Справа № 2а-3433/12/2670
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/54843/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Черпіцької Л.Т., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_4 як представника ОСОБА_5
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 травня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб, треті особи: відкрите
акціонерне товариство «Європейський
банк розвитку та заощаджень», приватне
підприємство «Марва», про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення коштів, - заощаджень»,
приватне підприємство «Марва», про
визнання протиправним та скасування
рішення, стягнення коштів, -в с т а н о в
и л а:ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, треті особи: відкрите акціонерне
товариство «Європейський банк
розвитку та заощаджень», приватне
підприємство «Марва», про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення коштів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 травня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 травня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4 як
представник ОСОБА_5 звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів скасувати та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що позивач є
вкладником ВАТ «Європейський банк
розвитку та заощаджень», що
підтверджується договором від 22
березня 2007 року №37-01182, відповідно до
якого позивач передав в якості вкладу
на депозит ВАТ «Європейський банк
розвитку та заощаджень» грошові кошти
у розмірі 83 000,00 грн.

Правлінням Національного банку
України 22 лютого 2008 року прийнята
постанова № 39 «Про відкликання
банківської ліцензії та ініціювання
процедури ліквідації відкритого
акціонерного товариства «Європейський
банк розвитку та заощаджень», згідно з
якою з 25 лютого 2008 року відкликано
банківську ліцензію банку та
ініційовано його ліквідацію.

У зв'язку з початком ліквідаційної
процедури банку позивач не може
повернути страховий депозит з річними
відсотками. Позивачем отримано
відшкодування за вкладом від
відповідача у розмірі 50000 грн.

Зверненням від вкладників відкритого
акціонерного товариства «Європейський
банк розвитку та заощаджень», у тому
числі позивача, від 19 січня 2012 року було
запропоновано відповідачу збільшити
розмір відшкодування для вкладників до

150000 грн.

Рішенням адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб

від 23 січня 2012 року №2 «Про питання щодо
збільшення розміру відшкодування
коштів за вкладами для вкладників ВАТ
«Європейський банк розвитку та
заощаджень» у задоволенні звернення
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
з цим позовом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
Фонд гарантування вкладів фізичних
осіб»

(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
недоступність вкладів це неможливість
одержання вкладу вкладником
відповідно до умов договору, яка настає
з дня призначення ліквідатора банку -
учасника (тимчасового учасника) Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб» Фонд гарантує кожному
вкладнику банку - учасника (тимчасового
учасника) Фонду відшкодування коштів
за його вкладами, включаючи відсотки, в
розмірі вкладів на день настання
недоступності вкладів, але не більше 1200
гривень по вкладах у кожному із таких
банків. Зазначений розмір
відшкодування коштів за вкладами,
включаючи відсотки, за рахунок коштів
Фонду може бути збільшено за рішенням
адміністративної ради Фонду залежно
від тенденцій розвитку ринку ресурсів,
залучених від вкладників банками -
учасниками (тимчасовими учасниками)
Фонду.

Згідно з пунктом 1 рішення
адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
14 вересня 2007 року №4 «Про збільшення
розміру відшкодування коштів за
вкладами» (чинного станом на 25 лютого
2008 року) розмір відшкодування коштів за
вкладами, уключаючи відсотки, за
рахунок коштів Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб збільшено до 50 000
грн.

Відповідно до статті 32 Закону України
«Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб» порядок відшкодування
Фондом коштів за вкладами фізичних
осіб затверджується адміністративною
радою Фонду.

Пунктом 1.4 Положення про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами фізичних осіб, затвердженого
рішенням адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
12 лютого 2002 року № 2 (в редакції станом
на 25 лютого 2008 року) передбачено, що
Фонд гарантує кожному вкладнику
учасника (тимчасового учасника) Фонду
відшкодування коштів за його вкладами,
включаючи відсотки, в розмірі вкладів
на день настання недоступності
вкладів, але не більше визначеної
законодавством гарантованої суми за
вкладами у кожному із таких учасників.
Зазначений розмір відшкодування
коштів за вкладами, включаючи відсотки,
за рахунок коштів Фонду може бути
збільшено за рішенням
адміністративної ради Фонду залежно
від тенденцій розвитку ринку ресурсів,
залучених від вкладників учасниками
(тимчасовими учасниками) Фонду.

Згідно з пунктом 1.9 вищезазначеного
Положення виплата Фондом гарантованої
суми відшкодування через визначені
банки-агенти здійснюється протягом
трьох місяців з дня настання
недоступності вкладів. У разі
ліквідації системоутворюючого банку
цей строк може бути продовжено до шести
місяців. Якщо вкладники не отримали
відшкодування у зазначені строки,
виплати здійснюються за результатами
розгляду індивідуальних звернень
вкладників до Фонду.

Так, судами встановлено, що позивач як
вкладник банку отримав відшкодування в
межах максимально встановленого
розміру 50000 грн. в передбачений
Положенням строк, а отже Фонд виконав
свої зобов'язання перед вкладником в
повному обсязі, оскільки обов'язок
Фонду на відшкодування коштів за
вкладами, щодо конкретного вкладника,
припиняється з моменту відшкодування
коштів в межах максимально
встановленого розміру.

При цьому вірним є висновок судів, що
оскільки Фондом було виконано свої
зобов'язання перед позивачем, то, в
подальшому будь-які вимоги до Фонду
щодо відшкодування невідшкодованої
частини недоступного вкладу не можуть
бути визнані обґрунтованими, і будь-які
наступні збільшення відшкодувань за
вкладами на позивача не
розповсюджуються (в тому числі і
рішення адміністративної ради Фонду
від 17 листопада 2010 року № 2 «Про розмір
відшкодування коштів за вкладами»,
яким визначено розмір відшкодування у
сумі 150000,00 грн.).

Крім того, Закон України «Про
першочергові заходи щодо запобігання
негативним наслідкам фінансової кризи
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
передбачено збільшення розміру
гарантованої суми до 150000,00 грн.,
прийнятий та набув чинності 05
листопада 2008 року, - після початку
ліквідації відкритого акціонерного
товариства «Європейський банк
розвитку та заощаджень», що
розпочалась

25 лютого 2008 року.

Вказаним Законом прямо не передбачено
його зворотну дію, тобто, він не
поширюється на правовідносини, що
виникли і завершилися до його
прийняття.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
Закону, цей Закон діє до прийняття
Верховною Радою України у зв'язку із
стабілізацією фінансово-економічної
ситуації в Україні рішення щодо втрати
чинності розділом I цього Закону та
щодо редакції відповідних положень
законів України, зміни до яких
передбачені розділом II цього Закону,
але не пізніше ніж до 01 січня 2011 року.

Разом з тим, оскаржуване рішення
адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
23 січня 2012 року № 2 «Про питання щодо
збільшення розміру відшкодування
коштів за вкладами для вкладників
відкритого акціонерного товариства
«Європейський банк розвитку та
заощаджень» прийнято після втрати
чинності цим Законом (за зверненням
вкладників від 19 січня 2012 року), тому,
зазначений Закон не може бути
застосовано до спірних правовідносин.

Крім того, збільшення розміру
відшкодування вкладів згідно із
статтею 3 Закону України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб» є
правом Фонду, а не обов'язком, і у суду
відсутні повноваження втручатися в
діяльність Фонду та зобов'язувати його
приймати рішення про поширення пізніше
прийнятих рішень на банки, виплата
відшкодування по яких завершена.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що оскаржуване рішення відповідача є
правомірним.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 як
представника ОСОБА_5 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, треті особи: відкрите акціонерне
товариство «Європейський банк
розвитку та заощаджень», приватне
підприємство «Марва», про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення коштів - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: