Справа № 359/1535/14-а
Суддя: Саган В. М.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/359/86/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.02.2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі :

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі
Стрижиус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Борисполя справу за
адміністративним позовом окремого
контрольно-пропускного пункту (ОКПП)
«Київ» до громадянки Республіки Гвінея
ОСОБА_3 про примусове видворення за
межі території України,

в с т а н о в и в :

25.02.2014року начальник ОКПП «Київ»
звернувся в суд з вказаним позовом,
посилаючись на те, що відповідач у
справі - громадянка Республіки Гвінея
ОСОБА_3 була затримана 24.02.2014року ОКПП
«Київ» за незаконне перетинання
державного кордону України, чим такими
своїми діями грубо порушила вимоги
ст.9 ЗУ «Про державний кордон України»,
тобто вчинила правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст.204-1 КУпАП. Вказує, що відповідач
потрапивши на територію України
незаконно, завдає шкоди міжнародному
іміджу, національним інтересам та
безпеці України, в частині
недоторканості кордонів. Зазначає, що
25.02.2014року начальником ОКПП «Київ»
було прийнято рішення про примусове
повернення відповідача за межі
території України, проте останній не
може виїхати самостійно, оскільки у
нього відсутні документи та кошти
необхідні для повернення в країну
походження, а тому просить суд
примусово видворити відповідача -
громадянку Республіки Гвінея ОСОБА_3 за
межі території України.

В судовому засіданні представник ОКПП
«Київ» позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач громадянка республіки
Гвінея ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов визнала та пояснила, що
перетнула державний кордон України за
підробленим паспортом для того, щоб
потрапити в Іспанію. Не заперечує
проти видворення її за межі України в
країну походження, а саме в Республіку
Гвінея.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Іноземці та особи без громадянства, які
вчинили злочин, адміністративні або
інші правопорушення, несуть
відповідальність на загальних
підставах.

За правилами частини шостої ст.6 КАС
України іноземці та особи без
громадянства користуються в Україні
таким самим правом на судовий захист в
адміністративних справах, що і
громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України іноземці чи
особи без громадянства можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за
адміністративними позовами з приводу
видворення іноземців та осіб без
громадянства визначенні ст.183-5 КАС
України.

Примусове видворення іноземця та особи
без громадянства здійснюється лише на
підставі постанови адміністративного
суду.

Відповідно до роз'яснень викладених у
п.26 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду, від 25.06.2009, №
1 "Про судову практику розгляду спорів
щодо статусу біженця та особи, яка
потребує додаткового або тимчасового
захисту, примусового повернення і
примусового видворення іноземця чи
особи без громадянства з України та
спорів, пов'язаних із перебуванням
іноземця та особи без громадянства в
Україні" іноземець та особа без
громадянства можуть бути примусово
видворенні за межі України з підстав та
в порядку, що визначені ст.30 ЗУ «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», ст. 13 ЗУ «Про іміграцію»
.

З позовом про примусове видворення та
затримання іноземця та особи без
громадянства до адміністративного
суду мають право звернутися
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України за
місцезнаходженням вищезгаданих
органів.

Законом України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
від 22.09.2011 року № 3773 У1 визначені
загальні питання правового статусу
іноземців та осіб без громадянства, які
перебувають в Україні, порядку їх
в'їзду в Україну та виїзду з України.

Як вбачається із ст. 26 вказаного Закону,
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу Служби безпеки
України або органу охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України), з подальшим
повідомленням протягом 24 годин
прокурору про підстави прийняття
такого рішення. У рішенні про примусове
повернення зазначається строк,
протягом якого іноземець або особа без
громадянства повинні виїхати з
України. Зазначений строк не повинен
перевищувати 30 днів з дня прийняття
рішення.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Враховуючи вищенаведені правові
положення ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» примусовому видворенню
передують дві обставини, а саме
прийняття рішення про примусове
повернення та ухилення від виїзду
після прийняття такого рішення або
якщо є обґрунтовані підстави вважати,
що іноземець або особа без
громадянства ухилятимуться від
виконання такого рішення.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3, громадянка Республіки Гвінея
була затримана 24.02.2014 року
співробітниками ОКПП «Киїів» за
незаконне перетинання державного
кордону України Такими своїми діями
громадянка Республіки Гвінея ОСОБА_3
грубо порушила вимоги ст.9 ЗУ «Про
державний кордон України».

Згідно з вимогами ст.26 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» начальником ОКПП «Київ»
25.02.2014року прийнято рішення про
примусове повернення відповідача -
громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_3
за межі України та зобов'язано її
покинути територію України у термін до
27.03.2014року.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін та наявними у
справі письмовими доказами.

З пояснень сторін та матеріалів справи,
встановлено, що вказане вище рішення
про примусове повернення за межі
України відповідачем не може бути
виконано у встановлений строк,
оскільки у неї відсутні документи на
підставі яких, можна у законному
порядку перетнути державний кордон
України, а також необхідні для цього
кошти. Із заявою про набуття статусу
біженця до відповідних державних
органів відповідач не зверталась.

За таких обставин, суд визнає
переконливими твердження позивача про
існування обґрунтованих підстав
вважати, що відповідач в подальшому
ухилятиметься від виконання рішення
про повернення до країни походження, що
тягне за собою наслідки, передбачені
статтею ст.30 ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства», а
саме примусове видворення за межі
України.

Разом із цим, суд вважає за необхідне
зазначити, що особа в будь-якому разі не
підлягає видворенню, якщо підпадає під
захист ст.3 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод» чи ст.
ст.31 ЗУ «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства», відповідно
до якої іноземець або особа без
громадянства не можуть бути примусово
повернуті чи примусово видворенні або
видані чи передані до країн: де їх життю
або свободі загрожуватиме небезпека за
ознаками раси, віросповідання,
національності, громадянства
(підданства), належності до певної
соціальної групи або політичних
переконань; де їм загрожує смертна кара
або страта, катування, жорстоке,
нелюдське або таке, що принижує
гідність, поводження чи покарання; де
їх життю або здоров'ю, безпеці або
свободі загрожує небезпека внаслідок
загальнопоширеного насильства в
ситуаціях міжнародного або
внутрішнього збройного конфлікту чи
систематичного порушення прав людини
або природного чи техногенного лиха,
або відсутності медичного лікування чи
догляду, який забезпечує життя; де їм
загрожує видворення або примусове
повернення до країн, де можуть
виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача ОСОБА_3, обставин, які
вказані в ст.3 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод або ст.31
ЗУ « Про правовий статус іноземців та
осіб без громадянства», та
унеможливлюють примусове
видворення за межі України не
встановлено. Також не встановлено
обставин, відповідно до яких на
відповідача поширюється дія ЗУ «Про
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту» .

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на наведене, виходячи із
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що існують
підстави для примусового видворення
відповідача за межі території України,
а тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158-163, 183-5 КАС
України , суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Видворити за межі України громадянку
Республіки Гвінея ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
в примусовому порядку.

Розмістити з метою забезпечення
можливості подальшого видворення з
України громадянки Республіки Гвінея
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін,
необхідний для виконання постанови
суду, але не більше, як на 12 місяців, у
пункті тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства
Державної міграційної служби України
з регламентованим внутрішнім
розпорядком.

Постанова суду в частині розміщення
громадянки Республіки Гвінея ОСОБА_3 у
пункті тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства
Державної міграційної служби України
підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: