Справа № 805/531/14
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.
Справа № 805/531/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Тарасенка І.М. розглянувши в порядку
письмового провадження,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафних санкцій №
293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року, -

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладання штрафних санкцій №
293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області (далі - Інспекція)
проведено позапланову перевірку на
об'єкті будівництва «Магазин
непродовольчих товарів» за адресою
вул.. 230-ї Стрілкової дивізії (м-н
«Донський») та складено акт перевірки.
Даний перевірка проводилась без його
участі, оскільки він перебував за
межами країни та про проведення
перевірки не знав, копію акту не
отримував.

19.11.2013 року першим заступником
начальника Інспекції за результатами
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме: акту перевірки від
05.11.2013 року, протоколу від 05.11.2013 року,
припису № 358 від 05.11.2013 року прийнято
постанову про накладення штрафних
санкцій № 293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року.

Вказаною постановою позивача визнано
винним у вчинені правопорушення,
передбаченого п.6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі
103230 грн.

На думку позивача вказані дії
відповідача та прийняття постанови про
накладення штрафних санкцій у розмірі
103230 грн. порушують його права та
інтереси, у зв'язку з чим він звернувся
до суду, посилаючись, зокрема, на
порушення Інспекцією вимог Закону
України «Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
дяльності».

Позивач через канцелярію суду надав
заяву від 20.02.2014 року, відповідно до
якої просить розглянути справу у
порядку письмового провадження, позов
підтримує, просить задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за
можливим розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Позивач - фізична особа ОСОБА_1, мешкає
за адресою: 83000, м. Донецьк, вул. Рози
Люксембург буд. 48 а, кв. 36.

Відповідач - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області є юридичною особою
публічного права - територіальним
органом суб'єкту владних повноважень -
центрального органу виконавчої влади
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України, утвореним
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 549 «Про утворення
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції».

Держархбудінспекція України здійснює
свою діяльність на підставі Положення

про Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08 квітня
2011 року № 439/2011.

У відповідності до пункту 3 Положення,
основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства, а
саме: здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань; виконання
дозвільних та реєстраційних функцій у
будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності визначені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

У відповідності до частини 2 статті 41
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553, яким визначено процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва.

У відповідності до пункту 11 Порядку
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема, складати акти
перевірок, видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
тощо.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області позивачу було надано
дозвіл на виконання будівельних робіт
№11/93 від 17.02.2011 року щодо будівництва
магазину непродовольчих товарів по
вул. 230-ї Стрілкової дивізії (м-н
«Донський») у Будьонівському районі
міста Донецька (а.с. 11).

05.11.2013 року посадовим особами Інспекції
проведено позапланову перевірку на
об'єкті будівництва магазину
непродовольчих товарів по вул. 230-ї
Стрілкової дивізії (м-н «Донський») у
Будьонівському районі міста Донецька.

В ході проведеної перевірки посадовими
особами Інспекції складений акт від
05.11.2013 року, яким встановлено що будівля
магазину експлуатується, як магазин
непродовольчих товарів без прийняття
в експлуатацію у встановленому законом
порядку чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Крім того, Інспекцією на ім'я ОСОБА_1
виданий припис № 358 від 05.11.2013 року про
усунення виявлених порушень,
зазначених в акті перевірки від 05.11.2013
року.

Також, відносно позивача складений
протокол від 05.11.2013 року про вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

19.11.2013 року першим заступником
начальника Інспекції, за результатами
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме: акту перевірки від
05.11.2013 року, припису № 358 від 05.11.2013 року,
протоколу від 05.11.2013 року, прийнято
постанову про накладання штрафних
санкцій № 293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року.

Проблемою даного спору є питання
правомірності прийняття постанови про
накладення штрафних санкцій № 293/7/5-07-8741
від 19.11.2013 року у розмірі 103230 грн. за
порушення законодавства у сфері
містобудування.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, правовідносини, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності, врегульовані нормами
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності»», Положенням про порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1995 за № 244 (надалі - Положення №
244) та Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 за № 553
(надалі - Порядок № 553).

Відповідно до статті 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
України або її територіальному органу
за місцезнаходженням об'єкта
будівництва - щодо об'єктів,
будівництво яких здійснюється на
підставі будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
Кабінетом Міністрів України. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються Кабінетом
Міністрів України; реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності. Зазначені
у частині першій цієї статті документи,
що надають право на виконання
будівельних робіт, є чинними до
завершення будівництва.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
будівельні роботи відносно
будівництва магазину непродовольчих
товарів по вул. 230-ї Стрілкової дивізії
(м-н «Донський») у Будьонівському
районі міста Донецька позивачем було
розпочато після одержання від
Інспекції дозволу на виконання
будівельних робіт № 11/93 від 17.02.2011 року.

Стосовно проведеної позапланової
перевірки, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 553 від 23.05.2011 року затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
яким визначена процедура здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Порядок № 553).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції.

Приписами п. 9 Порядку № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Пунктами 16 -19 Порядку № 553 передбачено,
що за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. У разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.

Так, судом встановлено, що в період з
30.08.2013 року по 24.11.2013 року позивач
знаходився за межами країни, що
підтверджено матеріалами справи, а
саме: копіями авіаквитків (а.с. 9-10),
тобто не знав про проведення
позапланової перевірки та не був
присутній під час її проведення
посадовими особами Інспекції.

Також, судом встановлено, що позивачем
не було отримано на свою адресу від
Інспекції копій акту від 05.11.2013 року,
припису № 358 від 05.11.2013 року, протоколу
про вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 05.11.2013
року, у зв'язку з чим позивач
позбавлений права надати будь - яких
пояснення і зауваження щодо змісту
вказаних документів.

Відповідно до п. 20 Порядку № 553 всі
матеріали перевірки подаються
керівникові відповідної інспекції або
його заступникові для винесення
постанови про накладення штрафу,
передбаченої законодавством України.

Згідно до п. 16-18 Положення про порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1995 за № 244 справа про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - справа)
розглядається посадовою особою
інспекції, до повноважень якої
належить розгляд таких справ, протягом
15 днів з дня одержання зазначеною
особою протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю
суб'єкта містобудування, який
притягається до відповідальності, або
його уповноваженого представника,
експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду
справи повідомляються суб'єкту
містобудування, який притягається до
відповідальності, та іншим особам, які
беруть участь у розгляді справи, не
пізніше як за три доби до дня розгляду
справи.

Так, судом встановлено, що на адресу
позивача не надходило будь-якого
повідомлення про час та місце розгляду
справи за скоєння правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, у
зв'язку з чим позивач був позбавлений
права надати будь-які пояснення або
докази.

Пунктами 22, 25 Положення № 244
передбачено, що за результатами
розгляду справи посадова особа
інспекції, до повноважень якої
належить розгляд справ, приймає
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку керівникові або
уповноваженому представникові
суб'єкта містобудування чи
надсилається йому поштою, про що
робиться відмітка у постанові.

З матеріалів справи вбачається, що
Інспекцією було прийнято постанову №
293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року про накладання
штрафних санкцій на суму 103230 грн. та
спрямовано на адресу ОСОБА_1 поштою
20.11.2013 року.

Однак, судом встановлено, що спірну
постанову позивач не отримував та про
її наявність дізнався лише 08.01.2014 року
при отриманні копії постанову Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку про відкриття
виконавчого провадження № 41361352, що
підтверджує його особистий підпис на
постанові.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Інспекцією було порушено право
позивача бути присутнім під час
розгляду справи про накладення
штрафних санкцій за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Крім того, суд не погоджується із
розміром штрафної санкції, яка була
застосовна до позивача. З цього приводу
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» експлуатація або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: об'єктів I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; об'єктів II категорії складності -
у розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат; об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат; об'єктів IV
категорії складності - у розмірі
трьохсот сімдесяти мінімальних
заробітних плат; об'єктів V категорії
складності - у розмірі дев'ятисот
мінімальних заробітних плат.

Так, відповідно до вказаної постанови
Інспекцією на позивача було накладено
штрафні санкції з урахування ІІІ
категорії складності об'єкту.

Проте, як вбачається з роз'яснення до
проекту про категорію об'єкту
будівництва, що видано архітектурним
бюро «ПІК», будівля магазину
непродовольчих товарів за адресою м.
Донецьк, Будьонівський район, вул. 230-ї
Стрілкової дивізії відноситься до ІІ
категорії складності будівництва, клас
наслідків СС1 (ДБН А.2.2-3-2012).

Таким чином, суд вважає, що Інспекцією
безпідставно обрану штрафну санкцію з
урахування ІІІ категорії складності
об'єкту.

Враховуючи вищевикладене, суд робить
висновок, що постанова № 293/7/5-07-8741 від
19.11.2013 року про накладання штрафних
санкцій, яка прийнята Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області не
відповідає законодавству

Відповідно статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд робить
висновок про те, що відповідачем не
доведено правомірність прийнятої
постанови № 293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року про
накладення штрафних санкцій, у зв'язку
з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції № 293/7/5-07-8741 від
19.11.2013 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалено на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З матеріалів справи вбачається, що при
подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачено
судовий збір у загальному розмірі 206, 47
грн., тому зазначена сума підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А
Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладання штрафних санкцій №
293/7/5-07-8741 від 19.11.2013 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Донецькій області № 293/7/5-07-8741 від 19.11.2013
року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у
розмірі 103 230 (сто три тисячі двісті
тридцять) грн.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4005, , МФО 834016, банк
отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий
збір при подачі позову у розмірі 206
(двісті шість) грн. 47 коп.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її подає
до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.