Справа № 11058/10
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2010 р. справа № 2а-25/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Руденко М.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 січня 2010 року у справі № 2а-25/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська

про стягнення щомісячної
соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.
Дніпропетровська, в якому просив:

визнати відмову відповідача
відносно виплати щомісячної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
-неправомірними;

зобов'язати відповідача здійснити
нарахування щомісячної соціальної
допомоги в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком;

стягнути з відповідача недоплачену
щомісячну соціальну державну допомогу
до пенсії за 2006-2008 роки в сумі 4471,20 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що має статус «дитини
війни», тому користується всіма
правами та пільгами, передбаченими
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни»для цієї категорії осіб, і
на підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивача
відповідач керувався положеннями
нормативних актів, що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 29 січня 2010 року
адміністративний позов задоволено
частково, а саме визнано відмову
відповідача щодо не проведення
нарахування та виплати надбавки до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 30.03.2008 року по 31.12.2008
року неправомірною; зобов'язано
відповідача провести нарахування та
здійснити виплати підвищення пенсії на
30% мінімальної пенсії за віком за
період з 30.03.2008 року по 31.12.2008 року та з
22.05.2008 року з урахуванням виплачених
сум. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити рішення,
яким відмовити позивачу у задоволені
позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією пенсійного посвідчення
та відповідною відміткою в ньому (а.с.11).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до його пенсії
як «дитині війни»за 2008 рік але, разом з
тим, суд першої інстанції неправильно
визначив період починаючи з якого
необхідно зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу підвищення до пенсії, а саме з
30.03.2008 року.

Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року
положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким було
внесено зміни до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»та
встановлено з 01 січня 2008 року інший
порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно зі ст..22 Закону України «Про
Конституційний суд України»рішення
Конституційного Суду України
підлягають безумовному виконанню
всіма державними органами, органами
місцевого і регіонального
самоврядування, установами,
організаціями, підприємствами, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та громадянами.

Отже Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська повинно було
провести відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивачу згідно
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 22 травня 2008 року, а не з
30.03.2008 року, як про те зазначив суд
першої інстанції.

Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
будь-яких дій з цього приводу не
здійснювало.

Отже, колегія судів приходить до
висновку про необхідність зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
провести перерахунок та виплатити
позивачу недоотримані суми щомісячної
надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст..6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.)

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни суд
обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки
питання фінансування цих видатків не є
предметом спору, що розглядається.
Проблеми надання бюджетних коштів
Управлінню для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог і судом першої інстанції не
розглядалось.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції в частині визнання
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язання
відповідача провести нарахування та
здійснити виплати підвищення пенсії
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 24.11.2008 року - скасувати, з
прийняттям нової постанови про відмову
у задоволені позовних вимог в цій
частині.

На підставі викладеного, керуючись п. 3
ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 29 січня 2010 року
у справі № 2а-25/10 в частині визнання
відмови Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська неправомірною щодо
не проведення нарахування та виплати
надбавки до пенсії ОСОБА_1 за період з
30 березня 2008 року по 22 травня 2008 року та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська провести нарахування
та здійснити виплати ОСОБА_1
підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 30 березня 2008
року по 22 травня 2008 року -скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог в цій
частині.

В іншій частині постанову Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 січня 2010 року у справі № 2а-25/10
залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
М.А. Руденко