Справа № 819/212/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/212/14-a

"11" лютого 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

прокурора: Антонюк О.Р.

відповідач: не з'явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом Прокурора
Теребовлянського району
Тернопільської області

до Теребовлянської міської ради
Теребовлянського району
Тернопільської області

про визнання протиправним та
скасування рішення № 1695 від 31.01.2014, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Теребовлянського району
(надалі - позивач) звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з позовом до
Теребовлянської міської ради
Теребовлянського району
Тернопільської області (надалі -
відповідач, рада) про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача "Про визнання Народної
Ради України як колегіального органу,
уповноваженого представляти інтереси
народу України" №1695 від 31.01.2014.

Вимоги обґрунтовані тим, що проведеною
перевіркою у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів в
Теребовлянській міській раді
встановлено, що рішення від 31.01.2014 року
№1695 прийняте за межами повноважень,
наданих органам місцевого
самоврядування.

У судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримала, з підстав наведених
у адміністративному позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином
відповідно до вимог ст.ст. 31, 35 КАС
України. Заперечень на
адміністративний позов не подав.

Відповідно до положень ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
адміністративної справи без участі
представника відповідача за наявними у
справі доказами.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення прокурора, оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, на
підставі чинного законодавства, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2014 на
п'ятдесят другій сесії Теребовлянської
міської ради шостого скликання
прийнято рішення "Про визнання
Народної Ради України як колегіального
органу, уповноваженого представляти
інтереси народу України" №1695.

Прокурором Теребовлянського району
Тернопільської області на підставі
постанови №54_353_вих-14 від 03 лютого 2014
року проведено перевірку у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів у Теребовлянській міській раді
Теребовлянського району
Тернопільської області. Перевіркою
були виявлені порушення закону, при
цьому подання прокурором не вносилось,
прокурор звернувся до суду з
адміністративним позовом про
скасування вказаного рішення п'ятдесят
другої сесії шостого скликання
Теребовлянської міської ради від 31.01.2014
року.

При вирішенні позовних вимог суд
виходить з наступного.

Нагляд за додержанням і застосуванням
законів, зокрема, відповідністю актів,
які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам здійснює прокуратура
відповідно до пункту 9 розділу XV
"Перехідні положення" Конституції
України та Закону України "Про
прокуратуру".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
прокуратуру", предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
зокрема, відповідність актів, що
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" передбачено,
що прокурор, без внесення подання, може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Відтак, прокурор в межах повноважень, у
порядку та в спосіб, передбачений
законом, звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
(далі - Закон 280/97).

Главою 1 розділу ІІ Закону 280/97
встановлені повноваження сільських,
селищних, міських рад. Зокрема статтями
25, 26 Закону 280/97 визначено перелік
питань, які вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 "У справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування)") надано офіційне
тлумачення ч.2 ст.19 Конституції України.
Конституційний суд зокрема зазначив,
що органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Рішенням №1695 "Про визнання Народної
Ради України як колегіального органу,
уповноваженого представляти інтереси
народу України" від 31.01.2014 року
п'ятдесят другої сесія Теребовлянської
міської ради вирішено, зокрема:

1. Визнати Народну Раду України органом,
уповноваженим представляти інтереси
народу України, повноваження на
створення якого надані рішенням
Всенародних зборів громадян, які
відбулися 19 січня 2014 року на Майдані
Незалежності у місті Києві;

2. Звернутися до Ради Європи,
Європейського Союзу, ОБСЄ та
міжнародного співтовариства з
проханням допомогти Українському
народові зберегти демократичний
устрій і не допустити остаточного
встановлення в Україні диктатури та
узурпації влади Президентом України;

3. Встановити, що на території
Теребовлянського району не можуть
проводитися заходи за участю особового
складу Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України,
інших правоохоронних органів з
використанням спеціальних засобів,
зброї та військової техніки, що
спрямовані на обмеження прав громадян
на проведення мирних зібрань.

Як вбачається з преамбули рішення №1695,
воно прийняте на підставі ст. 5 розділу
І, розділами ІІ та ХІ Конституції
України та Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", керуючись
рішенням народного Віче.

Суд вважає безпідставним та
необґрунтованим посилання у преамбулі
прийнятого рішення на ст. 5 Конституції
України. Так, вказана норма визначає, що
народ здійснює владу безпосередньо і
через органи державної влади та органи
місцевого самоврядування. Проте, цією
нормою і передбачено, що ніхто не може
узурпувати державну владу.

Крім того, Конституційний суд України
своїм рішенням у справі №1-5/2005 за
конституційним поданням 60 народних
депутатів України про офіційне
тлумачення положень частини першої
статті 103 Конституції України в
контексті положень її статей 5, 156 та за
конституційним зверненням окремих
громадян дав офіційне тлумачення
положень частин другої, третьої,
четвертої статті 5 Конституції України
(справа про здійснення влади народом).

Згідно тлумачення Контстиуційного
суду України, положення частини
четвертої статті 5 Конституції України
"ніхто не може узурпувати державну
владу" треба розуміти як заборону
захоплення державної влади шляхом
насилля або в інший неконституційний
чи незаконний спосіб органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, їх посадовими особами,
громадянами чи їх об'єднаннями.

Згідно вимог ст.69 Закону України "Про
Конституційний Суд України" є
обов'язковим до виконання всіма
органами держави та місцевого
самоврядування.

Вищенаведене дозволяє суду прийти до
висновку, що ні нормами Конституції,
ані нормами жодного іншого
законодавчого акту не передбачено таку
форму (орган) здійснення народовладдя
як Народна рада України, а визнання
такої органом, уповноваженим
представляти інтереси народу України
не входить до компетенції
Теребовлянської районної ради та
суперечить ч.4 ст.5 Конституції України.

Неправомірним є також і п. 3
вищезазначеного рішення, оскільки
організаційно-правова основа для
діяльності Збройних сил України та
органів Міністерства внутрішніх справ
України (в тому числі обмеження щодо
проведення заходів) встановлюється
Конституцією України та спеціальними
законами України: Законом України "Про
збройні сили України" від 06.12.1991 року №
1934-XII та Законом України "Про міліцію"
від 20.12.1990 року № 565-XII та рядом
підзаконних нормативно-правових актів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.39
Конституції України, обмеження щодо
реалізації права громадян України на
мирні зібрання може встановлюватися
судом відповідно до закону і лише в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку - з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення або
захисту прав і свобод інших людей.

Разом з тим, статтями 25, 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" не передбачено права міської
ради на вирішення зазначеного роду
питання, а як зазначено вище такі
питання відносяться до компетенції
інших органів держаної влади.

З вищевикладених мотивів, рішення
сесії Теребовлянської міської ради
№1695 від 31 січня 2014 року є протиправним,
а отже його слід скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи оскаржене рішення
відповідача №1695 від 31.01.2014 року,
враховуючи вимоги ч. 3 ст. 2 КАС України,
суд прийшов до висновку, що останнє
прийнято не у межах повноважень, та
спосіб, що передбаченні Конституцією
та законами України, необґрунтовано,
без урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення п'ятдесят другої сесії
Теребовлянської міської ради
Теребовлянського району
Тернопільської області шостого
скликання "Про визнання Народної Ради
України як колегіального органу,
уповноваженого представляти інтереси
народу України" №1695 від 31 січня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

(постанова виготовлена в повному
обсязі 17.02.2014)

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.