Справа № 2-а-756/11
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-756/11
Провадження № 6-а/0158/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року
місто Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Костюкевича О.К.

при секретарі
Хмілевській І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ківерці заяву
ОСОБА_1 про зміну способу та порядку
виконання постанови Ківерцівського
районного суду Волинської області від
10.03.2011 року в справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Ківерцівському районі про визнання
дій відповідача неправомірними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену надбавку до пенсії, як
дитині війни за період з 01.01.2009 року по
31.12.2010 року та в подальшому нарахувати
і виплатити пенсію з врахуванням вимог
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», -

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про
зміну способу та порядку виконання
постанови Ківерцівського районного
суду Волинської області від 10.03.2011 року
в справі за його позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі про визнання
дій відповідача неправомірними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену надбавку до пенсії, як
дитині війни за період з 01.01.2009 року по
31.12.2010 року та в подальшому нарахувати
і виплатити пенсію з врахуванням вимог
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Свої вимоги обґрунтував тим, що
вказаною вище постановою суду, яка
набрала законної сили, було визнано дії
відповідача неправомірними,
зобов'язано нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії,
як дитині війни, в розмірі 30 (тридцяти)
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 11 серпня 2010 року по 31 грудня
2010 року включно з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

На виконання вказаної постанови
Ківерцівським районним судом було
видано виконавчий лист, який виконаний
лише в частині нарахування вказаних
вище доплат та повернутий стягувачу
згідно п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку
із відсутністю коштів в боржника.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_1 просить змінити спосіб і
порядок виконання постанови
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 10.03.2011 року,
зокрема, виконати її в порядку, що
встановлений ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», зазначивши конкретну
суму коштів, які підлягають стягненню з
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області на користь ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_1 представник третьої
особи - відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
повідомлялись належним чином, причини
неявки суду невідомі, що не перешкоджає
судовому розгляду.

Управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівського районі подало
заперечення, де вказало, що із заявою не
погоджується та заперечує, оскільки
платежі з бюджету здійснюються лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення, які встановлюються
Законом України "Про державний бюджет
України", а тому просять в задоволенні
заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заяву ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання постанови
Ківерцівського районного суду
Волинської області слід задовольнити з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
станом на 14.02.2014 року постанова
Ківерцівського районного суду від
10.03.2011 року залишається невиконаною у
зв'язку із відсутністю фінансування з
Державного бюджету України. Однак,
відповідачем проведено нарахування
спірних коштів в сумі 895 грн. 16 коп., що
підтверджується довідкою управління
пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області №6452/02-25 від 23.12.2013 рок ( а.с.28).

Згідно із ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Дана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 вказаного Закону
в разі якщо рішення суду, зазначені в
частині першій цієї статті, не виконано
протягом двох місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, державний виконавець
зобов'язаний звернутися до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
з метою забезпечення виконання
постанови Ківерцівського районного
суду від 10 березня 2011 року слід змінити
спосіб і порядок її виконання,
зазначивши конкретну суму коштів, яка
підлягає стягненню з управління
Пенсійного фонду в Ківерцівському
районі Волинської області.

Зазначене узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п.п. 43, 44 рішення Суду
«Шмалько проти України» від 20 липня 2004
року «Право на суд» було б ілюзорним,
якби правова система держави
допускала, щоб остаточне судове
рішення, яке має обов'язкову силу, не
виконувалося на шкоду одній зі сторін.
Було б незрозуміло, якби стаття 6
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і, водночас, не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що
стосується виключно доступу до
судового органу та судового
провадження, то це могло б призводити
до ситуацій, що суперечать принципу
верховенства права, який договірні
держави зобов'язалися поважати,
ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
«судового розгляду». Орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу. Зрозуміло, що за певних обставин
затримка з виконанням судового рішення
може бути виправданою. Але затримка не
може бути такою, що зводить нанівець
сутність гарантованого права.

Керуючись ст.ст. 21, 105, 158 - 160, 162, 165, 263 КАС
України, суд

у х в а
л и в:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та
порядку виконання постанови
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 10 березня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області про визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання його
нарахувати та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії, задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ківерцівського районного
суду Волинської області від 10 березня
2011 року щодо зобов'язання нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення
до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30
(тридцяти) відсотків мінімальної
пенсії за віком, відповідно до вимог ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 18 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року включно з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівського районі
Волинської області на користь ОСОБА_1
нараховані, але не виплачені кошти в
сумі 895 (вісімсот дев»яносто п»ять)
гривень 16 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Ківерцівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ківерцівського районного суду
О.К. Костюкевич