Справа № 826/19254/13-а
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпрофлот»До
Третя особаДержавної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті Товариство з
обмеженою відповідальністю «БМК
Планета-Міст»Прозобов'язання вчинити
Колегія суддів у складі:
Головуючий суддя - Вовк П.В.,
Судді: Данилишин В.М., Огурцов О.П.
В порядку письмового провадження
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
04 грудня 2013 року до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось ТОВ «Дніпрофлот» з позовом
до Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті та Інспекції Головного
державного реєстратора флоту України,
третя особа - ТОВ «БМК Планета-Міст»,
про зобов'язання вчинити дії, в якому
просило скасувати запис про реєстрацію
судна.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що реєстрація права
власності на несамохідний плавучий
кран «Захарій» за ТОВ «БМК
Планета-Міст» була здійснена
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту України
неправомірно, оскільки на момент її
здійснення ТОВ «БМК Планета-Міст» не
було власником вказаного судна.
У поданих до суду запереченнях
представник Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті вказав, що в
Укрморрічінспекції, як відповідальної
за реєстрацію та скасування записів
про реєстрацію суден особи, відсутні
відомості щодо порушення Інспекцією
Головного державного реєстратора
флоту України вимог законодавства при
здійсненні реєстрації несамохідного
плавучого крану «Захарій».
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 лютого 2014 року
було закрито провадження в частині
позовних вимог до Інспекції Головного
державного реєстратора флоту України,
у зв'язку з припиненням діяльності
Враховуючи подані сторонами справи
заяви та з огляду на відсутність
необхідності заслухати свідка чи
експерта, з урахуванням вимог ч. 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), суд вирішив проводити розгляд
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
фактичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
12 червня 2006 року між ВАТ «Завод
«Ленінська кузня» (Виконавець) та ТОВ
«БМК Планета-Міст» (Замовник) було
укладено договір № 110-06 на будівництво
несамохідного плавучого крану.
На підтвердження виконання
зазначеного договору, 16 січня 2009 року
його сторонами було складено акт
виконання взаємних обов'язків.
16 червня 2011 року Інспекцією Головного
державного реєстратора флоту України
було внесено запис до Державного
суднового реєстру України про
реєстрацію несамохідного плавучого
крану «Захарій», власником судна
визнано ТОВ «БМК Планета-Міст», на
підставі чого, останнім було отримано
свідоцтво про право власності на судно
PV № 0039773.
Не погоджуючись з вищезазначеною
реєстрацією судна та вважаючи її
неправомірною, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23
січня 2009 року між ТОВ «БМК
Планета-Міст» (Продавець,
Лізингоодержувач) та ТОВ «УніКредит
Лізинг» (Покупець, Лізингодавець) було
укладено договір купівлі-продажу №
976-LD/PC, відповідно до умов якого,
Продавець зобов'язаний продати, а
Лізингодавець зобов'язаний купити для
подальшої передачі у фінансовий лізинг
Лізингоодержувачу несамохідний
Пунктом 7 вказаного договору також
передбачено, що право власності на
предмет лізингу переходить від
Продавця до Лізингодавця з моменту
підписання акту приймання-передачі.
Так, перехід права власності на
зазначене судно до ТОВ «УніКредит
Лізинг» підтверджується наявною в
матеріалах справи копією акту
приймання-передачі від 13 травня 2009
року, укладеного на виконання умов
договору № 976-LD/PC від 23 січня 2009 року.
Також, 21 травня 2012 року між ТОВ
«УніКредит Лізинг» (Лізингодавець), ТОВ
«БМК Планета-Міст» (Лізингоодержувач)
та ТОВ «Дніпрофлот» (Новий
Лізингоодержувач) було укладено
договір про переведення боргу та
передання прав та обов'язків, умовами
якого передбачено обов'язок
Лізингодавця передати право власності
на Предмет лізингу Новому
Фактична передача предмету лізингу -
несамохідного плавучого крану, за
вказаним договором підтверджується
актом приймання-передачі від 21 травня
Враховуючи наведені фактичні
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку про те, що на
момент здійснення Інспекцією
Головного державного реєстратора
флоту України реєстрації
несамохідного плавучого крану
«Захарій», власником зазначеного судна
було ТОВ «УніКредит Лізинг» на
підставі договору купівлі-продажу №
976-LD/PC від 23 січня 2009 року.
Відповідно до ч. 1 статті 26 Кодексу
торговельного мореплавства України,
українські судна, технічний нагляд за
якими здійснюють класифікаційні
товариства, підлягають реєстрації у
Державному судновому реєстрі України.
Згідно з п. 13 Порядку ведення
Державного суднового реєстру України і
Суднової книги України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 1997 року № 1069 (у редакції,
чинній на момент реєстрації
несамохідного плавучого крану
«Захарій»), реєстрація здійснюється на
підставі погодженої в Інспекції, а для
риболовних суден - Держкомрибгоспі та
Інспекції письмової заяви
судновласника, зразок якої
затверджується Мінтрансзв'язку, що
подається до органу державної
До заяви додається, зокрема, копія
документа, що підтверджує право
власності на судно.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«БМК Планета-Міст», для здійснення
реєстрації несамохідного плавучого
крану, в якості документа, що
підтверджує право власності на судно,
було надано Інспекції копію договору №
110-06 від 12 червня 2006 року укладеного між
ВАТ «Завод «Ленінська кузня» та ТОВ
«БМК Планета-Міст» на будівництво
несамохідного плавучого крану.
Між тим, враховуючи, що станом на 16
червня 2011 року - день реєстрації судна,
власником несамохідного плавучого
крану було ТОВ «УніКредит Лізинг» на
підставі договору купівлі-продажу №
976-LD/PC від 23 січня 2009 року, договір № 110-06
від 12 червня 2006 року не є документом, що
підтверджує право власності на судно, в
розумінні п. 13 Порядку ведення
Державного суднового реєстру України і
Суднової книги України.
Крім того, відповідно до п. 16 вказаного
Порядку, копії документів, що
подаються, повинні бути засвідчені
нотаріусом за місцем реєстрації судна
або органами, які здійснювали їх
оформлення та видачу.
Проте наданий ТОВ «БМК Планета-Міст»
для реєстрації судна договір № 110-06 від
12 червня 2006 року не був засвідчений
Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
протиправність проведеної 16 червня 2011
року реєстрації несамохідного
плавучого крану «Захарій» за ТОВ «БМК
Планета-Міст» у зв'язку з відсутністю
визначених Порядком ведення
Державного суднового реєстру України і
Суднової книги України правових
підстав для проведення такої
Також суд звертає увагу на лист ТОВ
«БМК Планета-Міст» від 20 вересня 2013
року, адресований Голові Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті, в
якому товариство ставить питання про
скасування реєстрації несамохідного
плавучого крану «Захарій» у зв'язку з
тим, що на момент реєстрації таке судно
перебувало у власності ТОВ «УніКредит
Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Оскільки судом було встановлено факт
здійснення реєстрації несамохідного
плавучого крану «Захарій» з порушенням
встановленого порядку державної
реєстрації суден, з урахуванням
необхідності повного та всебічного
захисту прав та інтересів позивача від
порушень з боку органів державної
влади, колегія суддів вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволення, позовні вимоги
ТОВ «Дніпрофлот» про скасування запису
про реєстрацію такого судна.
Відповідно до статті 161 КАС України, під
час прийняття постанови суд вирішує
наступні питання, зокрема:
1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
2) чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.
Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці данні
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів та
висновків експертів.
Згідно положень статті 86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність правових підстав для
На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 КАС України
суд, -
Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпрофлот» до Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БМК Планета-Міст»,
про зобов'язання вчинити дії -
Визнати протиправним та скасувати в
Державному судновому реєстрі України
запис про реєстрацію за Товариством з
обмеженою відповідальністю «БМК
Планета-Міст» несамохідного плавучого
крану «Захарій» від 16 червня 2011 року
під № ІРС-0429.
Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254
КАС України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови за
правилами, встановленими статтями 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
П.В. Вовк

Судді
В.М. Данилишин

О.П.
Огурцов