Справа № 826/16949/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Парінов
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання незаконними та скасування
свідоцтва та акта,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати
свідоцтво № 10000948 від 19.06.2009 р. про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельним
нормам і правил, виданого відповідачем;

- визнати незаконним та скасувати акт
готовності об'єкта до експлуатації №
862-е від 16.06.2009 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення, яким в позов
задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим,
що суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки в
АДРЕСА_1.

Власником суміжної земельної ділянки в
АДРЕСА_2 на момент виникнення спірних
правовідносин був ОСОБА_5.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 здійснив
самовільне будівництво житлового
будинку, бетонна заливка якого
частково заходить на належну йому
земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 з 2007 року здійснював
будівництво житлового будинку на
земельній ділянці, що межує з ділянкою
позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
неодноразово звертався зі скаргами на
дії ОСОБА_5 щодо здійснення
самочинного будівництва без
дозвільної документації до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, органів
прокуратури та місцевого
самоврядування.

За результатами розгляду скарг
позивача Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області ОСОБА_5 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, здійснювалися
приписи стосовно припинення
будівельних робіт.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено наступні обставини.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 23.12.2009 р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи:
Гостомельська селища рада Київської
області, виконавчий Гостомельської
селищної ради Київської області, про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою встановлено, що на
межі земельних ділянок НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 на рівні поверхні
грунту відповідачем ОСОБА_5 був залитий
бетонний фундамент довжиною 15,70 м.,
частина бетонної заливки шириною від 11
см. до 21 см. заходить на земельну
ділянку АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_2

Зазначеним рішенням суду зобов'язано
ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_2 у
здійсненні права власності на земельну
ділянку площею 0,1216 га. за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом знесення частини
бетонної заливки довжиною 15,70 м., що
заходить на земельну ділянку ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Київської області у складі приймальної
комісії 16.06.2009 р. складено акт
готовності об'єкта (будинку ОСОБА_5) до
експлуатації за № 862-е та на його
підставі 19.06.2009 р. видане свідоцтво за №
10000948 про відповідність збудованого
об'єкта проектній документації,
вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил.

Вважаючи зазначені акт та свідоцтво
такими, що видані незаконно, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що права
позивача у сфері публічних відносин
оскаржуваними актами відповідача не
порушені.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалі справи,
обґрунтовуючи вимоги
адміністративного позову, ОСОБА_2
зазначає, що оспорювані акт та
свідоцтво перешкоджають реалізації
права власності на належну йому
земельну ділянку.

Колегією суддів встановлено, що згідно
з актом готовності об'єкта до
експлуатації від 16.06.2009 № 862-е на
двоквартирний житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_2 рішенням
приймальної комісії вирішено вважати
закінчений будівництвом об'єкт готовим
до експлуатації.

На підставі вказаного акта 19.06.2009 року
ОСОБА_5 було видане свідоцтво № 10000948
про відповідність збудованого об'єкта
(двоквартирного житловиого будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1) проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил.

На час виникнення спірних
правовідносин прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснювалося відповідно до
однойменного порядку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 2008 р. N 923 (далі по тексту -
Порядок № 923).

Згідно з п. 2 Порядку № 923 в редакції на
час видачі оскаржуваних актів
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів здійснюється на
підставі свідоцтва про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
(далі - свідоцтво), що видається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - інспекція) за формою згідно з
додатком 1.

Свідоцтво - документ, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Пунктом 3 Порядку № 923 для одержання
свідоцтва замовник або уповноважена
ним особа подає інспекції, яка видала
дозвіл на виконання будівельних робіт,
письмову заяву за формою згідно з
додатком 2 та документи згідно з
встановленим переліком.

Відповідно до п. 12 Порядку № 923 за
результатами розгляду заяви з
документами, що додаються до неї, та
підсумкової перевірки інспекція
протягом двох робочих днів приймає
рішення про видачу свідоцтва або
відмову.

З наведеного вбачається, що
правовідносини, які пов'язані з видачею
свідоцтва та складанням акта
готовності до експлуатації виникли
виключно між відповідачем та ОСОБА_5, а
тому стосуються прав та інтересів
лише цих осіб

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Зазначені положення Закону свідчать
про те, що призначенням судової влади є
захист лише порушених прав, свобод та
інтересів учасників правовідносин
через здійснення правосуддя.

Обґрунтовуючи необхідність захисту
прав, які, на думку позивача є
порушеними шляхом видання Інспекцією
архітерно-будівельного контролю особі,
що здійснила будівництво (ОСОБА_5),
оскаржуваного свідоцтва та акта
відповідності, останній посилається на
ту обставину, що зазначені дії
відповідача порушують право приватної
власності на земельну ділянку, що межує
з земельною ділянкою ОСОБА_5, на якій
знаходиться його будинок, щодо якого
видано спірні дозвільні документи.

Виходячи з цього, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що в даному випадку позивач
просить захистити порушене право, яке
не є публічно-правовим, а тому
звернення до суду з такими вимогами в
порядку адміністративного судочинства
є невірно обраним способом захисту.

Зважаючи на те, що позивач не є
суб'єктами спірних правовідносин, то
дії відповідача щодо видачі свідоцтва
та акта ОСОБА_5 не можуть вважатися
такими, що порушують його права та
законні інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються так,
як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення (ч. 5 ст.254 КАС України) та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
17.02.2014 року

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.