Справа № 802/4440/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2014 р.
Справа № 802/4440/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Комара
Павла Анатолійовича, розглянувши у
порядку письмового провадження
матеріали справи за позовом
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області Чечельницьке відділення до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
Бершадська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області Чечельницьке відділення (далі -
Бершадська ОДПІ, відповідач) із позовом
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
станом на день звернення до суду за
відповідачем рахується борг в сумі 3523,00
грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав через
відділ прийому суду за вх. №3219 заяву
від 18.02.2014р. про розгляд справи за його
відсутності. Додатково зазначив, що
позивач позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідача також не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином. Судова
кореспонденція направлялася
відповідачу за адресою його державної
реєстрації відповідно до довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Однак до суду повернувся не вручений
конверт зі вмістом судової повістки з
відміткою поштового відділення
зв'язку: "тимчасово відсутній".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть
бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

На підставі ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення з
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС), адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 зазначеної норми КАС України
передбачає, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Пунктом 6 статті 128 КАС України
визначено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України,
суд під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України,
враховуючи клопотання представника
позивача та неявку належним чином
повідомленого відповідача, суд прийшов
до висновку про проведення судового
розгляду справи у порядку письмового
провадження, без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець,
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
зареєстрований 24.01.2005 року по виду
діяльності 02.01.1 - лісівництво та
лісозаготівля.

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України орендна
плата за земельні ділянки державної
і комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу (п.288.7. ст.288 ПК
України).

В силу п.286.2 ст.286 ПК України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (п. 287.3 ст.287 ПК
України).

Заборгованість по орендній платі
відповідача виникла у результаті
заключення ним договору оренди
земельної ділянки від 27.09.2006р. (а.с. 21-22)
із Чечельницькою районною державною
адміністрацією, згідно якого він
зобов'язаний сплачувати орендну плату
за використання земель із земельного
запасу площею 31,70 га., нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 408 854,68 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про плату за землю" (надалі чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин), використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про плату за землю", власники землі та
землекористувачі сплачують земельний
податок, а також орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права власності або права користування
земельною ділянкою.

Статтею 17 цього ж Закону передбачено,
що земельний податок, а також орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності громадянами
сплачується рівними частками до 15
серпня і 15 листопада.

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який встановлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення є Закон України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" (далі
Закон № 2181,чинний на момент виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до цього Закону, узгоджена
сума податкового зобов'язання, тобто
самостійно визначена платником
податків у податковій декларації
(розрахунку), не сплачена у строки,
визначені Законом, визнається сумою
податкового боргу платника податків.
До податкового боргу платника податку
включаються штрафні санкції та пеня.

В порушення викладених норм відповідач
не сплачував орендну плату з фізичних
осіб на підставі договору про оренду
землі від 27.09.2006р., що призвело до
виникнення податкового боргу.

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про плату за землю" грошова оцінка
земельної ділянки проводиться
Державним комітетом України по
земельних ресурсах за методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України. Грошова оцінка земельної
ділянки щороку за станом на 1 січня
уточнюється на коефіцієнт індексації,
порядок проведення якої
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Згідно витягу з облікової картки
платника станом на 01.10.2013р. за
відповідачем рахується податковий
борг по орендній платі за землю в сумі
3523,00 грн. в тому числі : основного
платежу - 1884,34 грн., пені - 1638,66 грн.

Судом встановлено, що для погашення
податкового боргу відповідно до
підпункту 6.2.1. пункту 6.2 статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (який був чинний на момент
виникнення спірних правовідносин),
передбачено, що у разі, коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає
такому платнику податків податкові
вимоги, ОСОБА_1 виставлено першу
податкову вимогу від 02.12.2008р. № 1/198 (а.с.4)
та другу податкову вимогу від 05.01.2009р. №
2/88 (а.с. 5 на звороті), які отримані
відповідачем особисто.

Статтею 16 Податкового кодексу України
визначено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 п.14.1
ст.14 ПКУ).

Органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Крім того, суд наголошує, що орендна
плата за земельні ділянки є
загальнодержавним податком, що був
передбачений Законом України "Про
систему оподаткування", а також з
набуттям чинності Податковим кодексом
України (з 01.01.2012р.) залишився
обов'язковим податковим платежем.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

На час розгляду справи та винесення
рішення по суті заявлених позовних
вимог доказів про сплату зазначеної
суми відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідач - фізична чи юридична особа,
судові витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1)
податковий борг у загальному розмірі
3523, 00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять
три грн. 00 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комар Павло
Анатолійович