Справа № 262/793/14-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 262/793/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року суддя Пролетарського
районного суду міста Донецька Семіряд
І.В., розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради про
визнання дій противоправними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

В С
Т А Н О В И В :

13 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради. Посилається на те, що вона має
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 21 жовтня 2011 року в розмірі 130 грн.
на місяць. Але така сума не відповідає
чинному законодавству, оскільки
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до положення ст. 15 ЗУ
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
їй мали б виплатити у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Позивач зверталася з заявою
до УПСЗН з проханням про проведення
перерахування допомоги, однак їй було
відмовлено. Просить визнати такі дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати його провести перерахунок
і виплату допомоги по догляду за
дитиною відповідно до положень закону,
з 21 жовтня 2011 року до дати винесення
судового рішення, а також здійснити
судовий контроль за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем та відшкодувати витрати
позивачу по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року
позовні вимоги в частині вимог про
зобов'язання відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради провести нарахування та виплату
суми недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з 21 жовтня
2011 року по 12 серпня 2013 року залишені без
розгляду.

Відповідач Управління праці
та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради надав заперечення проти позову,
просили у задоволенні позовних вимог
відмовити. (а.с. 18-20).

Оцінивши повідомлені позивачем
та відповідачем обставини, вважаю, що
наявні матеріали є достатніми для
прийняття судового рішення в порядку
скороченого провадження.

Як встановлено у судовому
засіданні позивачка перебуває на
обліку в управлінні та отримує
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа,
яка не застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування з
21.10.2011 по ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження та відповідною довідкою.
(а.с.6,8).

Позивач звернулася до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради із заявою
про перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до 3-х річного віку. Як
вбачається з наданого суду листа УПСЗН
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради № Г 8-5.1-6.2 від 27.01.2014 року ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні її звернення
щодо перерахунку допомоги по догляду
за дитиною до 3-х річного віку. (а.с. 7,9).

Згідно ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

У відповідності до Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Закону
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі,
що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008
року - 50 відсотками, з 1 січня 2009
року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Так, стаття 46 Конституції України,
гарантує громадянам право на
соціальний захист. Згідно ст.9 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18.01.2001
№ 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 15
Закону № 2811-ХІІ встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, а відповідно до
статті 43 Закону № 2240-ІІІ допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі -
рішення № 10-рп/2008) визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
іншими Законами, не встановлювалось на
2011,2012,2013 роки інший, ніж у Законах
№2811-ХII та №2240-III розмір допомоги, а дії
Законів про бюджет діяли, відповідно,
лише у 2009 та 2010 роках, спірні
правовідносини з 01.01.2011р. регулюються
Законами №2811-ХII та №2240-III, а положення
Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001р. в тій
частині, в якій воно суперечить
названим законам, застосовуватися не
може. Отже, з 01.01.2011р. у відповідача
виник обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законами №2811-ХII та 2240-III.

Крім того, така правова позиція
викладена в постанові Вищого
адміністративного суду України від
21.08.2011 року по справі № К/9991/33496/12 та в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки у справі, що
розглядається, суд встановив, що спір
виник щодо виплати допомоги на дитину,
особі, яка не застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин суд дійшов
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2811-ХII), відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Зазначені вище обставини
спростовують доводи відповідача,
викладені у запереченнях проти позову
та дають суду підстави для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною за період з 13 серпня
2013 року по день винесення постанови .

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС
України, суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Позивачка при подачі
позовної заяви сплатила судовий збір у
розмірі 73,08 грн. (а.с. 1). Оскільки
відповідач відноситься до органів
місцевого самоврядування на підставі
положень ст.ст. 11, 34 Закону України "Про
місцеве самоврядування в України", тому
з місцевого бюджету Пролетарського
району на користь позивачки підлягають
стягненню понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 73, 08
грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254, 183-2, 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради про визнання дій противоправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради щодо
недоплати ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з 13
серпня 2013 року по 26 лютого 2014 року у
розмірі не менше розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого законом, з урахуванням
виплачених сум.

Зобов'язати суб'єкт владних
повноважень - Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради, подати у місячний строк з дня
набрання постановою законної сили звіт
про виконання судового рішення.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови. Апеляційна скарга подається
до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанову надруковано в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя

І.В.Семіряд