Справа № 2а-1147/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 107879/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Жовківському районі
Львівської області на постанову
Жовківського районного суду
Львівської області від 10 листопада 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області про стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

30.08.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області, в якому просить визнати
протиправними діяння (бездіяльність та
вівдмову в перерахунку пенсії)
відповідача протиправними; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату їй недоотриманого щомісячного
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 01.01.2011 року по
01.08.2011 року та зобов'язати відповідача
надалі нараховувати підвищення до
пенсії.

Ухвалою Жовківського районного суду
Львівської області від 10 листопада 2011
року позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області про стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни в частині вимог
за період з 01.01.2011 року по 30.02.2011 року
залишено без розгляду.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 14
листопада 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни за
період з 30.02.2011 року по 22.07.2011 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням проведених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Постанову звернено до
негайного виконанння в межах суми
стягнення за один місяць.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 10 листопада 2011
року та прийняти нове рішення, яким
повністю відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.
Питання, пов'язані з підвищенням
розміру пенсії чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», слід вирішувати шляхом
внесення змін до цього Закону.
Законодавством не визначено, які
органи повинні виплачувати підвищення
розміру пенсії, за рахунок яких коштів
і джерел, в якому порядку і яким чином
обчислювати даний розмір.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач, є
дитиною війни, що стверджується
паспортом позивача та пенсійним
посвідченням. У Законі України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено, що державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Щодо позовних вимог щодо здійснення
позивачу нарахування та виплати
недоплаченого підвищення до пенсії за
2011 рік, суд апеляційної інстанції
зазначає, що пунктом 7 частини першої
Закону України від 14 червня 2011 року №
3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню, то суд
апеляційної інстанції вказує на те, що
необхідно надавати перевагу тій із них,
що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Отже, що до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, при вирішенні справ цієї
категорії щодо розміру підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості виплати
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи відповідача про те, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, тому
цей розмір не може застосовуватись для
інших розрахунків (доплат, підвищень,
дотацій, надбавок), є безпідставними,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання підвищення розміру пенсії,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику суду як
джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав
людини в рішенні від 08.11.2005 року у
справі Кечко проти України, заява №
63134/00, в межах свободи дій держави
визначати, які надбавки виплачувати
своїм робітникам з державного бюджету.
Держава може вводити, призупиняти чи
закінчити виплату таких надбавок,
вносячи відповідні зміни в
законодавство. Однак, якщо чинне
правове положення передбачає виплату
певних надбавок, і дотримано всі
вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними (п. 23
Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення
Суд не приймає аргумент Уряду щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

З врахуванням зазначеної вище позиції
Європейського суду з прав людини,
посилання відповідача на відсутність
відповідних асигнувань з державного
бюджету України на дані виплати суд
апеляційної інстанції не приймає.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач у справі порушив норми
права, які регулюють спірні
правовідносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних
позивачу сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення чи
виплату їх конкретних розмірів.

Оскільки функцію з призначення,
нарахування та виплати підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги здійснює
Пенсійний фонд України в управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
судом першої інстанції оскаржуваною
постановою зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату на
користь позивача щомісячної
соціальної допомоги передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у вигляді підвищення на 30%
мінімальної пенсії за віком, однак слід
вказати на те, що ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
передбачено не соціальну допомогу у
вигляді підвищення до пенсії, а
підвищення на 30% мінімальної пенсії за
віком, до пенсії обо щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії.

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, п. 1.
ч.1 ст. 201, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області задовольнити частково.

Постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 10 листопада 2011
року у справі № 2-а-1147/11 змінити,
виклавши її резолютивну частину в
наступній редакції:

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Жовківському районі Львівської
області щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 щомісячного
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 1 березня
2011 року по 22 липня 2011 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовківському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення
до пенсії як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 1
березня 2011 року по 22 липня 2011 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р. Б. Хобор

В.П. Сапіга