Справа № 2035/2а-500/11
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2012 р. 28.02.14 Справа №
2035/2а-500/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Подобайло З.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Харківської районної державної
адміністрації на постанову
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 23.06.2011р. по справі №
2035/2а-500/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Харківської
районної державної адміністрації ,
Харківський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Харківської обласної державної
адміністрації

про визнання дій неправомірними та
стягнення заборгованості по
соціальним виплатам,

ВСТАНОВИЛА:

13.07.10 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Харківської районної державної
адміністрації, Харківський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Харківської
обласної державної адміністрації про
визнання дій неправомірними та
стягнення заборгованості по
соціальним виплатам.

За наслідками розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 23.06.2011
року адміністративний позов було
задоволено

Визнано протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення в Харківському
районі Харківської області,
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Харківської обласної державної
адміністрації.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення в
Харківському районі Харківської
області перерахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу до 5 травня у
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
як особі яка є учасником бойових дій,
починаючи з 01.01.2007 року, встановленого
ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно вимог ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», з
урахуванням виплачених сум .

Управління праці та соціального
захисту населення в Харківському
районі Харківської області, не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи, просив
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимоги апеляційної
скарги зазначила, що відмовляючи в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов до неправомірного
висновку про правомірність дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу у 2007-2010 роках разової
грошової допомоги до 5 травня на
підставі постанов Кабінету Міністрів
України. Окрім того, відповідно до ст. 23
Бюджетного кодексу України будь-які
платежі можна здійснювати лише за
наявності бюджетного призначення.

Враховуючи зазначене, на думку
апелянта нарахування та виплата
позивачу разова грошова допомога до 5
травня була проведена відповідно до
вимог діючого законодавства та в межах
бюджетних асигнувань.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) справа
розглядається в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України
справа розглядається в межах
апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання разової
грошової допомогу до 5 травня згідно ч.5
ст.12 Закону України "Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту", а відповідач у
2007-2010 роках провів виплату зазначеної
компенсаційної виплати у розмірі
меншому, ніж це передбачено
відповідним Законом.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є учасником війни
та має право на отримання щорічної
разової грошової допомогу до 5 травня
згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту".

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
разової грошової допомогу до 5 травня
відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
"Про статус ветеранів війни та гарантії
їх соціального захисту" за 2007-2009 роки ,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що після
набрання чинності Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р.
№ 2453- IV, яким внесено зміни до КАС
України, строк на звернення до суду з
адміністративним позовом, якщо право
на звернення до суду виникло до цієї
дати, обчислюється з цієї дати при
умові, якщо станом на 30.07.2010 року не збіг
строк на звернення до суду,
встановлений чинним законодавством, що
регулювало відповідні суспільні
правовідносини до набрання чинності
змін до КАС України.

Виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі "Мельник проти
України" (заява №23436/03), колегія суддів
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин положення ч. 2 с.
99 КАС України, в редакції, яка діяла до
30.07.2010 року.

Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства
передбачено 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
13.07.2010 року.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи листа Управління праці та
соціального захисту населення в
Харківському районі Харківської
області та довідки Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Харківської обласної державної
адміністрації вбачається, що позивачу
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня було нараховано та виплачено:
2007 рік -квітень 2007 року у розмірі 280 грн.,
2008 рік -травень 2008 року у розмірі 310 грн.,
2009 рік -квітень 2009 року у розмірі 340 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що саме з часу отримання відповідної
допомоги позивач дізнався або повинен
був дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів не вбачає підстав
поважності пропуску строку звернення
до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до ч.5
ст.12 Закону України "Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" за 2007-2009 роки
підлягають залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
разової грошової допомогу до 5 травня
відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
"Про статус ветеранів війни та гарантії
їх соціального захисту" за 2010 рік ,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи листа Управління праці та
соціального захисту населення в
Харківському районі Харківської
області та довідки Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Харківської обласної державної
адміністрації вбачається, що позивачу
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня у 2010 році було нараховано та
виплачено у травні 2010 року у розмірі 380
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу у 2010 році щорічна разова
грошова допомога до 5 травня згідно
ст.12 Закону України "Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" була проведена на
підставі постанов Кабінету Міністрів
України «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»та «Про жертви
нацистських переслідувань»№341.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Пунктом 21 Розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" була
змінена вище зазначена стаття Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а
саме зазначено, що щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом України про
Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що
не відповідають Конституції України
положення п. 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стосовно
виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У 2010 році зміни до ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" не вносилося.

Таким чином, відповідач у 2010 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплати грошової допомоги до 5 травня,
а саме, ст. 12 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції від
09.07.2007 року, а саме щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком

Право на встановлення у 2010 році розміру
разової грошової допомоги до 5 травня
надано Кабінету Міністрів України
законодавцем не було. А тому при
виплаті позивачу даної допомоги,
відповідач повинен був керуватися
положеннями Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Посилання відповідача, як на
правомірність своїх дій, щодо
проведення виплати щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення
позивачу відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України "Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"та "Про жертви нацистських
переслідувань"№341 колегія суддів
вважає безпідставними, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України, виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст. 75
Конституції України встановлено, що
єдиним органом законодавчої влади в
Україні є парламент - Верховна Рада.
Конституція не надавала права
парламенту делегувати свої
повноваження іншим державним органам,
а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати
положення законів.

Також відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при здійсненні позивачу нарахування
або перерахунку пенсії застосуванню
підлягають положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не постанов
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги до 5 травня у
2010 році в розмірі визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок разової
грошової допомогу до 5 травня згідно ч.5
ст.12 Закону України "Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" у 2010 році.

Доводи апеляційних скарг щодо
правомірності дій по нарахуванню та
виплаті допомоги позивачеві у 2010 році є
безпідставними з вище наведених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушені вимоги ст.
100 КАС України, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню в
частині задоволення позовних вимог
щодо зобов'язання відповідача зробити
перерахунок та виплату позивачу
разової грошової допомогу до 5 травня
згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" за 2007-2009 роки..

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Харківської районної державної
адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 23.06.2011р. по
справі № 2035/2а-500/11 скасувати в частині
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення в
Харківському районі Харківської
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу до 5 травня у
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
як особі яка є учасником бойових дій,
починаючи з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно вимог ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», з урахуванням виплачених сум

Прийняти в цій частині ухвалу, якою
відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку
для звернення до суду з позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Харківської районної державної
адміністрації щодо зобов'язання
зробити перерахунок та виплату
разової грошової допомогу до 5 травня
згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" за 2007-2009 роки. -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 23.06.2011р. по справі №
2035/2а-500/11 -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Григоров А.М.Судді
Мельнікова Л.В. Подобайло З.Г.