Справа № 219/6797/2013-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ониско Р.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
справа №219/6797/2013-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 жовтня 2013 року у справі №
219/6797/2013-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
міської ради Донецької області про
визнання дій неправомірними та
стягнення суми недоплаченої щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2013 рік,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
міської ради Донецької області (далі -
Управління), в якому просив стягнути
недоплачену разову щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2013 рік в розмірі
5042,00 грн.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 жовтня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим по справі
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права. Просить
скасувати постанову суду від 15 жовтня
2013 року та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом
війни ІІ групи і користується правом на
отримання передбаченої частиною 5
статті 13 Закону України від 22.10.1993 №
3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (далі
- Закон №3551-ХІІ) разової щорічної
грошової допомоги в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком до 5 травня.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволені позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України від 06.12.2012 №
5515-VІ «Про Державний бюджет України на
2013 рік» (далі - Закон № 5515-VІ)
установлено, що у 2013 році норми і
положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №
3551-ХІІ застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Вказана грошова допомога в 2013 році була
виплачена позивачу до 5 травня 2013 року в
розмірі - 2110,00 грн. згідно з постановою
Кабінету Міністрів України № 149 від
13.03.2013 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2013 році
відповідно до Законів України №3551-ХІІ
та «Про жертви нацистський
переслідувань».

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 3551-ХІІ,
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Колегією суддів встановлено, що на час
проведення вказаної допомоги позивачу
до 5 травня 2013 року діяло кілька
законів: № 3551-ХІІ та № 5515-VІ, які по
різному регулюють встановлення
одноразової щорічної допомоги до 5
травня.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону № 5515-VІ, якими
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статті 13 Закону № 3551-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідач здійснював вказані виплати
позивачу відповідно до постанови
Кабміну України № 149 від 13.03.2013р., що
відповідало вимогам Закону № 3551-ХІІ,
тому позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Тобто, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, не впливають на
правильність цих висновків, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 жовтня 2013 року у справі №
219/6797/2013-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
міської ради Донецької області про
визнання дій неправомірними та
стягнення суми недоплаченої щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2013 рік -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов