Справа № 805/1383/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.
Справа №805/1383/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 09 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Смагар С.В.

при секретарі судового засідання -
Поддубному С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Донецьк

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

за участю представників

від позивача: Василько Г.О., за довір.
від 26.07.2013р.

від відповідача: ОСОБА_1, особисто

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Куйбишевському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заявлено позов до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця у зв'язку із
ненаданням відповідачем протягом року
до податкової інспекції податкових
декларацій та інших документів
фінансової звітності.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
проти припинення підприємницької
діяльності не заперечував, про що надав
письмову заяву.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням суд встановив наступне.

ОСОБА_1, зареєстрований як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Донецької міської ради,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Пунктом 3 статті 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ (із
змінами та доповненнями) передбачено,
що державні податкові інспекції в
районах у містах контролюють
своєчасність подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів. Підпунктом 16.1.3. пункту
16.1 статті 16 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Пунктом 33.3 статті 33 Податкового
кодексу України встановлено, що
базовий податковий (звітний) період -
період, за який платник податків
зобов'язаний здійснювати розрахунки
податків, подавати податкові
декларації (звіти, розрахунки) та
сплачувати до бюджету суми податків та
зборів, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, коли контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податку. Пунктом 46.1. статті 46 цього
Кодексу визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Пункт 49.1 статті 49 Податкового
кодексу України зазначає, що податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків. Згідно з пунктом 49.2. статті 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді. Пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України
передбачено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Відповідач не надає звітність до
податкового органу з 1 січня 2011 року, що
підтверджено матеріалами справи,
зокрема, актом, та відповідачем не
спростовано. Таким чином, за період,
протягом якого фізична
особа-підприємець не звітувався перед
відповідними податковими органами,
повинен обчислюватися з дати, коли
необхідна звітність була надана в
останній раз.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV
неподання фізичною особою протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності є
підставою для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця. Відповідно до
підпункту 20.1.37. пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право у випадках, встановлених законом,
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
про визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання. Відповідно до пункту
67.2. статті 67 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби в установленому законом порядку
мають право звертатися до суду про
винесення судового рішення щодо,
зокрема, припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідач не спростував ненадання
податкових декларацій та документів
фінансової звітності до податкового
органу протягом року, вимоги позивача
про припинення підприємницької
діяльності відповідача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Відповідно до
частини 4 статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1).

У день набрання постановою законної
сили направити копію постанови
державному реєстратору за місцем
реєстрації Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про судове
рішення.

Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті та проголошена у судовому
засіданні 20 лютого 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Смагар С.В.