Справа № 816/5407/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 р.Справа № 816/5407/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
22.10.2013р. по справі № 816/5407/13-а

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Полтавське
хлібоприймальне підприємство"

до Державної податкової інспекції у
м. Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2013 року позивач - Приватне
акціонерне товариство "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" -
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві в якому, з урахуванням заяви
про зміну позовних вимог, просило
скасувати податкові повідомлення -
рішення від 27 травня 2013 року № та
від 29 липня 2013 року №.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року замінено первинного відповідача
на правонаступника - Державну
податкову інспекцію у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства "Полтавське
хлібоприймальне підприємство"
задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області від 27
травня 2013 року № та від 29 липня 2013
року №.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідача Приватне
акціонерне товариство "Полтавське
хлібоприймальне підприємство",
посилаючись на законність та
обгрунтованість постанови суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що Приватне акціонерне
товариство "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" () зареєстровано як юридична
особа 02 вересня 1996 року, номер запису 1
005164 (т.1 а.с. 79-84).

Згідно Довідки АА №894549 з ЄДРПОУ видами
діяльності позивача є: виробництво
продуктів борошномельно-круп'яної
промисловості, оптова торгівля зерном,
необробленим тютюном, насінням і
кормами для тварин, неспеціалізована
оптова торгівля, вантажний
автомобільний автотранспорт,
постачання інших готових страв (т.1 а.с.
76-77).

Позивач зареєстрований платником
податку на додану вартість (т.1 а.с. 76) та
перебуває на обліку як платник
податків в ДПІ у м. Полтаві (т.1 а.с. 83).

ДПІ у м. Полтаві на підставі статті 78,
статті 79 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року №2755-VI у період з 17
квітня 2013 року по 23 квітня 2013 року
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" з питань
правомірності формування податкового
кредиту згідно додатку 8 до декларації
з податку на додану вартість за
травень, вересень, жовтень 2012 року,
січень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 30 квітня 2013 року №2537/15.2/05581898, за
висновками якого податковим органом
встановлено порушення позивачем
пункту 198.2, статті 198, пункту 201.4, пункту
201.6, пункту 201.10 статті 201 розділу V
Податкового кодексу України, в зв'язку
з чим:

- завищено податковий кредит за травень
2012 року у сумі 59404 грн.;

- завищено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за травень
2012 року в сумі 59404 грн.;

- завищено податковий кредит за
вересень 2012 року у сумі 134824 грн.;

- завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до податкового кредиту
наступного податкового періоду за
вересень 2012 року в сумі 134824 грн.;

- занижено податковий кредит за жовтень
2012 року у сумі 20175 грн.;

- занижено податок на додану вартість
до сплати в бюджет за жовтень 2012 року в
сумі 154999 грн.;

- завищено податковий кредит за січень
2013 року у сумі 43447 грн.;

- завищено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за січень 2013
року в сумі 43447 грн. (т.1 а.с.8-18).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
під час проведення перевірки
податковим органом досліджено
наступні документи: декларація з
податку на додану вартість за травень
2012 року з додатками (від 20 червня 2012
року №), реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
травень 2012 року (від 20 червня 2012 року
№), уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за травень 2012 року (від
11 липня 2012 року №), декларацію з
податку на додану вартість за вересень
2012 року з додатками (від 17 жовтня 2012
року №), реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
вересень 2012 року (від 17 жовтня 2012 року
№), уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за вересень 2012 року
(від 27 грудня 2012 року №),
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень 2012 року з додатками
(від 16 листопада 2012 року №), реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних за жовтень 2012 року (від 28
листопада 2012 року №), уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за жовтень
2012 року (від 04 січня 2013 року №),
декларацію з податку на додану
вартість за січень 2013 року з додатками
(від 14 лютого 2013 року №), реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних за січень 2013 року (від 14
лютого 2013 року №) та використано
інформацію комп'ютерних баз даних та
інформаційних систем податкової
служби: AIC "Бест Звіт for Oracl", Систему
автиматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів, IC
"Податковий блок".

На підставі акту перевірки №2537/15.2/05581898
від 30 квітня 2013 року ДПІ у м. Полтаві
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 27 травня 2013
року №, яким ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 237676 грн. та №, яким ПрАТ
Полтавське хлібоприймальне
підприємство" збільшено суму грошового
зобов'язання у розмірі 232498,50 грн. в тому
числі: за основним платежем у розмірі
154999 грн. та за штрафними санкціями у
розмірі 77499,50 грн. (т.1 а с. 27-28).

Позивач, не погодившись із прийнятими
податковими повідомленням-рішенням
від 27 травня 2013 року № та №,
скористався правом адміністративного
оскарження та направив до Державної
податкової адміністрації в
Полтавській області скаргу від 05
червня 2013 року №941 (т.1 а.с. 19-26), за
результатами розгляду якої 18 липня 2013
року Головним управлінням Міндоходів у
Полтавській області:

- залишено податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
від 27 травня 2013 року № без змін, а
скаргу ПрАТ "Полтавське ХПП" в цій
частині без задоволення;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
від 27 травня 2013 року № в частині
зменшеного від'ємного значення з
податку на додану вартість за вересень
2012 року в розмірі 134824, а в іншій частині
залишає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення без змін, а скаргу
ПрАТ "Полтавське ХПП" без задоволення
(т.1 а.с. 31-36).

Повторна скарга ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" від 29
липня 2013 року №1274 на податкові
повідомлення-рішення №2 та
№ від 27 травня 2013 року подана до
Міністерства доходів та зборів
України, з урахуванням рішення,
прийнятого за результатами первинної
скарги, залишена без задоволення (т.1
а.с. 37-49).

29 липня 2013 року Державною податковою
інспекцією у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким ПрАТ
"Полтавське хлібоприймальне
підприємство" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 102852 грн., яке
отримане позивачем 25 вересня 2013 року
(т.2 а.с. 211-212).

Не погодившись із податковими
повідомленнями - рішеннями відповідача
від 27 травня 2013 року № та від 29
липня 2013 року №, позивач
звернувся із зазначеним позовом до
суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність в діях ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство"
порушень податкового законодавства,
визначених актом перевірки №2537/15.2/05581898
від 30 квітня 2013 року, на підставі
висновків якого відповідачем прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № від 27
травня 2013 року та № від 29 липня 2013
року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Підставою для винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
слугував висновок головного
державного податкового інспектора в
акті перевірки про відсутність права у
платника податку на включення до
складу податкового кредиту звітного
періоду сум ПДВ за попередні періоди,
тоді як ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" на
підставі заяви про відмову
постачальника надати податкову
накладну включило до складу
податкового кредиту за травень,
вересень-жовтень 2012 року та січень 2013
року податкові накладні, виписані
постачальником у попередньому
звітному податковому періоді, а саме -
березні, липні, вересні 2012 року.

Як убачається із матеріалів справи, 20
червня 2012 року ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" до ДПІ у
м. Полтаві подало декларацію з ПДВ за
травень 2012 року, в якій до складу
податкового кредиту включило суму ПДВ
у розмірі 59403,63 грн. згідно податкової
накладної, виписаної ТОВ "Аршиця" за № 1
від 20 березня 2012 року (т.1 а.с. 188-208).

16 жовтня 2012 року позивачем до ДПІ у м.
Полтаві подано декларацію з ПДВ за
вересень 2012 року, в якій до складу
податкового кредиту включено суму ПДВ
у розмірі 134824 грн. згідно податкових
накладних, виписаних ТОВ "Сталеві
системи" за №110 та №115 від 31 липня 2012
року, ФГ "Вільний селянин" за №7/2 від 08
вересня 2012 року та ТОВ
"Зерноторгівельна компанія" №1 від 01
вересня 2012 року (т.2 а.с.1-20)

15 листопада 2012 року позивачем до ДПІ у
м. Полтаві подано декларацію з ПДВ за
жовтень 2012 року, в якій до складу
податкового кредиту включено суму ПДВ
у розмірі 20175,12 грн., згідно податкової
накладної, виписаної ПАТ
"Полтаваобленерго" за №508/4 від 30
вересня 2012 року (т.2 а.с. 53-74)

05 лютого 2013 року позивачем до ДПІ у м.
Полтаві подано декларацію з ПДВ за
січень 2013 року, в якій до складу
податкового кредиту включено суму ПДВ
у розмірі 43447,50 грн. згідно податкової
накладної, виписаної ФГ "Темп-1" за № 9
від 17 вересня 2012 року (т.1 а.с. 147-161), які
не були зареєстровані у Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Разом з податковими деклараціями з ПДВ
позивач надав Додаток №8 "Заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних)", в якому заявив
про порушення постачальниками порядку
реєстрації податкових накладних у
зв'язку з відсутністю податкових
накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Реальність господарських операцій між
ПрАТ "Полтавське хлібоприймальне
підприємство" та його контрагентами
підтверджується долученими до
матеріалів справи документами, а саме:
Договорами та додатковими угодами (т.1
а.с. 85-86, 99-108, 113, 117-119, 124), податковими
накладними (т.1 а.с. 91-93, 111, 115, 121-122, 126,130),
видатковими накладними (т.1 а.с. 88-89, 94-98,
114, 125, 129), виписками банку (т.2 а.с. 188-193),
актами приймання-передачі (т.1 а.с.90, 120,
т.2 а.с. 194, 227), платіжними дорученнями (т.1
а.с. 131-141), журналом реєстрації доручень
(т.2 а.с. 224-225).

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами податковим
органом під сумнів не ставиться.

Відповідно до підпункту а) пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України у разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця; податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс) (пункти 201.6, 201.7 статті 201
Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник податку
на додану вартість повинен отримати
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар (роботи, послуги),
призначений для використання у власній
господарській діяльності.

Податкова накладна, заповнена без
порушень порядку її заповнення та
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних у встановлені
строки, дає право на включення
зазначених в ній сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
покупця у тому податковому періоді, в
якому відбулася перша з подій,
визначених пунктом 198.2 статті 198
Кодексу, у разі отримання її у такому
звітному періоді. В разі отримання
податкової накладної із запізненням в
інших податкових періодах право на
включення сум ПДВ, зазначених в ній, до
податкового кредиту виникає у покупця
в тому податковому періоді, в якому
податкова накладна була отримана
покупцем, з урахуванням того, що
зазначене право зберігається за ним
протягом 365 днів з дати виписки такої
податкової накладної.

Згідно з абзацом 11 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України у разі
відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Отже, заява зі скаргою на
постачальників подається лише з
податковою декларацією за той звітний
період, у якому платник включив суму
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту.

Приписами пунктів 201.14, 201.15 статті 201
Податкового кодексу України визначено,
що платники податку зобов'язані вести
окремий облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
цим розділом.

Зведені результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають органу державної
податкової служби копії записів у
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних за такий період в
електронному вигляді.

Отже, зазначеними нормами Податкового
кодексу України передбачено, що в
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних відображається,
зокрема, й дата отримання платником
податків відповідної податкової
накладної.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 № 1002
"Про затвердження форми Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних та Порядку його ведення"
(зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 29.12.2010 за № 1402/18697) та наказом
Міністерства фінансів України від 17
грудня 2012 року №1340 (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01 лютого
2013 року за №201/2733) затверджено форму
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, в якій
передбачено, що в реєстрі
відображається дата виписки та дата
отримання податкових накладних в
окремих рядках реєстру.

Оскільки контрагентами позивача
порушено порядок заповнення та/або
дотримання порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
разом із деклараціями з ПДВ за травень,
вересень, жовтень 2012 року, січень 2013
року ПрАТ "Полтавське хлібоприймальне
підприємство" подано додаток №8 "Заява
про відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних) (Д8)" (т.1
а.с. 161, 197, т.2 а.с 20, 74).

Судом першої інстанції правомірно
враховано, що позивач за датою
отримання податкових накладних,
вказаних у акті перевірки, вніс всі
передбачені законодавством відомості,
зокрема, й відомості щодо дати
отримання податкових накладних та
згідно вказаних відомостей сформував
податковий кредит.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надання до перевірки податкових
накладних, зазначених у акті перевірки,
відображення позивачем цих податкових
накладних в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних і є
фіксацією факту та дати отримання
податкових накладних позивачем у
передбаченій чинним законодавством
правовій формі. Факт відсутності
первинних документів відповідачем при
перевірці не встановлено.

Як убачається з реєстру виданих та
отриманих податкових накладних: за
травень 2012 року (т.1 а.с. 210-252), податкові
накладні, виписані контрагентом
позивача в березні 2012 року, позивачем
фактично були отримані від вказаного
контрагента у травні 2012 року; за
вересень 2012 року (т.2 а.с. 21-52) податкові
накладні, виписані контрагентами
позивача в липні-вересні 2012 року
позивачем фактично були отримані від
вказаного контрагента у вересні 2012
року; за жовтень 2012 року (т.2 а.с.75-142),
податкові накладні, виписані
контрагентом позивача в вересні 2012
року позивачем фактично були отримані
від вказаного контрагента у жовтні 2012
року; за січень 2013 року (т.1 а.с. 162-187),
податкові накладні, виписані
контрагентом позивача у вересні 2012
року після чого ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство" суми ПДВ
за березень, липень, вересень 2012 року
включено до податкових декларацій за
травень, вересень, жовтень 2012 року,
січень 2013 року, що підтверджується
додатком №5 до вказаних декларацій.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що ПрАТ "Полтавське
хлібоприймальне підприємство"
правомірно включило до складу
податкового кредиту за спірний період
суми ПДВ згідно податкових накладних
за березень, липень, вересень 2012 року
виписаних контрагентами позивача, та
заяв зі скаргою про порушення
продавцем порядку реєстрації
податкових накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області від 27
травня 2013 року № та від 29 липня 2013
року №.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.10.2013р. по
справі № 816/5407/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.