Справа № 9101/195260/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2013 рокусправа № 2а/0470/13059/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2012 року

у справі № 2а/0470/13059/12

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

до підприємства «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві»

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2012 року задоволено позов
управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.
Дніпропетровська. Стягнуто з
підприємства «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» на користь управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська
заборгованість по фінансуванню
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, за вересень 2012 року в розмірі 527,31
гривень.

Підприємство "Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві" із вказаною постановою не
погодилось, подало апеляційну скаргу,
відповідно до якої просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позов залишити без
задоволення.

Сторони, в судове засідання не
з'явилися, належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи,
тому у відповідності до положення
статті 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги і позовних
вимог, дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
управлінням Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
на адресу підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві» надіслано
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів відносно ОСОБА_1 у
розмірі 527,31 гривень,

Підприємством «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» повідомлення не
оскаржено, витрати не сплачені.

Судом першої інстанції встановлено, що
підприємство «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» є державним
підприємством та не є бюджетною
установою.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 року № 372 затверджено
Порядок фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5 Порядку, розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за
відповідним зразком.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

У відповідності до пункту 6 Порядку у
разі зміни розміру пенсії або
виникнення обставин, які впливають на
фінансування різниці у розмірі пенсії
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання тощо), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це відповідні
підприємства, установи, організації та
заклади у місячний строк з дня
виникнення таких обставин.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Згідно Порядку підставою для
відшкодування різниці між сумою
наукової пенсії та пенсії обчисленої
відповідно до інших законодавчих актів
є надіслання відповідному
підприємству повідомлення
відповідного зразка з вказівкою сум,
які підлягають компенсації.

Суд апеляційної інстанції не приймає
доводи відповідача, що товариство не є
науковою установою, в зв'язку з чим не
може бути суб'єктом сплати зазначеної
різниці пенсій, та зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи,
пенсію ОСОБА_1 призначено у 2006 році.
Кадрова служба підприємства
оформлюючи документи на пенсіонерів
подавала до органу Пенсійного фонду
відомості про характер роботи кожного
пенсіонера, що слугувало підставою для
призначення особам наукової пенсії.

За змістом довідки Головного
управління будівництва та архітектури
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації від 26.10.2006 року № 1378/7-8 за
підписом першого заступника
начальника та в.о. керівника
Дніпропетровського регіонального
центру з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві виданої
ОСОБА_1 для подання до пенсійного фонду,
ОСОБА_1 працював у відповідача на
посаді за спеціальністю, відповідно до
якої має право на призначення наукової
пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві» - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим