
було допущено порушення норм
процесуального права, оскаржувану
постанову в частині мотивації відмови
в задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області слід змінити.

Згідно ст.201 КАС України підставами для
зміни постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи або питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, п.1
ч.1 ст.201, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 8 лютого 2011
року у справі №2а-204/11/1970 у частині
мотивів відмови у задоволенні позову
управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області змінити.

У решті постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 8
лютого 2011 року залишити без змін.

Постанова законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга