Справа № 437/15759/13-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Вінтоняк Н.Д.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
справа №437/15759/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 06 грудня 2013 р. у справі №
437/15759/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради; третя особа:
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Департаменту з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради; третя особа:
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 15.10.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії в частині вимог за
період з 02.11.2011 року по 10.04.2013 року
залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 06 грудня 2013 р. у справі
№ 437/15759/13-а позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради щодо відмови в
перерахунку та виплаті ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років.

Зобов'язано Департамент з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради здійснити
донарахування та виплату ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років на відповідний
період, з 11.04.2013 року по 06.12.2013 року, з
урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
чим перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку (а.с. 8, 12).

09.09.2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради з питання
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом (а.с.
9-10).

Листом від 23.09.2013 року за № 01-18-13/5668/1/19-13
позивача повідомлено про те, що виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
проводиться їй у розмірі,
встановленому Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Законом України «Про Державний бюджет
України на відповідний рік». Також
повідомлено про те, що Департамент з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради не
уповноважений здійснювати виплати,
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»,
тобто не особою, яка здійснює державну
функцію по виплаті допомоги по догляду
за дитиною (а.с. 11).

Колегія суддів вважає дії відповідача
неправомірними з огляду на наступне.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", функції по виплаті
допомоги до догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
Державного бюджету України.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції Закону № 107-VІ, тобто у розмірі,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», розділ П «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», яким викладена зазначена
редакція частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», діяла по 31 грудня 2008
року.

Таким чином, станом на день звернення
позивача до відповідача із заявою при
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
частина 1 статті 15 Закону діє в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Департамент з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради Департамент з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради є
належним суб'єктом владних
повноважень, який створений з метою
здійснення повноважень та функцій в
галузі соціального захисту населення,
та на виконання функцій з призначення і
здійснення державної допомоги сім'ям з
дітьми. Департамент з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, останній є
належною особою, що здійснює державну
функцію по виплатам, в даному випадку
допомоги по догляду за дитиною, при
чому зазначений відповідач утворений
із зміною найменування замість
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Луганську ради.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 06 грудня 2013 р. у справі
№ 437/15759/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 06 грудня 2013 р. у справі
№ 437/15759/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
рішення законної сили.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко