Справа № К/9991/35457/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/35457/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Кобилянського М.Г., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача і скасувати постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року позов задоволено. Скасовано
постанову Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України від 16.07.2010 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження по справі №2а-7657/07 від
16.03.2010 року та зобов'язано відновити
виконавче провадження по справі
№2а-7657/07 від 16.03.2010 року та від 27.12.2007
року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано і прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 6.08.2010 року з
вимогою зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язанні вчинити певні дії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відділ примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України не визначений Законом
України «Про державну виконавчу
службу» від 24 березня 1998 року №202/98-ВР
(далі - Закон №202/98-ВР) як самостійний
орган Державної виконавчої служби і це
виключає можливість його участі як
відповідача у даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідачем у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Згідно з статтею 3 Закону №202/98-ВР
органами державної виконавчої служби
є: Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України;
відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції; районні,
міські (міст обласного значення),
районні в містах відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

З огляду на викладене, правильними є
висновки суду апеляційної інстанції,
що структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби: відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
підрозділи примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в АРК, головні
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі - не визначені
Законом №202/98-ВР як самостійні органи
Державної виконавчої служби, що в свою
чергу виключає можливість їхньої
участі як відповідачів у таких справах.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позову, оскільки такі
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зроблених цим
судом висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскарженого судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

М.Г.Кобилянський

І.Я.Олендер