Справа № К/9991/64687/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/64687/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 лютого 2010 року, ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 04 червня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 30 червня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання
протиправними дій з приводу
неперерахування пенсії, зобов'язання
винити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання
протиправними дій щодо обчислення йому
пенсії згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року №2292-12 з порушенням
вимог ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796,
визнання за позивачем права на
перерахунок пенсії та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з дотриманням положень ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11 лютого 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 04 червня 2011 року, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Крім того, ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 30 червня 2011
року відмовлено позивачу в роз'ясненні
ухвали апеляційного суду м. Чернігова
від 04 червня 2011 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач є постраждалим
(категорія 1) від аварії на
Чорнобильській АЕС, у зв'язку з цим йому
з 17.11.2004 року безстроково встановлена 3
група інвалідності і він отримує
пенсію за вислугу років згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 року
№2292-12.

05.10.2009 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії відповідно норм ст.. ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області йому відмовлено,
з посиланням на відсутність правових
підстав для здійснення вказаного
перерахунку пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, що відповідно ст.. 7
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» особи, які мають право на пенсію
за цим законом і які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначаються одна пенсія за їх
вибором, а оскільки позивач реалізував
право на отримання пенсії за вислугу
років згідно зазначеного Закону, а тому
вимоги ч.4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не можуть
бути застосовані для перерахунку
призначеної пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно ст.. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно ст.. 59 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
військовослужбовцям пенсії по
інвалідності, а членам їх сімей у
зв'язку з втратою годувальника,
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
за їх бажанням можуть призначатись на
умовах і в порядку, визначених
законодавством України для осіб, які
стали інвалідом внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при виконанні обов'язків
військової служби (службових
обов'язків) або відповідно до статті 54
цього Закону.

Враховуючи вище викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про безпідставність задоволення
позовних вимог ОСОБА_4, оскільки
законодавством не передбачено
отримання пенсії, яка призначена
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», але в розмірах визначених ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», так як це два різних види
державної пенсії.

Щодо ухвали апеляційного суду м.
Чернігова від 30 червня 2010 року, про
відмову у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо
судове рішення є незрозумілим, суд який
його ухвалив, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Враховуючи, що ухвала апеляційного
суду м. Чернігова від 04 червня 2011 року є
законною та зрозумілою, підстави для
роз'яснення судового рішення відсутні.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 11 лютого 2010 року,
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 04 червня 2011
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 30 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді