Справа № 2а-2519/11/0101
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/30745/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г., провівши попередній
розгляд адміністративної справи за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим на
постанову Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
серпня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алушта Автономної Республіки Крим,
третя особа: ОСОБА_5, про перерахунок
пенсії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алушта Автономної Республіки Крим, в
якому просив визнати дії відповідача
протизаконними, зобов'язати
відповідача призначити розмір пенсії
за науковим стажем у відповідності до
статті 24 Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і його
заяви від 16 вересня 2004 року; зобов'язати
відповідача перерахувати різницю
недоотриманої пенсії, відповідно до
законодавства за трьохлітній період,
відповідно до статті 24 Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність" і оновленої довідки про
заробітну плату від 12 листопада 2007 року
№ 112 Міністерства АПК України,
об`єднання НДІ "Агропроект".

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач протиправно відмовив
позивачу у нарахуванні і виплаті
пенсії з урахуванням наукового стажу,
не дивлячись на те, що раніше, а саме з 01
липня 2003 року відповідачем вже була
нарахована позивачу пенсія за науковим
стажем, яка виплачувалася до 31 грудня
2003 року і жодні документи, які були
представлені позивачем, не було
оскаржено.

Постановою Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 31
серпня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року, позовні вимоги
задоволено частково: визнано
протиправними дії відповідача по
відмові зробити перерахунок пенсії
позивача за науковим стажем;
зобов'язано відповідача призначити
позивачу розмір пенсії за науковим
стажем відповідно до пункту 5 Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" № 1316-ІV
від 20 листопада 2003 року, починаючи з
моменту подання позивачем заяви до
Пенсійного фонду України, а саме, з 16
вересня 2004 року; у задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 31 липня 2003 року
позивачу призначено пенсію відповідно
до Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" в
редакції Закону від 10 липня 2003 року.

З 01 січня 2004 року позивача переведено
на інший вид пенсійного забезпечення
та призначена пенсія за віком
відповідно до вимог Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

16 вересня 2004 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перехід на
пенсію за науковим стажем, однак йому
було відмовлено з тих підстав, що 01
січня 2004 року набув чинності Закон
України "Про внесення змін до статті 24
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", яким
передбачено інший порядок призначення
пенсії науковим працівникам.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що позивач має право на
призначення пенсії за науковим стажем,
оскільки один раз йому вже
призначалась така пенсія, а відтак у
відповідача не було підстав перевіряти
правомірність переведення позивача з
пенсії за віком на наукову пенсію.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність", в редакції, чинній на
момент призначення позивачу пенсії, до
стажу наукової роботи зараховується
час роботи на посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників
незалежно від наявності наукового
ступеня або вченого звання та посадах,
які до них прирівнюються на
підприємствах, в установах,
організаціях, вищих навчальних
закладах та закладах післядипломної
освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації, у тому
числі з підготовки керівних та
управлінських кадрів, а також час
роботи наукових (науково-педагогічних)
працівників на посадах, зазначених у
статті 118 Кодексу законів про працю
України, якщо цій роботі безпосередньо
передувала робота, передбачена
частиною першою цієї статті. До стажу
наукової роботи зараховується час
навчання в аспірантурі, ад'юнктурі,
докторантурі.

Перелік посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних підприємств, установ,
організацій, перебування на яких дає
право на призначення пенсій та виплати
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до цієї статті
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Законом України "Про внесення змін до
статті 24 Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність"від 20
листопада 2003 року № 1316-IV, статтю 24
Закону викладено в іншій редакції, що
потягло зміну порядку та умов
призначення пенсії науковим
працівникам.

Як зазначено в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 05
квітня 2011 року в даній справі, при
зверненні позивача щодо повернення на
наукову пенсію, у відповідача не було
підстав перевіряти статус позивача, як
науково працівника, оскільки такий
статус йому вже було встановлено при
призначенні пенсії 31 липня 2003 року, а
внесеними змінами розмір необхідного
для призначення наукової пенсії стажу
не змінювався.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим відхилити..

Постанову Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
серпня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
(підписи)