Справа № 522/28174/13-а
Суддя: Турецький О. С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/366/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представників позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Адміністративної комісії виконавчого
комітету Одеської міської ради про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення від 31.10.2013 року, № 2625,
винесену Адміністративною комісією
виконавчого комітету Одеської міської
ради у його відношенні.

Свої вимоги позивач обґрунтував
наступним.

20 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 152 КУпАП. Цей факт
був зафіксований у протоколі про
адміністративне правопорушення Серія
ОД № 001354 від 20.10.2013 року, який був
складений працівниками міліції (далі -
Протокол) та ним це не заперечується.

31 жовтня 2013 року він був присутнім на
розгляді цього протоколу
Адміністративною комісією виконавчого
комітету Одеської міської Ради (далі -
Відповідач).

За результатами розгляду була винесена
постанова «у справі про
адміністративне правопорушення» № 2625
від 31.10.2013 року (далі - Постанова), яку
позивач отримав 05.11.2013 року.

Майнової шкоди вчиненим
правопорушенням завдано не було.

Однака, на думку позивача, вищевказана
постанова № 2625 від 31.10.2013 року, винесена
з порушенням ст. 22, 33, 34, 245, 251, 280, 285, 288
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та підлягає скасуванню.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд позов задовольнити та
скасувати постанову № 2625 від 31.10.2013
року та справу направити на новий
розгляд.

У судовому засіданні позивач та його
представники свої вимоги підтримали
повністю та просили суд позов
задовольнити.

Відповідач (представник) у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заяви про розгляд справи
в його відсутність та заперечень на
позов до суду не надходило.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши пояснення позивача та його
представників, суд, на підставі
всебічного, повного, об'єктивного і
безпосереднього дослідження наявних у
справі доказів, встановив наступне.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення
державних стандартів, норм і правил у
сфері благоустрою населених пунктів,
правил благоустрою територій
населених пунктів - тягнуть за собою
накладення штрафу на громадян від
двадцяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб, громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності -
від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

20 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 152 КУпАП. Цей факт
був зафіксований у протоколі про
адміністративне правопорушення Серія
ОД № 001354 від 20.10.2013 року, який був
складений працівниками міліції та ним
це не заперечується.

31 жовтня 2013 року позивач був присутнім
на розгляді цього протоколу
Адміністративною комісією виконавчого
комітету Одеської міської Ради.

За результатами розгляду була винесена
постанова № 2625 від 31.10.2013 року про
стягнення з ОСОБА_1, штрафу у розмірі 1360
грн., яку, за письмовою заявою, ОСОБА_1
отримав лише 05.11.2013 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова
оголошується негайно після закінчення
розгляду справи. Копія постанови
протягом трьох днів вручається або
висилається особі, щодо якої її
винесено.

Майнової шкоди вчиненим
правопорушенням, завдано не було.

В постанові відсутні будь-які
посилання на завдану шкоду, хоча ст. 40
КУпАП зобов'язує орган, що виносить
постанову, вирішити питання про
відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 7 КУпАП: «Ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.»

Згідно ст. 22 КУпАП: «При малозначності
вчиненого адміністративного
правопорушення орган (посадова особа),
уповноважений вирішувати справу, може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.»

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП: «При
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність».

Частиною 1 ст. 34 КУпАП визначено:
«Обставинами, що пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, визнаються: щире
розкаяння винного та/або відвернення
винним шкідливих наслідків
правопорушення, добровільне
відшкодування збитків або усунення
заподіяної шкоди».

Відповідно до ст. 245 КУпАП: «Завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.»

Відповідно до ст. 251 КУпАП: Доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами».

Згідно ст. 280 КУпАП: «Орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.»

Відповідно до ст. 288 КУпАП: постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено.
Рішення виконавчого комітету
сільської, селищної, міської ради - у
відповідну раду або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом.

Статтею 289 КУпАП визначено, що скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.ч. 2 та 5 ст. 71 КАС
України: «В адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача якщо він заперечує кроти
адміністративного позову. Суд може
збирати докази з власної ініціативи».

Таким чином, при винесенні
оскаржуваної постави не було враховано
наступне: майновий стан
правопорушника, щире розкаяння,
позбавлення права надати пояснення при
розгляді справи, не були допитані
свідки.

Згідно Правил благоустрою території
міста Одеси (текстова частина) у новій
редакції (далі Правила): 3.2.1 «На
територіях парків, рекреаційних зон,
садів, зон зелених насаджень, скверів і
майданчиків для дозвілля та відпочинку
забороняється будь-яка діяльність, що
не пов'язана з виконанням покладених на
них завдань і загрожує збереженню цих
територій, а саме:

- їзда верхи, в'їзд і проїзд всіх видів
транспортних засобів, крім
спеціалізованого автотранспорту та
випадків проведення господарських
заходів, пов'язаних з забезпеченням
функціонування зазначених об'єктів і
здійснення природоохоронних заходів…

У даному розділі лише цей пункт
підпадає під пояснення складеного
протоколу та постанови, але якщо на
фото розміщений автомобіль позивача у
парку, де балансоутримувач не
обслуговує територію згідно цих
Правил, то у місці паркування не було
зелених насаджень. При в'їзді з дороги
дорожніх знаків про початок парку,
рекреаційних зон, садів, зон зелених
насаджень, скверів не встановлено,
баків для сміття, як вказано у Правилах
не встановлено, сухе листя не
вбирається, місць для відпочинку немає
та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи матеріали справи, суд
виходить з того, що хоча і для
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
характерним специфічний вид доказу як
безпосереднє спостереження
уповноважених на складання протоколу
про адміністративне правопорушення і
проведення адміністративного
розслідування, проте, сам по собі факт
складання протоколу не може бути
визнаний єдиним та достатнім доказом
встановлення вини особи в скоєнні
правопорушення та притягнення її до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково.

На підставі ст. ст. 152, 251, 280, 287-289 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ст. ст. 6-14, 17, 23, 69-71, 122,
138-139, 153-154, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Адміністративної комісії виконавчого
комітету Одеської міської ради про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити частково.

Скасувати Постанову у справі про
адміністративне правопорушення від
31.10.2013 року № 2625, винесену
Адміністративною комісією виконавчого
комітету Одеської міської ради про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
стягнення штрафу у розмірі 1360,00 грн.

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення за ст.
152 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
О.С.Турецький

11.02.2014