Справа № 804/2128/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 р. Справа № 804/2128/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ніколайчук
С.В.

при секретарі судового засідання
Федуркіній А.В.;

за участю:

представник позивача не з'явився;

представник відповідача
Омельчук Ю.А.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
комунального підприємства «Міський
земельно-кадастровий центр» про
стягнення податкового боргу в розмірі
9612,96 грн., -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року Нікопольська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд стягнути кошти з усіх
розрахункових рахунків комунального
підприємства Міський
земельно-кадастровий центр» відкритих
у банківських установах, на суму
податкового боргу по платежам до
бюджету в розмірі 9612,96 грн. по платежу
«податок на додану вартість».

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
комунальне підприємство «Міський
земельно-кадастровий центр» не
сплатило у встановлені законодавством
строки узгоджені податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість в загальному розмірі 9612,96 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду адміністративної
справи, що підтверджується матеріалами
справи. До суду надано клопотання
представника позивача про розгляд
справи без його участі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з
нормами чинного законодавства України,
суд дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного:

комунальне підприємство «Міський
земельно-кадастровий центр» 31.08.2005р.
зареєстрований як юридична особа
реєстраційною службою Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області за адресою:
53210, Дніпропетровська область, м.
Нікополь, вул. Станіславського, буд. 24А
та перебуває на податковому обліку в
Нікопольській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за №1139 з
18.02.1999р..

16.08.2013 року відповідачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за липень 2013 року (вх. № ),
в які самостійно визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 4479,00грн.

З урахуванням наявної переплати в
розмірі 1406,04 грн. податковий борг по
вказаній вище декларації складає
3072,96грн.

20.09.2013 року відповідачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2013 року (вх. №
), в якій самостійно визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 1412,00грн.

18.10.2013 року відповідачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2013 року (вх. №
), в якій самостійно визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 2907,00грн.

19.11.2013 року відповідачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року (вх. №
), в якій самостійно визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 2221,00грн.

Таким чином, за вказаними вище
деклараціями загальна сума
податкового боргу по платежу «податок
на додану вартість» складає 9612,96грн.,
що підтверджується розрахунком
новоствореного податкового боргу
відповідача станом на 31.12.2013р.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
щодо визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядку їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх прав
та обов'язків, компетенції
контролюючих органів, повноважень і
обов'язків їх посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України.

Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України (далі по тексту - ПК
України) податкова декларація,
розрахунок - це документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає.

Відповідачем не було сплачено в
повному обсязі задекларовані суми з
податку на додану вартість, що
підтверджується наданою до матеріалів
справи довідкою про стан розрахунків.

Залишок несплаченої суми по декларації
від 16.08.2013 року № складає 3072,96
грн., по декларації від 20.09.2013 року №
- 1412,00грн., по декларації від 18.10.2013
року № - 2907,00 грн., по декларації
19.11.2013р. № - 2221,00грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України
передбачено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з наявністю у відповідача
податкового боргу, позивачем 02.10.2013
року було вручено особисто керівнику
комунального підприємства «Міський
земельно-кадастровий центр» Сушку К.С.
податкову вимогу № 93-15 на суму 4478,32 грн..
Сума вказана у податковій вимозі
відповідачем не сплачена, доказів
оскарження вказаної вимоги не надано,
тому податкова вимога не є відкликано.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
встановлено, що податкове зобов'язання
це сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Отже, у зв'язку із непогашенням
податкових зобов'язань, за
відповідачем рахується податковий
борг на суму 9612,96 грн., який на час
розгляду справи не погашений.

Згідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платники
податків зобов'язані сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до п. 95.1 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 цього Кодексу стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума боргу відповідачем не сплачена в
добровільному порядку, відповідних
доказів суду не надано, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому, податкові
зобов'язання відповідача підлягають
погашенню за рахунок примусовому
стягнення його активів.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до комунального підприємства
«Міський земельно-кадастровий центр»
про стягнення податкового боргу в
розмірі 9612,96 грн. - задовольнити.

Стягнути кошти з усіх розрахункових
рахунків платника податків -
комунального підприємства «Міський
земельно-кадастровий центр» (, 53210, Дніпропетровська
область, м. Нікополь, вул.
Станіславського, б.24-а) відкритих у
банківських установах, на суму
податкового боргу по платежам до
бюджету всього в розмірі 9612,96грн. (
дев'ять тисяч шістсот дванадцять грн. 96
коп. ) по платежу «податок на додану
вартість» (р/р 0029, код платежу
14010100отримувач ДКС України у м.
Нікополь, код отримувача 38033121, банк ГУ
ДКС України у Дніпропетровській
області, МФО 805012)

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текс постанови буде складений
25.02.2014р.

Суддя С.В. Ніколайчук