Справа № 143/212/14-а
Суддя: Скрицький Л. П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/212/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2014 року м. Погребище

Погребищенський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Скрицького
Л.П.,

з участю секретаря Москаленко
С.П.,

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні Погребищенського районного
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області Пахольчака
Олександра Володимировича про
визнання протиправною і скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення,-

В С Т
А Н О В И В:

29 січня 2014 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до
інспектора ВДАІ Погребищенського РВ
УМВС України у Вінницькій області
Пахольчака Олександра Володимировича
про визнання неправомірною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
постановою Серії АБ2 № 040602 від 21.01.2014
року на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 гривень, як
зазначено в постанові за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП -
здійснення руху по тротуарі.

Позивач з постановою відповідача не
погоджується, вважає, що вона є
необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився,
проте подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
завчасно належним чином, заяви про
відкладення розгляду справи не подавав
(а.с.18).

З'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. ( ч.1
ст.2 КАС України ).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що відповідачем
по справі при складанні постанови про
адміністративне правопорушення від
21.01.2014 року відносно позивача не було в
повному обсязі дотримані вимоги ст.283
КУпАП, згідно яких постанова повинна
містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

При розгляді справи були порушені
вимоги ст. ст. 268, 278-280 КУпАП. Зокрема, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення не було з'ясовано чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

Усупереч ст. 251 КУпАП не враховані
докази по справі та суб'єктивна сторона
проступку, пов'язаного із порушенням
правил дорожнього руху. Вина є основна
й обов'язкова ознака суб'єктивної
сторони зазначеного правопорушення.

В постанові в справі про
адміністративне правопорушення Серії
АБ2 № 040602 від 21.01.2014 року вказано, що
21.01.2014 року о 08 год. 00 хв. в м. Погребище
по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Пежо - 405, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив
рух тротуаром, тобто порушив п.11.13
Правил дорожнього руху згідно яких:
забороняється рух транспортних
засобів по тротуарах і пішохідних
доріжках, крім випадків, коли вони
застосовуються для виконання робіт
або обслуговування торговельних та
інших підприємств, розташованих
безпосередньо біля цих тротуарів або
доріжок, за відсутності інших під'їздів
і за умови виконання вимог пунктів
26.1-26.3 цих Правил.

Проте, в судовому засіданні
встановлено, що викладені в постанові
про накладання адміністративного
стягнення обставини не відповідають
фактичним обставинам, а саме, 21.01.2014
року о 08 год. 00 хв. в м. Погребище по вул.
Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Пежо - 405, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив
рух тротуаром, згідно п. 26.3. Правил
дорожнього руху, де зазначено, що у
пішохідну зону в'їзд дозволяється лише
транспортним засобам, що обслуговують
громадян і підприємства, які
розташовані у зазначеній зоні, а також
транспортним засобам, що належать
громадянам, які проживають або
працюють у цій зоні, чи автомобілям
(мотоколяскам), позначеним
розпізнавальним знаком "Інвалід", якими
керують водії-інваліди, оскільки
позивач являється інвалідом третьої
групи, що підтверджується: довідкою
МСЕК (а.с.5, 6) та фотозображенням з
розпізнавальним знаком «Інвалід», який
розміщувався на лобовому склі його
автомобіля (а.с.9-12).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в діях позивача відсутній
склад адміністративного
правопорушення, а відповідачем
допущено істотне порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, а тому постанова у
справі не може вважатися законною та
обґрунтованою та підлягає скасуванню,
а провадження у справі про
адміністративне правопорушення слід
закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 293 ч. 1 п. 1
КУ п АП, ст.162, ст.163 КАС України, суд -

П О С Т А
Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною і
скасувати постанову інспектора ВДАІ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області Пахольчака
Олександра Володимировича від 21.01.2014
року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 гривень 00 коп.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 закрити на підставі
ст.247 КУпАП за відсутністю події та
складу правопорушення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя