Справа № К/9991/70158/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/70158/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Рівненського районного суду
Рівненської області від 15 червня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області третя особа ОСОБА_5 про
скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського
районного суду Рівненської області від
15 червня 2011 року залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року відмовлено в позові ОСОБА_4 до
Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області третя особа ОСОБА_5 про
скасування рішення від 05 вересня 2007
року №248 про затвердження протоколу
узгоджувальної комісії.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно державного акту
на право приватної власності на землю,
виданого на підставі рішення
Корнинської сільської ради від 09.06.1995
року ОСОБА_6 була передана у приватну
власність земельна ділянка площею 0,22
га на території Корнинської сільської
ради Рівненського району.

ОСОБА_5 успадкував житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,22 га для його
обслуговування після смерті свого
батька ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом.

У 2008 році ОСОБА_5 була виготовлена
технічна документація із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Межа суміжного землекористування
протяжністю 38,7 м. між земельною
ділянкою ОСОБА_5 та земельною ділянкою,
яку позивачці було передано 17.04.2008 р. у
приватну власність була встановлена
протоколом земельної комісії від 04.09.2007
року та затверджена рішенням
Корнинської сільської ради
Рівненського району №284 від 05.09.2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що
вказана межа встановлена відповідно до
розмірів земельної ділянки (0,220 га), що
належить ОСОБА_5 як спадкоємцю після
смерті його батька.

Відмовляючи в позові, суди попередніх
інстанцій виходили з правомірності
спірного рішення відповідача від 05
вересня 2007 року №248.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій
та вбачає за доцільне зазначити про
таке.

Повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин визначені ст.12 Земельного
кодексу України.

Приймаючи оскаржуване рішення 05.09.2007
року, Корнинська сільська рада діяла в
межах наданих їй повноважень.

Використовуючи свої повноваження, та
діючи в межах, передбачених ст. ст.116, 120
ЗК України, сільська рада затвердила
протокол узгоджувальної комісії.

Як вірно встановлено судами, позивач
набула права власності на земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку згідно рішення Корнинської
сільської ради від 17.04.2008 року № 437.
Тому, прийняте Корнинською сільською
радою Рівненського району Рівненської
області рішення не зачіпало права та
інтереси позивача, оскільки на час його
прийняття позивач не була власником
домоволодіння, а відповідно не була
користувачем чи власником земельної
ділянки по вул. Незалежності 52 в с.
Корнин.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
попередніх інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
районного суду Рівненської області від
15 червня 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: