Справа № 816/7368/13-а
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/7368/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

представника відповідача - Дронова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" до Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції, третя
особа: Українське державне
підприємство поштового зв'язку
"Укрпошта" Полтавська дирекція про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу Державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції, третя особа:
Українське державне підприємство
поштового зв'язку "Укрпошта" Полтавська
дирекція про визнання протиправними
дій державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції щодо винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 10 грудня 2013 року; визнання
протиправною та скасування постанови
Відділу Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції від 10 грудня 2013 року про
стягнення з ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат" виконавчого збору у
розмірі 9837,70 грн; стягнення з Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції сплаченого виконавчого збору у
розмірі 9867,99 грн (з урахуванням заяви
про зміну позовних вимог від 11 лютого
2014 року /а.с. 64-65/).

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що дії відповідача з
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору від 10 грудня 2013 року
ВП №40991633 є передчасними, оскільки ТОВ
"Глобинський м'ясокомбінат" фактично
був позбавлений права на добровільне
погашення боргу у строк, встановлений у
постанові про відкриття виконавчого
провадження, - до 09 грудня 2013 року, у
зв'язку з отриманням постанови про
відкриття виконавчого провадження
лише 13 грудня 2013 року.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча у матеріалах справи наявні докази
про те, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
подав /а.с. 107/.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях
зазначав, що 02 грудня 2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду Полтавської
області про стягнення з ТОВ
"Глобинський м'ясокомбінат" коштів та
судового збору та надано боржнику
строк для добровільного виконання до 09
грудня 2013 року. Зазначену постанову
боржник отримав 04 грудня 2013 року, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення, однак, у строк, наданий
для добровільного виконання, рішення
суду не виконав, у зв'язку з чим, 10
грудня 2013 року державним виконавцем
прийнято постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору. Вважає, що
державний виконавець при винесенні
оскаржуваної постанови діяв у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження", а тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Третя особа явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечила, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що вона належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомила, клопотань та
заперечень не надала /а.с. 108/.

З урахуванням даної явки сторін, суд
звертає увагу на приписи частини п'ятої
статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої адміністративна справа з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби вирішується судом протягом
десяти днів після відкриття
провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що у
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
справи, зважаючи на те, що норма частини
п'ятої статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
є імперативною і підлягає застосуванню
судом, а поновлення судового розгляду
здійснено задля необхідності
дослідження у судовому засіданні
оригіналу виконавчого провадження,
зокрема, оригіналу зворотного
поштового повідомлення про вручення
поштового відправлення ШКІ №531,
суд вважає за можливе розглядати
справу за даної явки у судове засідання
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Абзацом 4 пункту 6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду "Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" від 13 грудня 2010 року №3
роз'яснено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Отже, даний спір підвідомчий
адміністративному суду.

Судом встановлено, що державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції 02 грудня
2013 року відкрито виконавче провадження
ВП №40991633 з примусового виконання
наказу Господарського суду
Полтавської області №917/1485/13, виданого
12 листопада 2013 року та надано боржнику
строк для самостійного виконання до 09
грудня 2013 року /а.с. 48/.

10 грудня 2013 року у зв'язку із
невиконанням наказу у строк до 09 грудня
2013 року державним виконавцем на
підставі статті 28 Закону України "Про
виконавче провадження" прийнято
постанову ВП №40991633 про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
9837,70 грн /а.с. 50/.

Позивач не погодився із зазначеною
постановою та оскаржив її до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року
№606-ХІV.

Згідно статті 1 зазначеного
Закону виконавче провадження, як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 2 цього ж
Закону примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок по примусовому
виконанню рішень.

Відповідно до частини першої статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 25
зазначеного Закону /в редакції, що
діяла на момент прийняття спірної
постанови/ державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Із дослідженої у судовому засіданні
завіреної належним чином копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 02 грудня 2013 року судом
встановлено, що пунктом 2 постанови ТОВ
"Глобинський м'ясокомбінат" зобов'язано
самостійно виконати рішення у строк до
09 грудня 2013 року та пунктом 3 постанови
попереджено, що у разі невиконання
рішення у наданий для самостійного
виконання строк, буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій /а.с. 48/.

Отже, у випадку невиконання боржником
рішення майнового характеру у
семиденний строк з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню.

Таким чином, виконавчий збір - це
санкція відповідальності майнового
характеру, що накладається на боржника
за невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання.

Єдиною підставою для скасування
постанови про стягнення виконавчого
збору позивач визначає несвоєчасне
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження, а саме: 13
грудня 2013 року.

Однак, суд вважає необґрунтованим дане
твердження позивача з огляду на
наступне.

Згідно завіреної належним чином копії
реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції від 03
грудня 2013 року судом встановлено та не
заперечується сторонами, що 03 грудня 2013
року на адресу боржника направлено
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження /а.с. 53/.

Із дослідженої у судовому засіданні
копії дублікату зворотного
повідомлення про вручення поштового
відправлення ШКІ №531 судом
встановлено, що копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
направлено на адресу ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат" 03 грудня 2013 року та
отримано уповноваженою особою
позивача Бурлакою А.С. 04 грудня 2013 року
/а.с. 52/.

У судовому засіданні 13 лютого 2014 року
представником позивача оглянуто копію
дублікату зворотного повідомлення про
вручення поштового відправлення ШКІ
№531 та підтверджено, що на
підприємстві позивача дійсно працює
особа, уповноважена на отримання
кореспонденції Бурлака А.С. /а.с. 67/,
однак наполягав на тому, що поштове
відправлення з постановою про
відкриття виконавчого провадження
отримано ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат" 13 грудня 2013 року.

14 лютого 2014 росу судом постановлено
ухвалу про поновлення судового
розгляду для дослідження у судовому
засіданні оригіналу дублікату
зворотного повідомлення про вручення
поштового відправлення ШКІ №531.

У судовому засіданні 20 лютого 2014 року
представником відповідача надано суду
для огляду оригінал дублікату
зворотного повідомлення про вручення
поштового відправлення ШКІ №531,
зі змісту якого судом встановлено, що
постанову про відкриття виконавчого
провадження ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат" отримав саме 04 грудня 2013
року /а.с. 52/.

Більш того, представником відповідача
залучено до матеріалів справи завірену
належним чином виписку від 19 лютого 2014
року з розносної книги працівника
поштового відділення за 04 грудня 2013
року форми Ф.8, зі змісту якої судом
встановлено, що поштове повідомлення
за номером ШКІ №531 /порядковий
номер у виписціі №12/ отримано
уповноваженою особою 04 грудня 2013 року
/а.с. 113/.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що дослідженими у судовому засідання
та наявними у матеріалах справи
доказами підтверджено факт отримання
позивачем постанови про відкриття
виконавчого провадження саме 04 грудня
2013 року.

Згідно з частиною першою статті 27
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Тобто, оскільки у строк до 09 грудня 2013
року ТОВ "Глобинський м'ясокомбінат" не
надано відповідачу документального
підтвердження повного виконання
рішення, державним виконавцем
правомірно розпочато 10 грудня 2013 року
(на наступний день) процедуру
примусового виконання рішення.

Частиною першою статті 28 зазначеного
Закону встановлено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Відповідно до пункту 3.7.1. Наказу
Міністерства юстиції України "Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень" від 02
квітня 2012 року №512/5 постанова про
стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю на наступний день після
завершення строку, наданого боржнику
для самостійного виконання рішення. У
постанові про стягнення виконавчого
збору визначається розмір виконавчого
збору, що підлягає стягненню,
зазначений у частині першій статті 28
Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження від
02 грудня 2013 року ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат" зобов'язано було
сплатити згідно наказу Господарського
суду Полтавської області від 12
листопада 2013 року №917/1485/13 суму у
розмірі 96448,05 грн та витрати на сплату
судового збору у розмірі 1928,96 грн /а.с.
50/.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що державним виконавцем вірно
розраховано суму виконавчого збору у
розмірі 9837,70 грн ((98377,01 + 1928,96) х 10%).

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
виконавчий збір є санкцією
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання, а також те, що позивачем
рішення суду не було самостійно
виконано, суд приходить до висновку про
наявність у відповідача підстав для
стягнення з позивача виконавчого збору
та винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 10
грудня 2013 року ВП №40991633.

Оскільки, протиправності у діях
Відділу Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції судом не встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що
при винесенні спірної постанови
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб передбачений
Законом України "Про виконавче
провадження", позовна вимога про
стягнення з Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції
сплаченого виконавчого збору у розмірі
9867,99 грн є похідною від попередніх та
задоволенню також не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 цього ж Кодексу кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми права, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ
"Глобинський м'ясокомбінат" є
необґрунтованими, письмовими доказами
не підтвердженими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до положень частини третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

При зверненні до суду з позовом
позивачем сплачено 10% суми судового
збору, що становить 172,06 грн., таким
чином, позивач має сплатити 90%
недоплаченої суми пропорційно
відхиленої суми вимог, що становить
1548,44 грн (1720,50 грн - 172,06 грн).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" до Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції, третя
особа: Українське державне
підприємство поштового зв'язку
"Укрпошта" Полтавська дирекція про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування постанови
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" (,
місцезнаходження: вул. К.Маркса, 228, м.
Глобине, Полтавська область) до
Державного бюджету України (на
розрахунковий рахунок: 4002,
отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві
Полтавської області, 22030001; Банк
отримувача: ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО: 831019; Код ; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001;
Призначення платежу: судовий збір, за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат", Полтавський окружний
адміністративний суд, )
судовий збір у розмірі 1548,44 грн /одна
тисяча п'ятсот сорок вісім гривень
сорок чотири копійки/.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 25
лютого 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова