Справа № 815/6668/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

19 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6668/13-а

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Кравченко К.В. та Вербицької
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Державного
підприємства "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "Чорноморндіпроект" до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області, за участю третьої
особи - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лакоса" про часткове
визнання протиправною та скасування
вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Державне
підприємство "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "Чорноморндіпроект" (далі
ДП) звернулось з позовом до Державної
фінансової інспекції в Одеській
області (далі ДФІ), за участю третьої
особи - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лакоса" (далі ТОВ) з
вимогами про визнання протиправною та
скасування вимоги від 20 серпня 2013 року
за № 15-05-23-14/8336 в частині пункту 4 щодо
стягнення коштів у сумі 39283,20 грн..

В обґрунтування позову зазначалось, що
вимога про стягнення з винних осіб 39283,20
грн. є безпідставною, оскільки всі
кошти, які були сплачені згідно з
договором від 01 вересня 2009 року за №1/09
за оренду геодезичного обладнання та
на його виконання, у т.ч. 39283,20 грн. за
оренду за період січень-квітень 2010
року, перераховані правомірно, в межах
строків користування обладнанням та
оренди.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року позовні вимоги було задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував
вимогу ДФІ від 20 серпня 2013 року за №
15-05-23-14/8336 в частині пункту 4 щодо
стягнення коштів у сумі 39283,20 грн. з
осіб, з вини яких перераховано кошти за
оренду геодезичного обладнання у
порядку та розмірах встановлених
ст.ст.130-136 КЗпП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ДФІ
подала апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до п.1.2, 3.1 плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ на II
квартал 2013 року та на підставі
направлень від 09 квітня 2013 року за
№482-486, від 11 червня 2013 року за №768, від 01
липня 2013 року за №887 посадовими особами
відповідача проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
за період з 01 жовтня 2009 року по 31
березня 2013 року.

За результатами проведеної ревізії
складено акт ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
за період з 01 жовтня 2009 року по 31
березня 2013 року від 18 липня 2013 року за
№05-76/12, яким встановлено, що в порушення
умов п.1.2, 1.4, 3.1 договору оренди від 01
вересня 2009 року за №1/09 та ст.193
Господарського кодексу і внаслідок
передачі обладнання без актів
приймання передачі та порушення
терміну оренди, позивачем було зайво
сплачені кошти за січень-квітень 2010
року, чим ДП нанесено матеріальну шкоду
на суму 39283,20 грн..

За наслідками проведеної ревізії та
виявлених порушень відповідачем
винесено вимогу щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства за №15-05-23-14/8336 від 20
серпня 2013 року, пунктом 4 якої позивача
зобов'язано стягнути кошти у сумі 39283,20
грн. з осіб, з вини яких перераховано
кошти за оренду геодезичного
обладнання, у порядку та розмірах
встановлених ст.ст.130-136 КЗпП України.

Винесення зазначеної вимоги і стало
підставою для звернення ДП з позовом до
суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
судом встановлені обставини, які у
своїй сукупності свідчать про фактичне
виконання сторонами умов договору
оренди геодезичного обладнання за №1/09
від 01 вересня 2009 року, відсутність
факту зайво сплачених коштів та
нанесення матеріальної шкоди ДП. При
цьому, на користь своїх висновків ДФІ
не надала жодного доказу і не
обґрунтувала їх.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно положень ст.2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" (далі
Закон) головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна.

Відповідно до п.1, 7 ст.10 Закону органу
державного фінансового контролю
надається право:

- перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);

- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Приймаючи оскаржувану вимогу ДФІ
виходила з того, що під час ревізії було
проведено зустрічну звірку з ТОВ, якою
встановлено, що між директором TOB та
начальником Азовської
проектно-вишукувальної експедиції ДП
Хромовим С.С. укладено договір від 01
вересня 2009 року за № 1/09 оренди
геодезичного обладнання для виконання
виробничих цілей строком з вересня 2009
року по грудень 2009 року. В той же час, з
розрахункового рахунку Азовської
проектно-вишукувальної експедиції ДП
вбачається, що на розрахунковий
рахунок TOB було сплачено кошти у сумі
39283,20 грн. за оренду геодезичного
обладнання за період січень-квітень 2010
року, який, на думку ДФІ, перевищує
визначений умовами договору строк
оренди, що призвело до зайво сплачених
коштів та нанесення матеріальної шкоди
ДП.

Разом з тим, в матеріалах справи
знаходиться копія вищезазначеного
договору оренди геодезичного
обладнання від 01 вересня 2009 року за
№1/09, п.3.1 якого встановлений строк
оренди з вересня 2009 року по квітень 2010
року, що саме по собі спростовує
твердження апелянта про перевищення
періоду оренди, визначеного умовами
договору.

Також, п.1.2 договору визначено, що
"Орендодавець" передає по акту
приймання-передачі геодезичне
обладнання. По закінченню строку
оренди обладнання повертається
"Орендодавцю" по акту
приймання-передачі в термін 10-ти
календарних дні в справному вигляді
(п.1.4 договору). На виконання наведених
положень договору ТОВ та ДП було
складено акти приймання-передачі
обладнання в оренду від 01 вересня 2009
року та здачі-приймання обладнання від
30 квітня 2010 року, які містяться в справі
(а.с. 29, 30).

Крім того, позивачем, на ряду з іншими
документами, надано: акти
здачі-приймання наданих послуг від 31
жовтня 2009 року за №1-АЭ, за квітень 2010
року за №ОУ-0000007, рахунки-фактури від 23
жовтня 2009 року, від 28 квітня 2010 року за
№СФ-0000009, витяги з банківських
рахунків, податкові накладні та інші
матеріали, які підтверджують фактичне
знаходження в розпорядженні ДП
обладнання (прибор Trimble 5700, прибор TrimbleR3,
тахеометр Sokkia, призма та інше),
переданого ТОВ позивачу.

Також з матеріалів справи вбачається,
що в липні 2009 року між позивачем та ДП
Бердянський морський торговельний
порт укладено договір за №68-160/156/09 від 08
липня 2009 року на виконання оплачуваних
топогеодезичних робіт по зйомці
території Бердянського морського
торговельного порту у масштабі 1:500 за
допомогою обладнання, наданого в
оренду позивачу. Пунктом 10 наведеного
договору передбачено, що він набирає
сили з моменту його підписання (08 липня
2009 року) і діє до повного виконання
сторонами своїх обов'язків, що в свою
чергу співпадає з періодом знаходження
геодезичного обладнання в оренді у
позивача (вересень 2009 - квітень 2010 року)
та зв'язок оренди обладнання з
виконанням позивачем обов'язків за
вказаним договором.

Крім цього, відповідно до п.1 ст.764
Цивільного кодексу України якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Суд вважає неспроможними доводи ДФІ
щодо закінчення 31 грудня 2009 року строку
дії договору оренди від 01 вересня 2009
року за №1/09 З також і з огляду на
вказану норму, оскільки дія цього
договору до кінця квітня 2010 року
підтверджується відповідними актами
наданих послуг, рахунками-фактурами,
банківськими виписками, податковими
накладними, актом приймання-передачі
обладнання, відсутністю заперечень
орендодавця щодо користування його
майном у період січень-квітень 2010 року
та його письмовими поясненнями (а.с.30,
39-55, 123).

Тому враховуючи, що обладнання
фактично використовувалось і після
грудня 2009 року, що підтверджується
актами наданих послуг, рахунками та
іншими доказами, в тому числі і
договором оренди №1/09 терміном дії
вересень 2009 року - квітень 2010 року, то
можна дійти висновку про
обґрунтованість та правомірність
сплати ДП на рахунок ТОВ 39283,20 грн. за
оренду геодезичного обладнання за
період січень-квітень 2010 року.

Приймаючи до уваги все вищевикладене
та враховуючи усю сукупність наявних
доказів, колегія суддів приходить до
висновку, що п.4 вимоги від 20 серпня 2013
року за № 15-05-23-14/8336 щодо стягнення з
винних осіб ДП коштів у сумі 39283,20 грн. є
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки суду обґрунтовані з
посиланням на конкретні норми Законів
України та відповідають чинному
законодавству.

При цьому, колегія суддів не може
погодитися з посиланням апелянта на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому що всі процесуальні норми,
передбачені адміністративним
судочинством були виконані без
порушень прав кожної сторони при
розгляді справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області - залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: К.В. Кравченко Н.В. Вербицька