Справа № 826/20664/13-а
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Вєкуа
Н.Г. при секретарі судового засідання
Іванині М.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
міжрегіональної митниці Міндоходів;
2) Головного управління
Державної казначейської служби
рішення, стягнення надміру сплачених
платежів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Софіт-Люкс" (надалі -
Товариство або позивач) звернулося до
суду з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - митний орган або відповідач), та
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про скасування рішення про коригування
митної вартості товару від 25.09.2013р. №
100250000/2013/600770/2 та стягнення з Державного
бюджету України надміру сплачених
обов'язкових платежів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 грудня 2013 року
відкрито провадження у
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує про неправомірність дій
митного органу щодо визначення митної
вартості товару за резервним методом,
оскільки вважає, що заявлена
декларантом митна вартість є
достовірною та об'єктивною, яка
підтверджується
зовнішньоекономічними контрактами,
інвойсами та іншими документами.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити в
задоволенні позову повністю,
посилаючись на те, що Київська
регіональна митниця в порядку
здійснення митної справи та
забезпечення на території
закріпленого за нею регіону
комплексного контролю за додержанням
законодавства України з митної справи,
діючи виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб передбачений
законодавством було прийняте
оскаржуване рішення про визначення
митної вартості товарів, яке є законним
та обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для визнання його
протиправним.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві в судове засідання не
прибув, просив слухати справу за його
відсутності. Проти позову заперечив,
вказуючи на відсутність висновку
митного органу щодо повернення коштів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року
для митного оформлення надійшов
контейнер DRYU9001612 з вантажем
світлотехніки, відповідно контракту
SEL11 від 17 березня 2011 року, укладеного
між TOB «Софіт-Люкс» та Компанією «NINGBO
JIANGBEI ELEX ІМР.&ЕХР.СО.,LTD».

25.09.2013р. позивачем подано до митного
оформлення надано митну декларацію
форми МД-2 № 100250000/2013/071723 з визначеною
митною вартістю на підставі ст. ст. 57-58
Митного кодексу України з
використанням основного методу - за
ціною договору (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної
вартості товару позивачем під час
митного оформлення було надано
Київській регіональній митниці
передбачені Митним кодексом України
документи, зокрема:

· контракт SEL11 від 17 березня 2011
року;

· інвойс від 14.08.2013 р.;

· Довідка про транспортні витрати
від 19.09.2013 р. (з посиланням, що вантаж
додатково не страхувався);

· Додаткова угода № 2 від 12.10.2011 p.

· Додаткова угодаN 11 від 19.07.2013р.;

· Договір про
транспортно-експедиційні послуги
08/01/2013 від 08.01.2013 p.;

· Інвойс за
транспортно-експедиційні послуги НК0981
від 06.09.2013 p.;

· Декларація про походження
EX13UA6202-1 від 14.08.2013 p.;

· CMR 1575 від 25.09.2013 p.;

· Коносамент ZENNLAQB333360 від 19.08.2013 p.;

· Пакувальний лист EX13UA6202-1
від 14.08.2013 p.;

· Висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією В-4962/2 від 23.09.2013р.;

· Податкові накладні на такі ж
товари оформленні раніше.

· Калькуляції від виробника;

· Прайс-лист від виробника;

· Сторінки каталога виробника.

Після перевірки та обробки ВМД та
зазначених вище документів посадова
особа МП «Західний» ОСОБА_1 внесла
зазначені документи до електронної
бази та пізніше надіслала факсом
повідомлення про необхідність надати
додаткові документи (декларація країни
відправлення), оскільки надані для
митного оформлення документи містять
неповні дані, а саме відсутні відомості
про перевізника HD Logistic Management Ltd у
транспортних документах (коносаменті
та CMR).

Позивач не надав експортну декларацію
країни відправлення, у зв'язку з чим
Київською регіональною митницею було
прийняте Рішення про коригування
митної вартості товарів 25.09.2013р. №
100250000/2013/600770/2 із застосуванням методу №
2Г (резервний метод).

Разом з тим, суд не може погодитись з
правомірністю коригування
відповідачем митної вартості ввезених
позивачем товарів, що пояснюється
наступним.

Транспортування вантажу морським
транспортом з порту відправлення NINGO,
CHINA до порту ODESSA, UKRAINE здійснювалось
міжнародним транспортним перевізником
HD Logistic Management Ltd. Товарно-супровідним
документом в даному випадку коносамент
№ Z^NNLAQB 333360 від 19.08.2013 p..

Вищезгаданим повідомленням від 25.09.2013
р. відповідач стверджує, що в
коносаменті відсутнє найменування
перевізника HD Logistic Management Ltd. На це
позивачем було надано лист від
перевізника HD Logistic Management Ltd, в якому
зазначено, що коносамента HD LINE
являються домашніми коносаментами
компанії HD Logistic Management Ltd. Те, що в
коносаменті No ZENNLAQB 333360 інформаційній
графі «For delivery apply to» (Для доставки
звертатися до) вказано International cargo service
(HD) LTD можна пояснити тим, що ця компанія
може в подальшому здійснювати
перевезення вантажу по території
України, або не має прямого
зобов'язання цього робити.

Факт відправлення позивачем
вищезазначеного листа HD Logistic Management Ltd
та факт його отримання відповідачем
підтверджується електронними
повідомленнями.

Для транспортування вантажу з порту
ODESSA, UKRAINE до міста Києва позивачем було
укладено договір транспортного
експедирування № 21/05/12 від 21.05.2012 р. з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтернешнл Карго
Сервіс Ейч. ДІ».

ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. ДІ»
для перевезення вантажу, керуючись
пунктом 2.1.1 Договору, в свою чергу,
залучив субперевізника.
Товарно-супровідним документом в
даному разі виступала CMR від 25.09.2013 р. №
1575, в якій міститься найменування
субперевізника ТОВ «Орлов Транс
Сервіс».

Статтею 49 Митного кодексу України
(надалі - МК) встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 МК митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу; митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 МК ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 вказаної статті передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

При цьому ч. 5 ст. 53 МК заборонено
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом -за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Як визначено у ч. 3 ст. 54 МК за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з пере ліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару документи, що
передбачені ч. 2 ст. 53 МК. Подані
документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які чітко підтверджували
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.
4, 5 ст. 58 МК.

В ході розгляду справи представник
відповідача не спростував перед судом
контрактну ціну оцінюваних товарів,
об'єктивну можливість і спроможність
відповідача визначити на підставі
наданих позивачем документів
зазначену ціну товарів, а також рівень
митної вартості товарів за ціною
договору за правилами, визначеними у
ст. 58 МК.

Відповідач не підтвердив належними
доказами та аргументованими доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачем. Формально нижчий рівень
митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення, не
може розцінюватися як заниження
позивачем митної вартості, не є
перешкодою для застосування першого
методу визначення митної вартості
товару і не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до п. 11 ст. 58 Митного кодексу України,
при визначенні митної вартості не
допускається включення до ціни, що була
фактично сплачена за товар, витрат на
транспортування після ввезення на
територію України.

У згаданій CMR вкзаний перевізник, який
надавав послуги на території України
на підставі укладеного п 2.1.1 Договору
транспортного експедирування № 21/05/12
від 21.05.2012 р. між ТОВ «Інтернешнл Карго
Сервіс Ейч. ДІ» та ТОВ «Орлов Транс
Сервіс». Отже, дана CMR правомірно не
враховувалась позивачем при
визначенні митної вартості.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
документів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заявлена позивачем митна вартість
товарів за ціною договору відповідає
вимогам ст. 58 МК. Натомість коригування
відповідачем митної вартості
здійснено неправомірно з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та
всупереч правилам, визначеним ст. 58
цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку
про наявність підстав для скасування
спірного рішеннями відповідача від
25.09.2013р. № 100250000/2013/600770/2.

Водночас, позовні вимоги щодо
стягнення з Державного бюджету України
надміру сплачених обов'язкових
платежів не підлягають задоволенню,
оскільки, приймаючи рішення стягнути
суму надміру сплаченого ПДВ чи мита,
фактично визначається митна вартість
ввезеного товару, чим підміняється
митний орган.

Вказана позиція узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 07.09.2012 р. у
справі № 21-242а12, в якій також зазначено,
що саме митні органи мають виняткову
компетенцію в питаннях перевірки,
контролю правильності обчислення
декларантом і визначення митної
вартості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення і не
довів правомірності винесення ним
спірного рішення.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товару від від 25.09.2013р. №
100250000/2013/600770/2.

Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в
розмірі 91,00 грн. (дев'яносто гривень) із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунку
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Софіт-Люкс".

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає сили відповідно до
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зі змінами та доповненнями

Суддя
Н.Г. Вєкуа

Постанова складена в повному обсязі
13.02.2014р.