Справа № 818/8880/13-а
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.
справа №818/8880/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання
- Мамонтової К.В.,

представників позивача - Сіроштана О.І.,
Макаренко М.А.,

представників відповідача - Сіренко
І.С., Парафійника О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/8880/13-a

за позовом державного підприємства
"Наумівський спиртовий завод"

до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Наумівський
спиртовий завод» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Сумської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Сумської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській
області № 856 від 13.08.2013р., яким
зменшено від'ємне значення податку на
додану вартість в сумі 332892 грн., №
від 12.11.2013р., яким позивачу донараховано
податку на додану вартість в сумі 8388461
грн. та нараховано штрафну санкцію в
сумі 2097115 грн. 25 коп., № від 12.11.2013р.
про нарахування штрафної санкції в
сумі 2097115 грн. 25 коп. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що податковий орган дійшов
безпідставного висновку про не
підтвердження перевезення сировини
(меляси) від постачальників
товарно-транспортними накладними,
оскільки, відповідно до умов поставки
приймання-передача меляси
здійснювалась на складі підприємства
матеріально-відповідальною особою
підприємства і представника
постачальника, а не від перевізника і
відповідно виключається будь-яке
перевезення та передача перевізнику.
Отже у позивача не могло бути ніяких
товарно-транспортних накладних. Також,
відповідачем зроблений не
обґрунтований висновок про не
підтвердження господарської операції
з отримання бензину від ТОВ «Три-А»,
оскільки останнє не надало до
перевірки необхідні документи. На
думку позивача, державне підприємство
«Наумівський спиртовий завод» не
повинно нести юридичної
відповідальності за можливі порушення
з боку інших платників податку.
Безпідставним є і визначення
посадовими особами ОДПІ в акті
перевірки понаднормових витрат
сірчаної кислоти та висновки щодо
завищення витрат на її вартість та
податкового кредиту, як нібито вона
використана в невиробничих цілях.
Позивач стверджує, що вся сірчана
кислота використовувалася виключно у
господарських цілях для виробництва
біоетанолу. Окремо норм витрат
сировини і допоміжних матеріалів на
виробництво біоетанолу в Україні не
встановлено, а дозволено користуватись
нормами на виробництво спирту
етилового, які в окремих випадках не
відповідають вимогам виробництва
якісної продукції. Крім того, на думку
позивача, протиправним є і виключення з
податкового кредиту суми 6584 грн.
податку на додану вартість по
електроенергії, газу та іншим
матеріалам, які були використані при
перепрофілюванні виробництва і
обліковувались на рахунку 231 «Витрати
по виробництву продукції» і перенесені
в бухгалтерському обліку позивача по
справі на інші операційні витрати, так
як відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку № 16 «Витрати»
не включаються в собівартість
виробленої продукції, а є іншими
операційними витратами.
Неправомірними є донарахування
позивачу податку на додану вартість в
сумі 18155 грн. по списаній кредиторській
заборгованості. А саме, позивачем в
листопаді-грудні 2012 р. списано
кредиторську заборгованість у сумі 319540
грн., в т.ч. в сумі отриманої попередньої
оплати 39689 грн. 61 коп. і в сумі отриманих
товарів, робіт, послуг 279851 грн., в т.ч.
податок на додану вартість 45793 грн. Для
визначення зобов'язань зі списаної
кредиторської заборгованості
позивачем у відповідності до п. 188.1 ст.
188 Податкового кодексу України
визначено базу оподаткування в сумі
договірної вартості отриманих товарів,
за які не розрахувались без податку на
додану вартість, який відповідно до п. 2
Інструкції з бухгалтерського обліку
податку на додану вартість,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України № 141 від 1.07.1997 р.
відображається в бухгалтерському
обліку в складі кредиторської
заборгованості на підставі податкової
накладної за дебетом рахунку 641
«Розрахунки по податках» і кредитом
рахунку 63 «Розрахунки з
постачальниками». В базу оподаткування
по списаній кредиторській
заборгованості як і передбачено
Податковим кодексом України не
включено суми кредиторської
заборгованості, яка утворилася по
отриманій попередній оплаті. Проте,
відповідачем в акті перевірки
зазначено, що згідно з формою
податкової декларації з ПДВ, не
передбачено рядка для відображення
коригування завищення суми
податкового кредиту у разі списання
кредиторської заборгованості перед
постачальником, то на думку
відповідача, платник податку на момент
такого списання кредиторської
заборгованості повинен визначити
податкові зобов'язання з ПДВ на
вартість безоплатно отриманих послуг.

Сумська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській
області, заперечуючи проти позову, свою
позицію обґрунтовує тим, що за
результатами перевірки ДП
«Наумівський спиртзавод» були
встановлені, порушення вимог:
підпунктів 14.1.11, 14.1.13, 14.1.36 пункту 14.1
статті 14, пункту 188.1 статті 188, пунктів
198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198 ПКУ, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 8395756грн. Причиною
збільшення грошового зобов'язання по
податку на додану вартість за
результатами перевірки ДП
«Наумівський спиртзавод» стало:
зменшення податкового кредиту за
перевірений період на суму витрат:
понесених по операціях з ТОВ «Три-А»,
ТОВ «Блоксоюз», ПАТ «Сумська ПМК - 57»; не
пов'язаних з господарською діяльністю
підприємства (понаднормове списання
сірчаної кислоти при виробництві
біоетанолу, витрат по незавершеному
виробництву); по операціях перевезення
меляси бурякової у зв'язку з
відсутністю товарно - транспортних
накладних.

Так, актом Сумської ОДПІ було
встановлено завищення ДП «Наумівський
спиртзавод» задекларованого
податкового кредиту на загальну суму
8710533 грн. По взаємовідносинах з ТОВ
«Три-А», ТОВ «Блоксоюз» на суму 88467 грн.,
а саме: ТОВ «Три-А» по операціях
придбання нафтопродуктів на загальну
суму 437135 грн. Отримання нафтопродуктів
ДП «Наумівський спиртзавод» проведено
на підставі відповідних документів.
Проте, згідно матеріалів перевірки ТОВ
«Три-А» не має трудових ресурсів,
складських приміщень, транспортних
засобів. Згідно проведених перевірок
не встановлено фактів передачі товарів
від контрагентів - продавців, у зв'язку
з відсутністю (не наданням для
перевірки) договорів про господарську
діяльність, актів приймання-передачі
товарів, документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів, а
також інших первинних документів та
встановлено факт відсутності
реального вчинення господарських
операцій. Також підприємством
«Наумівський спиртзавод» придбано у
ТОВ «Блоксоюз» вентеля, задвижки на
загальну суму 12780 грн. Оприбуткування
комплектуючих ДП «Наумівський
спиртзавод» проведено на підставі
оформлених документів. Але, відповідно
до матеріалів перевірки ТОВ
«Блоксоюз», останнє має стан «З» -
прийнято рішення про припинення
(розпочато ліквідаційну процедуру).
Підприємство не має трудових ресурсів,
складських приміщень, транспортних
засобів. Згідно проведеної перевірки
не встановлено фактів передачі товарів
від контрагентів - продавців, у зв'язку
з відсутністю (не наданням для
перевірки) договорів про господарську
діяльність, актів приймання-передачі
товарів, документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів, а
також інших первинних документів та
встановлено факт відсутності
реального вчинення господарських
операцій. Перевіркою встановлено, що ДП
«Наумівський спиртзавод» уклало
договір з ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» від 22 грудня 2011 року
№22.12.11 по придбанню меляси бурякової
(далі - сировина). Відповідно до умов
договору поставку сировини здійснює
ТОВ «Група компаній «Техінвестсервіс».
В ході перевірки не було надано
товарно-транспортних накладних, що
свідчать про рух сировини до місць її
зберігання від продавця
(постачальника) ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» до покупця ДП
«Наумівський спиртзавод». Цим самим не
підтверджено перехід права власності
від продавця до покупця, як того
потребують умови договору. Відповідно
до наданих для перевірки документів не
має можливості встановити вид
транспорту, розмір витрат, особу, яка
понесла дані витрати, можливість
здійснення таких операцій, з
урахуванням оперативності проведення
операцій. Тому, ДП «Наумівський
спиртзавод» безпідставно включило до
складу податкового кредиту у
відповідних періодах податок на додану
вартість на загальну суму 8554945 гривень.
Також, в ході перевірки встановлено, що
ДП «Наумівський спиртзавод» у вересні
2012 року включило до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість 6854 грн. по матеріальних
витратах (електроенергія та газ),
понесених в період підготовки до
виробництва та в період вимушених
простоїв (незавершене виробництво), що
не відносяться до господарської
діяльності підприємства. Крім того,
підприємством включено до складу
податкового кредиту у відповідних
періодах податок на додану вартість на
загальну суму 50458 грн. з вартості
придбаної сірчаної кислоти, яка
використана при виробництві
біоетанолу понад встановлені норми та
не відноситься до господарської
діяльності.

Представники позивача Сіроштан О.І.,
Макаренко М.А., в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі.

Представники відповідача Сіренко І.С.,
Парафійник О.М., позов не визнали, з
підстав, викладених у письмовому
запереченні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
Сумською ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Сумській області на
підставі акту перевірки від 23.07.2013 р. з
врахуванням рішення Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 21.10.2013р. прийняті податкові
повідомлення-рішення: № /856 від
13.08.2013р., яким державному підприємству
«Наумівський спиртовий завод»
зменшено від'ємне значення податку на
додану вартість в сумі 332892 грн., №
від 12.11.2013р., яким позивачу донараховано
податку на додану вартість в сумі 8388461
грн. та нараховано штрафну санкцію в
сумі 2097115 грн. 25 коп., № від 12.11.2013р.
про нарахування штрафної санкції в
сумі 2097115 грн. 25 коп. (т.1 а.с. 7-9).

Згідно висновків акту перевірки,
встановлено порушення підпунктів 14.1.11,
14.1.13, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1
статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6
статті 198 Податкового кодексу України,
в результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 8395756грн.

В акті планової перевірки зазначено, що
ДП «Наумівський спиртзавод» уклав
договір з ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» від 22 грудня 2011 року
№22.12.11 по придбанню меляси бурякової
(далі - сировина).

Відповідно до умов договору, поставка
сировини здійснюється товариством
«Група компаній «Техінвестсервіс». В
ході перевірки не було надано
товарно-транспортних накладних, що
свідчать про рух сировини до місць її
зберігання від продавця
(постачальника) ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» до покупця ДП
«Наумівський спиртзавод». Цим самим не
підтверджено перехід права власності
від продавця до покупця, як того
потребують умови договору. Відповідно
до наданих для перевірки документів не
має можливості встановити вид
транспорту, розмір витрат, особу, яка
понесла дані витрати, можливість
здійснення таких операцій, з
урахуванням оперативності проведення
операцій.

Також, в акті перевірки зазначається,
що по операціях придбання
нафтопродуктів позивачем у ТОВ «Три-А»
відбувалося на підставі оформлених
документів: видаткових накладних та
податкових накладних. Проте, до
Сумської ОДПІ надійшли від Охтирської
ОДПІ матеріали перевірки ТОВ «Три-А»
щодо зустрічної звірки взаємовідносин
з ТОВ «JIira-Груп», ТОВ «Інвестмережа»,
згідно яких ТОВ «Три-А» не має трудових
ресурсів, складських приміщень,
транспортних засобів, не встановлено
фактів передачі товарів від
контрагентів - продавців, у зв'язку з
відсутністю (не наданням для перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товарів,
документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів, а
також інших первинних документів та
встановлено факт відсутності
реального вчинення господарських
операцій.

Що стосується придбання позивачем
вентеля, задвижки (комплектуючі) у ТОВ
«Блоксоюз», то в акті перевірки
зазначено, що оприбуткування
комплектуючих ДП «Наумівський
спиртзавод» проведено на підставі
видаткових та податкових накладних. В
той же час, до Сумської ОДПІ надійшли
від ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва матеріали перевірки ТОВ
«Блоксоюз», згідно яких ТОВ «Блоксоюз»
має стан «З» - прийнято рішення про
припинення (розпочато ліквідаційну
процедуру). Підприємство не має
трудових ресурсів, складських
приміщень, транспортних засобів, не
встановлено фактів передачі товарів
від контрагентів - продавців, у зв'язку
з відсутністю (не наданням для
перевірки) договорів про господарську
діяльність, актів приймання-передачі
товарів, документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів, а
також інших первинних документів та
встановлено факт відсутності
реального вчинення господарських
операцій.

Податковим органом вказано, що ДП
«Наумівський спиртзавод» у вересні 2012
року включило до податкового кредиту
суму податку на додану вартість 6854грн.
по матеріальних витратах
(електроенергія та газ), понесених в
період підготовки до виробництва та в
період вимушених простоїв (незавершене
виробництво), що не відносяться до
господарської діяльності
підприємства.

Крім того, підприємством включено до
складу податкового кредиту у
відповідних періодах податок на додану
вартість на загальну суму 50458грн. з
вартості придбаної сірчаної кислоти,
яка використана при виробництві"
біоетанолу понад встановлені норми та
не відноситься до господарської
діяльності.

Суд не погоджується з вказаними
висновками відповідача з огляду на
таке.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України (далі по
тексту - Кодекс) господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії
доручення та агентськими договорами.

Згідно п.185.1 ст.185 Кодексу об'єктом
оподаткування податку на додану
вартість операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України.

Підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14
Кодексу визначено, що постачання
товарів - це будь-яка передача права на
розпорядження товарами як власник, у
тому числі продаж, обмін чи дарування
такого товару.

За приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198
Кодексу право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при, їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.п. 201.4, 201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Видається податкова накладна
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство «Наумівський
спиртзавод» на підставі укладених
договорів придбало у ТОВ «Три-А»
нафтопродукти на загальну суму 437135грн.,
а також придбало у ТОВ «Блоксоюз»
вентелі та задвижки (комплектуючі) на
загальну суму 12780грн. Отримання
нафтопродуктів ДП «Наумівський
спиртзавод» проведено на підставі
відповідних документів. Проте, згідно
матеріалів перевірки ТОВ «Три-А» та ТОВ
«Блоксоюз» не мають трудових ресурсів,
складських приміщень, транспортних
засобів. Згідно проведених перевірок
не встановлено фактів передачі товарів
від контрагентів - продавців до ТОВ
«Три-А» та ТОВ «Блоксоюз», у зв'язку з
відсутністю (не наданням для перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товарів,
документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів, а
також інших первинних документів.

Суд вважає, що можливі порушення у
веденні податкового обліку
підприємством - постачальником не
мають ніякого зв'язку із правильністю
ведення податкового обліку ДП
«Наумівський спиртзавод» та не
створюють відповідно до вимог
Податкового кодексу України правових
наслідків для позивача у вигляді
виключення з податкового кредиту сум
ПДВ.

Так, відповідно до ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Тому, з огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку
право на податковий кредит не може
ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами.

Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
зобов'язаннями іншої юридичної особи, в
тому числі за податковими
зобов'язаннями. Чинне законодавство
України не ставить у залежність
виникнення у платника податків права
на формування валових витрат та
податкового кредиту від дотримання
вимог податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема, тим,
який був постачальником товарів
(послуг), витрати на придбання яких
включається до складу валових витрат
та на вартість яких нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський
суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ вдруге , а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Отже, ДП «Наумівський спиртзавод» не
повинно нести юридичної
відповідальності у разі виявлення
можливих порушень податкового
законодавства з боку контрагентів
позивача.

При цьому суд зазначає, що факт
завезення бензину та комплектуючих на
підприємство підтверджується наданими
до перевірки необхідними первинними
документами бухгалтерського обліку,
журналами ввезення ТМЦ на підприємство
та даними реєстрації податкового
посту, поясненнями водія.

Про вказані обставини зазначено також
і відповідачем в акті перевірки і не
було спростовано в судовому засіданні.

Перевіркою встановлено, що ДП
«Наумівський спиртзавод» уклало
договір з ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» від 22 грудня 2011 року
№22.12.11 по придбанню меляси бурякової
(далі - сировина). Відповідно до умов
договору, поставку сировини здійснює
ТОВ «Група компаній «Техінвестсервіс».
В ході перевірки не було надано
товарно-транспортних накладних, що
свідчать про рух сировини до місць її
зберігання від продавця
(постачальника) ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» до покупця ДП
«Наумівський спиртзавод».

У зв»язку з відсутністю
товарно-транспортних накладних,
податковий орган дійшов висновку про
безпідставність включення позивачем
до складу податкового кредиту податку
на додану вартість на загальну суму
8554945 гривень.

На думку суду, вказаний висновок є не
обґрунтований з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Тобто, будь-які документи мають силу
первинних лише у разі фактичного
здійснення господарських операцій.

Тому для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарських операцій.

Фактичне здійснення господарських
операцій з отримання позивачем меляси
від ТОВ «Група компаній
«Техінвестсервіс» підтверджується
необхідними первинними
бухгалтерськими документами, а саме:
договором на поставку меляси,
видатковими та податковими накладними
(т.1 а.с.188-250, т.2 а.с.1-56, 60-69), регістрами
первинних документів на мелясу (патоку)
(т.2 а.с.57-59), посвідченнями про якість
меляси (т.2 а.с.65-73).

Факти надходження меляси на
підприємство зафіксовані в Журналі
обліку сировини, де зазначається, що
меляса отримана саме від ТОВ «Група
компаній «Техінвестсервіс» (т.2
а.с.158-169).

Крім того, факт ввезення меляси
бурякової на територію підприємства
підтверджується і даними податкового
посту на підприємстві про її завезення
та використання для виробництва
біоетанолу.

Про реальність виконання вказаних
господарських операцій зазначено і
самим податковим органом в акті
перевірки на 86 аркуші, що за
перевіряємий період надійшло меляси
46032614 кг.

При цьому відповідачем робиться
висновок про завищення податкового
кредиту у зв»язку з тим, що мелясу було
оприбутковано не по
товарно-транспортній накладній, а не у
зв»язку з безтоварністю господарських
операцій.

Представник відповідача в судовому
засіданні також підтвердив, що
податковим органом не ставиться під
сумнів реальність виконання
господарських операцій.

Суд погоджується з твердженням
позивача, що умови договору на поставку
меляси визначено місце поставки
(передачі) товару Склад ДП «Наумівський
спиртзавод» Сумська область,
Краснопільський р-н, с. Наумівка.
Транспортні витрати по доставці товару
оплачує продавець і приймання товару
за кількісними показниками
проводиться на вагах в місці поставки
(передачі) товару. Тобто на території
позивача по справі. Податковим органом
не взято до уваги, що меляса бурякова
приймалась підприємством
безпосередньо на складі підприємства
від представника постачальника по
кількості і якості по накладній
постачальника, які надавались на
перевірку з податковими накладними.

З урахуванням викладеного, у даному
випадку у позивача не повинно бути в
наявності товарно-транспортних
накладних.

Тому, відсутність товарно-транспортних
накладних не свідчить про
безтоварність господарських операцій.

Що стосується твердження податкового
органу про включення до складу
податкового кредиту у відповідних
періодах податку на додану вартість на
загальну суму 50458 грн. з вартості
придбаної сірчаної кислоти, яка
використана при виробництві
біоетанолу понад встановлені норми та
не відноситься до господарської
діяльності, то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ДП
«Наумівський спиртзавод» вперше в
Україні перейшло по застосовуваній
технології на виробництво біоетанолу з
послідуючим виробництвом компонента
моторного палива альтернативного.
Окремо у встановленому порядку норм
витрат сировини і допоміжних
матеріалів на виробництво біоетанолу в
Україні не встановлено, а дозволено
користуватись нормами на виробництво
спирту етилового, які в окремих
випадках не відповідають вимогам
виробництва якісної продукції.

Суд погоджується з поясненнями
позивача про те, що виключення з
податкового кредиту сум податку на
додану вартість з обґрунтуванням
понаднормовими її витратами
відповідачем здійснено протиправно в
порушення вимог п.198.5 ст.198 Податкового
кодексу України, яким визначено, що
платник зобов'язаний нарахувати
податкові зобов'язання по матеріалах,
які використані в операціях, що не є
господарською діяльністю. Тобто, якщо
відповідач по справі дійшов висновку,
що сірчана кислота чи інші матеріали
використані не у виробничій
діяльності, то повинен був
донарахувати податкове зобов'язання, а
не виключати суми податку з
податкового кредиту.

Також, в ході перевірки встановлено, що
ДП «Наумівський спиртзавод» у вересні
2012 року включило до податкового
кредиту суму податку на додану в
розмірі 6854 грн. по матеріальних
витратах (електроенергія та газ),
понесених в період підготовки до
виробництва та в період вимушених
простоїв (незавершене виробництво), що
не відносяться до господарської
діяльності підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що
вказані матеріальні витрати понесені
позивачем під час перепрофілювання
підприємства, а не в період вимушених
простоїв, що підтверджується даними
Журналу обліку руху спирту в
спиртосховищі за вересень 2012 р., згідно
яких у вересні 2012 р. позивачем по справі
здійснювалось планове виробництво
біоетанолу та іншої продукції.

Тобто, включення позивачем до
податкового кредиту суму податку на
додану в розмірі 6854 грн. по
матеріальних витратах (електроенергія
та газ) у вересні 2012р. відноситься до
господарської діяльності
підприємства, а тому є обґрунтованим.

З порушенням вимог Податкового кодексу
України податковим органом здійснено
донарахування зобов'язання по податку
на додану вартість в сумі 18155 грн. по
списаній кредиторській
заборгованості.

Відповідно до абз.5 п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України у разі
постачання виробничих або
невиробничих засобів, інших товарів,
послуг без оплати, з частковою оплатою,
у межах обміну, у межах дарування, у
рахунок оплати праці фізичним особам,
які перебувають у трудових відносинах
із платником податку, пов'язаній із
постачальником особі, суб'єкту
господарювання, який не зареєстрований
платником податку, іншим особам, які не
зареєстровані платниками податку, база
оподаткування визначається виходячи з
їхньої договірної (контрактної)
вартості; але не нижче від звичайних
цін.

Позивачем в листопаді-грудні 2012 р.
враховуючи, що в процедурі банкротства
кредиторами не були заявлені
кредиторські вимоги, а в заявлених було
відмовлено судом, списано кредиторську
заборгованість у сумі 319540 грн., в т.ч. в
сумі отриманої попередньої оплати 39689
грн. 61 коп. і в сумі отриманих товарів,
робіт, послуг 279851 грн., в т.ч. податок на
додану вартість 45793 грн.

У відповідності до вимог Податкового
кодексу України в сумі задекларованого
податкового кредиту із суми договірної
вартості отриманих товарів, позивачем
задекларовано податкові зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 45793
грн., що підтверджується і самим
відповідачем по справі в акті
перевірки на 46 аркуші.

Для визначення зобов'язань зі списаної
кредиторської заборгованості
підприємством у відповідності до п. 188.1
ст. 188 Податкового кодексу України
визначено базу оподаткування в сумі
договірної вартості отриманих товарів,
за які не розрахувались, без податку на
додану вартість.

Тобто, в базу оподаткування по списаній
кредиторській заборгованості
позивачем обґрунтовано не виключено
суми кредиторської заборгованості, яка
утворилася по отриманій попередній
оплаті.

Тому, зазначення податковим органом в
акті перевірки про те, що згідно з
формою податкової декларації з ПДВ,
затвердженою наказом ДПАУ від 25.01.11р.
№41 «Про затвердження Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», який зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 16.02.11 за
№197/18935 (далі - декларація з ПДВ), не
передбачено рядка для відображення
коригування завищення суми
податкового кредиту у разі списання
кредиторської заборгованості перед
постачальником, то платник податку на
момент такого списання кредиторської
заборгованості повинен визначити
податкові зобов'язання з ПДВ на
вартість безоплатно отриманих послуг,
є безпідставним.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Сумська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Сумській
області, як суб"єкт владних
повноважень, не довела правомірності
податкових повідомлень - рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає
за необхідне скасувати податкові
повідомлення-рішення № 856 від
13.08.2013 р., № від 12.11.2013 р., №
від 12.11.2013 р.

На підставі ст. 94 КАС України з
Державного бюджету України необхідно
стягнути судовий збір в розмірі
458,80грн., сплачений позивачем при подачі
позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов державного
підприємства "Наумівський спиртовий
завод" до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень -задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області №
856 від 13.08.2013 р., № від 12.11.2013
р., № від 12.11.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету на
користь державного підприємства
"Наумівський спиртовий завод" (с.
Наумівка, Краснопільський район,
Сумська область, 42433, код ЗКПО 00375208) 458,80
грн. (чотириста п"ятьдесят вісім грн. 80
коп.) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений 10
лютого 2014 року.

З оригіналом згідно:

Суддя
С.О. Бондар