Справа № 2а-2280/10/0370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Справа № 9104/31996/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І.
О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

представника особи, яка
подала

апеляційну скаргу
(відповідача) Ярошика Т. В.

представників позивача
Кацевича В. К., Пасенка С. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року по справі №2а - 2280/10/0370 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Аванта» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» звернулося до Волинського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції і просило скасувати рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 17 травня 2010 року №000412230.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26
квітня 2010 року посадовими особами
Державної податкової адміністрації у
Львівській області проведено
перевірка дотримання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій господарської одиниці -
магазину, розташованого по вул.
Незалежності у м. Камянка - Бузька
Львівської області, що належить ТзОВ
«Торговий дім «Аванта» (позивачу по
справі). За результатами перевірки 26
квітня 2010 року складено акт за
№13/01/23/35495114, у якому викладені виявлені
в ході перевірки порушення. Зокрема, як
зазначено в акті, мало місце
неоприбуткування готівки із 08 квітня
по 14 квітня 2010 року в сумі 160 579 гривень 02
коп., що є порушенням пункту 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637. На підставі
висновків перевірки та у відповідності
до Указу Президента України №436/95 від 12
червня 1995 року «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
відповідачем 17 травня 2010 року прийнято
рішення за № про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми, що становить 802
895 гривень 10 коп.

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій вважає
протиправним, оскільки згідно змісту
акта перевірки загальна сума виторгу 160
579 гривень 02 коп. за період із 08 по 14
квітня 2010 року оприбуткована позивачем
в книгах обліку розрахункових операцій
(КОРО) № - р/2, № - р/2, № -
р/2, зареєстрованих 15 квітня 2010 року, а
не в КОРО № - р/1, № - р/1,
№ - р/1, зареєстрованих 30 квітня 2009
року. Це в свою чергу підтверджує факт
оприбуткування готівки в повному
розмірі. Вважає, що використання
незареєстрованої належним чином КОРО з
08 по 14 квітня 2010 року є складом іншого
порушення, яке полягає у використання
незареєстрованих книг обліку
розрахункових операцій, за яке
передбачено застосування фінансових
санкцій пунктом 3 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Також,
відповідачем порушений порядок
проведення планової виїзної перевірки,
оскільки не повідомлено письмово
позивача про проведення такої
перевірки за десять днів.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправним і скасовано рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 17 травня 2010
року за № про застосування до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» штрафних (фінансових) санкцій
в розмірі 802 895 гривень 10 коп..

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції не погодився відповідач і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на
безпідставність постанови суду першої
інстанції та невідповідність її
вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що книга обліку
розрахункових операцій зареєстрована
15 квітня 2010 року, а розпочата 08 квітня
2010 року, що підтверджує факт порушення
порядку ведення КОРО і відповідно факт
неоприбуткування готівки за період із
08 по 14 квітня 2010 року. Тому, як зазначає
відповідач, до позивача було законно і
обґрунтовано застосовані штрафні
санкції.

В судовому засіданні представник
особи, яка подала апеляційну скаргу,
підтримав викладені в апеляційній
скарзі доводи і просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представники позивача вважають доводи
апеляційної скарги безпідставними,
оскільки вони не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених в оскаржуваному судовому
рішенні.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
доводи представників сторін,
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд першої інстанції свої висновки
мотивував тим, що фінансові санкції,
передбачені Указом Президента України
№ 436/95 від 12 червня 1995 року «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки», можуть застосовуватися лише
у разі встановлення факту
неоприбуткування (неповного та/або
несвоєчасного) оприбуткування готівки
у касах підприємств, а не за порушення
порядку ведення книги обліку
розрахункових операцій (в даному
випадку - за несвоєчасну реєстрацію
КОРО). Згідно з розділом 2 КОРО «Облік
руху готівки та сум розрахунків»,
позивачем внесено інформацію у
хронологічній послідовності у повній
сумі надходжень згідно із Z - звітами
№1625 - №1631, №№1616 - 1622, №№1621 - 1627 за
період 08 - 14 квітня 2010 року з подальшим
продовженням ведення касової книги.
КОРО зареєстровані в податковій
інспекції 15 квітня 2010 року і дана
обставина підтверджує використання
КОРО, незареєстрованої у встановленому
порядку з 08 по 14 квітня 2010 року та не
свідчить про несвоєчасне
оприбуткування готівки.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що в даному
випадку відсутній склад
правопорушення і у відповідача не було
правових підстав для застосування
фінансових санкцій, передбачених
пунктом 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки».

Проте, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» 07 листопада 2007 року
зареєстроване виконавчим комітетом
Луцької міської ради, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії А 01 №152605, виданим виконавчим
комітетом Луцької міської ради 13
квітня 2009 року, довідкою АА № 035173/750 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ), виданою Головним управлінням
статистики у Волинській області 22
червня 2010 року.

На підставі направлення на перевірку
№1269 від 16 квітня 2010 року відповідачем
26 квітня 2010 року проведено планову
перевірку дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій
господарської одиниці - магазину по
вул. Незалежності, 16 у м. Кам'янка -
Бузькій Львівської області і належить
позивачу.

За наслідками перевірки 26 квітня 2010
року відповідачем складено акт
перевірки за №13/01/23/35495114, у якому
викладено виявлені в ході проведення
перевірки порушення. Зокрема, як
зазначає відповідач, позивачем не
забезпечено своєчасного
оприбуткування готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень на
підставі фіскальних звітних чеків за
робочі дні із 08 по 14 квітня 2010 року, а
саме: не забезпечено здійснення обліку
готівкових коштів у книзі обліку
розрахункових операцій (КОРО) № -
р/1 від 30 квітня 2009 року - на суму 106 167
гривень 44 коп.; у КОРО № - р/1 від 30
квітня 2010 року - на суму 42 231 гривню 85
коп.; у КОРО № - р/1 від 30 квітня 2010
року - на суму 12 179 гривень 73 коп.
Вищезазначені суми виторгів, які
неоприбутковані в книги обліку
розрахункових операцій (КОРО) № -
р/1, № - р/1, № - р/1 від 30 квітня
2009 року, оприбутковані в КОРО № -
р/2, № - р/2, № - р/2,
зареєстрованих 15 квітня 2010 року. Сума
неоприбуткованої своєчасно готівки
становить 160 579 гривень 02 коп..

На підставі висновків перевірки
відповідачем 17 травня 2010 року прийнято
рішення № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 802
895 грн. 10 коп. за порушення позивачем
пунктів 2.2 і 2.6 Положення про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні.

Згідно з пунктом 2.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637 підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків.
Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку. Відповідно
до пункту 2.6 зазначеного Положення уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Тобто, оприбуткуванням готівки в касі
суб'єкта господарювання, який
проводить готівкові розрахунки із
застосуванням РРО, є здійснення обліку
такої готівки у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків та
відображення надходжень цієї готівки у
касовій книзі підприємства.
Оприбуткування готівки є сукупність
дій з фіксації повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО та відображення на їх
підставі готівки у КОРО. Невиконання
будь - якої з цих дій є порушенням
порядку оприбуткування готівки, за яке
встановлено відповідальність пунктом 1
Указу Президента України № 436/95 від 12
червня 1995 року «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки». Відповідно
до пункту 1 Указу Президента України №
436/95 від 12 червня 1995 року у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

До перевірки позивачем були
представлені КОРО № - р/1, № -
р/1, № - р/1 від 30 квітня 2009 року
останні записи в яких були вчинені 07
квітня 2010 року, а також КОРО № - р/2,
№ - р/2, № - р/2, зареєстровані
15 квітня 2010 року, розпочаті записами на
підставі фіскальних звітних чеків за 08
квітня 2010 року відповідно № 1625, № 1616, №
1621. Вказана в акті перевірки сума
готівки за 08 - 14 квітня 2010 року 160 579
гривень 02 коп. у повному розмірі
внесена у КОРО № - р/2, № - р/2,
№ - р/2, зареєстровані 15 квітня 2010
року.

Перевіркою встановлено, що книга
обліку розрахункових операцій
зареєстрована 15 квітня 2010 року, а
розпочата 08 квітня 2010 року, що є
порушенням ведення КОРО і спричинило
неоприбуткування готівки з 08 по 14
квітня 2010 року. Даний факт
стверджується касовими чеками за
період з 08 по 14 квітня 2010 року,
вклеєними в КОРО, зареєстровані 15
квітня 2010 року. Тому на підставі Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» до позивача
застосована штрафна санкція за
неоприбуткування готівки у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Так як позивачем не забезпечено
зберігання КОРО до РРО та не
оприбуткування готівки із 08 по 14 квітня
2010 року в сумі 160 579 гривень 02 коп.
відповідач прийшов по правильного
висновку про порушення позивачем п. п.
2.2, 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637 та ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Тобто,
оспорювань рішення прийнято
відповідачем у відповідності до
законодавства.

В свою чергу судом першої інстанції, на
думку колегії суддів апеляційного
суду, не враховано вищевикладеного і
допущено порушення норм матеріального
права.

А тому помилковим є висновок суду
першої інстанції про відсутність
складу правопорушення і відповідно
відсутність підстав для застосування
фінансової санкції.

У відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України; з використанням повноважень з
метою, якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення .

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що відповідачем оскаржуване
повідомлення рішення прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, а тому є
правомірним і підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір
та постановляючи судове рішення,
допустив порушення норми
матеріального, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому
постанову суду слід скасувати і
винести нову постанову, якою відмовити
в задоволення повних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року по справі №2а - 2280/10/0370 скасувати
та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили, а у випадку складення
постанови в повному обсязі відповідно
до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України - у цей же строк з
дня складення постанови суду в повному
обсязі безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський

Постанову в повному обсязі
складено 18 лютого 2014 року.