Справа № 2а/2270/4008/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/55570/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому Хмельницької області
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - Управління Державного
казначейства у Хмельницькій області
про повернення збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому Хмельницької області
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому Хмельницької області
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - Управління Державного
казначейства у Хмельницькій області
про повернення збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 23 листопада 2011 року
позивачем придбано автомобіль та
розпочато його реєстрацію. При
реєстрації придбаного автомобіля в
позивачем сплачено збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (3% його
вартості) в сумі 11162,49 грн., що
підтверджується квитанцією № 164421/11.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», в
переліку платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом. Вказана норма Закону покладає
обов'язок зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на осіб лише у випадку
відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

Згідно Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03 листопада 1998 року,
платниками збору на обов'язкове
пенсійне страхування з опертій по
відчуженню легкових автомобілів, є
особа, яка набула права власності на
автомобіль.

Проте, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при вирішенні
даного питання пріоритетним є Закон
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що обов'язок сплати збору не може
бути покладений на особу, яка набуває
право власності у відповідності до
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1740 від 03 листопада
1998 року, оскільки це суперечить акту
вищої юридичної сили. Тобто, позивач
має право на повернення помилково
сплаченої до Пенсійного фонду України
суми.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому Хмельницької області
залишити без задоволення, постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді