Справа № 500/6967/13-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6967/13-а
Провадження № 2-а/500/169/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Крецу С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїла
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
відновити нарахування та виплату
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області, яким просив
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
відновити нарахування та виплату
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2 починаючи з 07.10.2009 року,
мотивуючи тим, що він являється
громадянином України, з 01.08.1996 року він
отримував пенсію за віком на пільгових
умовах за списком № 2. 13.09.2000 року він
разом із своєю родиною виїхали на
постійне місце проживання до держави
Ізраїль. З березня 2001 року виплата
пенсії позивачу була припинена на
підставі ч. 2 ст. 92 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», у зв'язку із
чим позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області із заявою про поновлення
нарахування та виплати пенсії за віком,
проте листом від 15.08.2013 року позивачу
було відмовлено у поновленні
нарахування та призначенні пенсії за
віком так як, відсутній договір між
Україною та Ізраїлем в сфері
пенсійного забезпечення. Відмову
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області позивач вважає
безпідставною, оскільки зазначена
норма Закону, рішенням Конституційного
суду України від 07.10.2009 року визнана
неконституційною.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 26.11.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відновити нарахування та виплату
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2 в частині позовних вимог
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області здійснити нарахування та
виплату пенсії за віком на пільгових
умовах за списком № 2 з 07.10.2009 року по
15.04.2013 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі та просила в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що

позивачем було пропущено строк для
звернення до суду із зазначеним
позовом, передбачений КАС України, у
зв'язку із чим, просить справу залишити
без розгляду, а також зазначила, що
позивачу було відмовлено у поновленні
нарахування та виплати пенсії за віком
у зв'язку із тим, що міжнародного
договору, який був би укладений між
Україною та державою Ізраїль щодо
вирішення питання про виплату пенсії
особам, які проживають в державі
Ізраїль не має, а тому органи
Пенсійного фонду України не мають
права виплачувати пенсію особам, які
проживають в державі Ізраїль.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3,
народився в Україні, що підтверджено
посвідкою про народження серії НОМЕР_1
від 25.07.1940 року, виданою Волчанським
міським бюро РАЦСу Харківської області
та на даний час являється громадянином
України, що підтверджено закордонним
паспортом ОСОБА_3 серії НОМЕР_2.

З 01.08.1996 року позивач ОСОБА_3 отримував
пенсію за віком за списком № 2,
призначену відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року за № 1788-ХІІ.

13.09.2000 року позивач ОСОБА_3 зі своєю
родиною виїхав на постійне місце
проживання до держави Ізраїль. 14.01.2005
року позивач ОСОБА_3 прийнятий на
консульський облік в посольстві
України в державі Ізраїль (м. Хайфа). У
зв'язку із виїздом позивача на постійне
місце проживання до держави Ізраїль
виплата пенсії управлінням Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
ОСОБА_3 була припинена з березня 2001
року.

05.08.2013 року позивач звернувся із заявою
до управління Пенсійного фонду України
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області із заявою про
поновлення виплати йому пенсії за
віком на підставі рішення
Конституційного суду України від 07.10.2009
року за № 25-рп, щодо відповідності
Конституції України положень п. 2 ч. 1 ст.
49, другого речення ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІУ.

Листом від 15.08.2013 року за № 146/З - 01
наданим управлінням Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області, позивачу було
відмовлено у поновленні виплати пенсії
за віком, у зв'язку із тим, що
відповідно до вимог ч. 2 ст. 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсії призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
виїздом за кордон, у серпні 2000 року
позивачу було виплачено пенсію наперед
за 6 місяців в сумі 450.25 грн. після чого,
виплату було припинено. Також, було
повідомлено про те, що рішення
Конституційного суду України № 25-рн/2009
року, на яке посилається ОСОБА_3 в своїй
заяві про поновлення пенсії,
поширюється на осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після 07.10.2009 року тоді, як позивач
виїхав до Ізраїлю ще в 2000 році. Рішення
Конституційного суду України про
визнання ст. 92 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»
неконституційною не було. Крім цього,
договір між Україною та Ізраїлем, щодо
призначення та виплати пенсії не має.

На підставі рішення Конституційного
суду України від 07.10.2009 року за № 25-рп,
щодо відповідності Конституції
України положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого
речення ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ,
було визнано неконституційним
положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та другого
речення ст. 51 вказаного Закону, де
зазначалось, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Відтак, державою гарантовано право
людини отримувати пенсію з метою
забезпечення рівня життя, не нижчого
від прожиткового мінімуму.

Позивач ОСОБА_3 є громадянином України,
а тому, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України, має такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст.1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами. У тих випадках, коли
договорами (угодами) між Україною та
іншими державами передбачено інші
правила, ніж ті, що містяться у цьому
Законі, то застосовуються правила,
встановлені цими договорами (угодами).

Виходячи із правової, соціальної
природи пенсій право громадянина на
одержання призначеної йому пенсії не
може пов'язуватись з такою умовою, як
постійне проживання в Україні. Держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа.

Конституційний суд України у рішенні
від 7 жовтня 2009р. № 1-32/2009 зазначив, що
закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення ст. 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Аналізуючи зміст вказаних положень
законодавства та правову позицію
Конституційного суду України, суд
приходить до висновку, що дії
відповідача щодо неможливісті
призначення пенсії позивачу лише з
підстав відсутності Договору між
Україною та Ізраїлем з питань
пенсійного забезпечення є
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, на підставі викладеного
суд вважає за необхідне
адміністративний позов ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відновити нарахування та виплату
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2 задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 6, 9-11, 17, 71, 159-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання відновити нарахування та
виплату пенсії за віком на пільгових
умовах за списком № 2- задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області у відновленні
нарахування та виплати пенсії за віком
на пільгових умовах за списком № 2
ОСОБА_3 починаючи з 16.04.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області відновити
ОСОБА_3 нарахування та виплату

пенсії за віком на пільгових
умовах за списком № 2 починаючи з 16.04.2013
року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
О. О. Бурнусус