Справа № 664/373/14-а
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 664/373/14-а
П О С ТА Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

в складі: судді
Заславець Н.В.

при секретарі
Бондаревій Т.К.

за участю представника позивача ОСОБА_1
, представника відповідача Кресальної
Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Цюрупинську в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Цюрупинського районного
управління юстиції Херсонської
області про визнання протиправною дій
(бездіяльності) та зобов*язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Цюрупинського районного управління
юстиції Херсонської області про
визнання протиправною дій
(бездіяльності), яка полягає у відмові
провести перерахунок аліментів
відповідно до виконавчих листів та
зобов*язання зробити нарахування
аліментів відповідно до виконавчих
листів №2-274 від 10.03.1994 року та №2-394 від
23.06.1993 року про стягнення із нього на
користь ОСОБА_4 аліментів на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь
ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та здійснити перерахунок
заборгованості по аліментах
відповідно до вказаних виконавчих
листів.

Позивач в судове засідання не
з*явився. Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні заявлені ОСОБА_3
вимоги підтримав та пояснив, що на
виконанні у ВДВС Цюрупинського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження, за яким з позивача на
користь його колишніх дружин на
утримання двох дітей провадиться
стягнення аліментів у розмірі по 1/6
частини із заробітку , але не менше 25% на
кожну дитину щомісячно. Державними
виконавцями Степанською О.О. та
Кресальною Л.Р. всупереч стягнутому
судовими рішеннями, а відтак -
виконавчим листам з квітня 2008 року
проведено нарахування аліментів у
відповідності до чинної ч.2 ст. 182 СК
України у розмірі не менше 30 %
встановленого прожиткового мінімуму
на кожну дитину відповідного віку.
Вказані дії проведені держвиконавцями
без звернення до суду і внесення змін
відповідним судовим рішенням. Про це
позивачеві стало відомо у 2009 році,
після чого він неодноразово звертався
до ВДВС з заявами про проведення
перерахунку стягуваних аліментів у
відповідності до виконавчих листів,
однак заяви було проігноровано і сума
боргу по аліментах значно збільшилася
у зв*язку з неправильним перерахунком,
а також через те, що у 2008 році позивача
незаконно було звільнено з роботи і
поки йшов судовий розгляд його справи
сума заборгованості по аліментах
збільшилася. У грудні 2013 року ОСОБА_3
подав заяву до ВДВС з вимогою провести
перерахунок, у січні 2014 року отримав
лист з відмовою і з посиланням на ч.2 ст.
182 СК України, що є неправильним. Така
бездіяльність посадових осіб ВДВС
грубо порушує права позивача, як
сторони виконавчого провадження, і
просить визнати таку бездіяльність
протиправною і зобов*язати відповідача
усунути порушення закону шляхом
проведення перерахунку заборгованості
по аліментах і проводити нарахування
відповідно до виконавчих листів,
виданих Цюрупинським районним судом.

Представник відповідача
Кресальна Л.Р. подала письмове
заперечення на позов і суду пояснила,
що держвиконавцями про провадженні
зведеного виконавчого провадження по
стягненню з позивача аліментів на
користь двох стягувачів виконано
вимоги ч.2 ст.182 СК України, до якої
внесено зміни і з 01.01.2006 року
мінімальний розмір стягуваних
аліментів не може бути меншим від
встановлених законом 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. А статтею 74 ЗУ « Про
виконавче провадження» передбачено
необхідність приведення розміру
стягуваних аліментів у відповідність
до ч.2 ст. 182 СК України і при цьому не
потребується постановлення додаткових
рішень судом. Сума заборгованості
виникла в результаті звільнення
боржника з роботи, який перебував на
обліку у центрі зайнятості, а після
поновлення на посаді надав довідки про
доходи, після чого держвиконавцем у
2009троці і було зроблено перерахунок. На
момент досягнення дітьми повноліття
заборгованість по аліментах була по
обох виконавчих листах і виконавче
провадження не закрито. Про порядок
проведення нарахування аліментів
боржнику було роз*яснено письмово.
Вважає, що держвиконавцями не було
допущено порушень закону і у
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши представників
сторін, дослідивши матеріали справи і
оцінивши докази, суд приходить до
наступного.

У ході судового розгляду
встановлено, що на виконані у ВДВС
Цюрупинського РУЮ знаходиться зведене
виконавче провадження за виконавчими
листами за №2-274 від 10.03.1994 року та №2-394
від 23.06.1993 року, виданих Цюрупинським
районним судом, за якими провадиться
стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь ОСОБА_6 на
утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Розмір аліментів у двох виконавчих
листах відповідно до судових рішень
встановлено по 1/6 частині від заробітку
позивача на користь кожного із
стягувачів. При цьому у виконавчому
листі №2-274 від 09.03.1994 року визначено, що
розмір аліментів не може бути нижчим
від 25% мінімальної заробітної
плати(а.с.6-9).

Державними виконавцями зроблено
нарахування аліментів відповідно до
довідок про заробітну плату боржника і
розмір аліментів приведено у
відповідність до положень ч.2 ст. 182 СК
України, за якою мінімальний розмір
стягуваних аліментів визначено не
менше 30% прожиткового мінумуму,
встановленого для дитини відповідного
віку ( від 6 років до 18-и років). Заява
позивача про проведення нарахування
аліментів у відповідності до
виконавчих листів, за якими розмір
аліментів не може бути нижче 25% від
заробітної плати відхилено, що
підтверджено листом, адресованим
позивачеві від 24.01.2014 року(а.с.5)..

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК
України в редакції, чинній з 01.01.2006 року(
зміни від 22.09.2005 року), розмір
аліментів на одну дитину за жодних
обставин не може бути меншим за 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом,
державними виконавцями не було змінено
розмір стягуваних аліментів, ними
проведено нарахування стягуваних
аліментів з урахуванням встановленої
законом мінімального розміру, який не
може бути нижчим від 30% прожиткового
мінімуму. Якщо слідувати логіці
позивача про проведення нарахування
суто за виконавчим листом, то
виконавчий лист за № 2-274 передбачає
встановлений мінімум 25% від
мінімальної заробітної плати, що
значно перевищує 30% прожиткового
мінімуму. Крім того згідно до ч.3 т. 74 ЗУ
України « Про виконавче провадження»
розмірзаборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання
рішення у порядку, вчстановленому
Сімейним Кодексом України. Аналогічне
положення зазначене і у ч.7 ст. 74
вказаного Закону.

Згідно п. 17 ПВС України № від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів -
Розмір аліментів на одну дитину не
може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2
ст. 182 СК України. При цьому необхідно
мати на увазі, що зміна законодавства в
частині визначення мінімального
розміру аліментів на одну дитину не є
підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення…».

Таким чином, суд приходить до
висновку, що державними виконавцями
ВДВС нарахування заборгованості по
аліментах зроблено у відповідності до
судових рішень на підставі виданих
судом виконавчих листів у розмірі 1/5
частки з усіх видів заробітку ( доходу)
і при цьому враховано положення ч.2 ст.
182 СК України, за якою розмір стягуваних
аліментів не може бути менше 30
відсотків прожиткового мінімуму ,
встановленого для дитини відповідного
віку. Тобто, дії державних виконавців є
законними. Тому заявлені вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають. Судові витрати у спарві
віднести на позивача.

Керуючсь ст.ст. 11, 71, 72, 86,159-163,181
КАС України , ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 182 СК України, суд

п
о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Цюрупинського
районного управління юстиції
Херсонської області про визнання
протиправною дій (бездіяльності) та
зобов*язання вчинити певні дії, а саме
зробити нарахування аліментів
відповідно до виконавчих листів №2-274
від 10.03.1994 року та №2-394 від 23.06.1993 року
про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь
ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та здійснити перерахунок
заборгованості по аліментах
відповідно до виконавчих листів
відмовити за безпідставністю
заявлених вимог.

Витрати у справі віднести на
позивача.

На постанову протягом десяти
днів з дня її виготовлення у повному
обсязі - з 26 лютого 2014 року може бути
подано апеляційну скаргу до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Цюрупинський районний суд з
одночасним поданням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Н.В.
Заславець