Справа № 804/421/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р. Справа №804/421/14 10 год. 10
хвил. Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О. при
секретарі судового засіданняЧмоні А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплаченої
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплаченої
пенсії в розмірі 4970,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у
зв'язку із відрахуванням ОСОБА_3 з
вищого навчального закладу за власним
бажанням утворилась переплата пенсії в
розмірі 4970,00 грн. за період з 1 лютого 2013
року по 30 червня 2013 року, яку відповідач
у добровільному порядку не повертає.

Представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення якого повідомлений
належним чином, телефонограмою
повідомив, що проти позову не
заперечує, просив провести судове
засідання за його відсутності.

З урахуванням неявки сторін,
відповідно до вимог статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, пенсійна
справа №803088, з 29 грудня 2008 року
отримував пенсію по втраті
годувальника. До досягнення
відповідачем 18-тирічного віку пенсію
отримувала його мати ОСОБА_4 як опікун.

5 липня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області із заявою
про призначення пенсії по втраті
годувальника із наданням довідки
Криворізького коксохімічного
технікуму від 1 липня 2011 року №349 про те,
що він з 1 вересня 2008 року по 30 червня 2012
року навчається в даному навчальному
закладі на денному відділенні. На
момент звернення до позивача заявнику
виповнилось 18 років.

У зв'язку із продовженням навчання
ОСОБА_3 надав до Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області довідку Криворізького
металургійного інституту ДВНЗ
«Криворізький національний
університет» від 22 жовтня 2012 року №266
про денну форму навчання у вказаному
закладі у період з 1 вересня 2011 року по 30
червня 2015 року, на підставі чого
розпорядженням управління від 31 жовтня
2012 року виплату пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_3 поновлено.

На запит Управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 31 жовтня 2013 року №13490/05/08
щодо підтвердження факту навчання
відповідача Криворізьким
металургійним інститутом ДВНЗ
«Криворізький національний
університет» надано довідку від 12
листопада 2013 року №01/01/04-05-155, якою
повідомлено, що ОСОБА_3 дійсно був
студентом денної форми навчання, групи
ХТ-11-1, інженерно-технологічного
факультету, Криворізького
металургійного інституту ДВНЗ
«Криворізький національний
університет» за напрямом підготовки
«Хімічна технологія» з 1 вересня 2012
року по 30 січня 2013 року, навчався за
державним замовленням, зарахований на
навчання ОКР «бакалавр» наказ від 10
серпня 2012 року №1181с, відрахований зі
складу студентів наказом від 20 січня 2013
року №12с за власним бажанням.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон
№1788-XII) громадяни України мають право
на державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV
(далі - Закон №1058-IV) пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються, зокрема, діти (у тому числі
діти, які народилися до спливу 10
місяців з дня смерті годувальника)
померлого годувальника, які не досягли
18 років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах (у тому числі у період між
завершенням навчання в одному із
зазначених навчальних закладів та
вступом до іншого навчального закладу
або у період між завершенням навчання
за одним освітньо-кваліфікаційним
рівнем та продовженням навчання за
іншим за умови, що такий період не
перевищує чотирьох місяців), - до
закінчення такими дітьми навчальних
закладів, але не довше ніж до
досягнення ними 23 років, та діти-сироти
- до досягнення ними 23 років незалежно
від того, навчаються вони чи ні;

Статтею 101 Закону №1788-XII визначено
відповідальність за достовірність
даних і документів, виданих для
оформлення пенсії.

Так, органи, що призначають пенсії,
мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, а також в необхідних
випадках перевіряти обґрунтованість
їх видачі.

Відповідно до положень статті 102 Закону
№1788-XII пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 103 Закону №1788-XII визначено, що
суми пенсії, над міру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

У разі припинення виплати пенсії
(внаслідок відновлення здоров'я тощо)
до повного погашення заборгованості
решта заборгованості стягується в
судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 50
Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про переплату пенсії, яка
утворилась внаслідок неповідомлення
відповідачем про відрахування з
навчального закладу, тому виплачені
кошти підлягають поверненню позивачу.

Згідно довідки позивача від 5 грудня 2013
року №5982/05/08 ОСОБА_3 за лютий, березень,
квітень, травень, червень 2013 року
виплачено по 994,00 грн. за кожен місяць
окремо, таким чином переплата пенсії
склала 4970,00 грн.

Згідно із положеннями частини 3 статті
112 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі повного
визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про обґрунтованість вимог
позивача та їх задоволення, оскільки
відповідач визнав позовні вимоги у
повному обсязі та доказів
добровільного погашення
заборгованості не надав.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплаченої
пенсії - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 суму надміру
виплаченої пенсії в розмірі 4970,00 грн.
(чотири тисячі дев'ятсот сімдесят грн. 00
коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 4
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Верба