Справа № 33640/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2010 р.справа № 2а-103/09
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2009 року у справі
№ 2а-103/09 за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Олександрійської
міської ради про визнання
бездіяльності неправомірною та
відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом в якому
просив визнати протиправними дії та
бездіяльність відповідача в частині
контролю за діяльністю міської лікарні
№1 м.Олександрія; зобов'язати
виконавчий комітет Олександрійської
міської ради організувати
систематичний контроль за додержанням
вимог законодавства у міській лікарні
№1 м.Олександрія, особливу увагу
звернувши на призначення лікарів на
посади за сумісництвом; стягнути з
відповідача заподіяну моральну шкоду у
розмірі 50000грн. В обґрунтуванні
заявлених вимог позивач посилався на
те, що внаслідок некваліфікованих дій
лікарів лікарні №1 м.Олександрія помер
його син. Відповідач, який в силу
Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Закону
України «Про охорону здоров'я»,
наділений повноваженнями щодо
контролю за діяльністю комунальних
лікарень, належним чином не виконував
свої обов'язки, що надало можливості
працевлаштуватися в лікарні лікарям,
фахові знання та стан здоров'я яких, не
відповідали займаній посаді, що в
результаті призвело до смерті сина
позивача.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2009 року позов
задоволено частково, а саме визнано
протиправними дії та бездіяльність
відповідача в частині контролю за
діяльністю міської лікарні №1
м.Олександрія; зобов'язати виконавчий
комітет Олександрійської міської ради
організувати систематичний контроль
за додержанням вимог законодавства у
міській лікарні №1 м.Олександрія щодо
призначення лікарів на посади за
сумісництвом; стягнуто з відповідача
на відшкодування моральної шкоди
3000грн. та 500грн. витрат на юридичну
допомогу.

Не погодившись із вказаною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій не
погоджуючись з визначеним судом
розміром компенсації за завдану
моральну шкоду, просить скасувати
постанову суду, в частині визначення
розміру відшкодування моральної шкоди
та прийняти нову постанову про
задоволення заявлених позовних вимог в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами суд першої інстанції виходив
з того, що даний спір є справою
адміністративної юрисдикції.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає законними та
обгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, вказана норма права передбачає
два критерії для відмежування справ
адміністративної юрисдикції від справ
іншої юрисдикції і це є: суб'єктний та
предметний склад.

Суб'єктивний склад обумовлений
наявністю у справі сторони, яка є
суб'єктом владних повноважень.

Предметний склад обумовлений тим, що
справа адміністративної юрисдикції
повинна містити в собі
публічно-правовий спір.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України
суб'єкт владних повноважень -орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основані законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, вказані у наведеній нормі
процесуального права, органи та їх
посадові особи не завжди є суб'єктами
владних повноважень, а лише при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані
не належним контролем відповідача за
закладами охорони здоров'я, що призвело
до прийняття на роботу фахівців, які за
станом свого здоров'я та недостатністю
професійних знань не можуть виконувати
покладені на них обов'язки.

Між тим, виконавчий комітет міської
ради не наділений владними
управлінськими функціями щодо підбору
фахівців, перевірку їх професійних
якостей та призначення на посади
лікарів та на посади інших медичних
працівників. Укладення трудового
контракту з Головним лікарем не
відноситься до владних управлінських
функцій, а стосується реалізації
уповноваженим органом власника
установи наданих прав щодо прийняття
на роботу.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про те, що у спірних правовідносинах
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, оскільки його
повноваження не обумовлені виконанням
владних управлінських функцій

Крім цього, з позовних вимог, які є
предметом позову, не вбачається, що між
сторонами існує публічно-правовий
спір, спірні правовідносини виникли з
приводу відшкодування заподіяної
неправомірними діями шкоди.

Відповідно до ст..15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст..16 Цивільного кодексу
України одним із способів захисту
цивільного права є відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Отже, спірні правовідносини, які
склалися між сторонами мають
вирішуватися в порядку цивільного
судочинства відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК
України.

За таких обставин розгляд справи
судом першої інстанції на підставі
норм КАС України суперечить ч.1 ст.17
цього Кодексу, якою передбачені межі
компетенції адміністративних судів.

Частиною 1 ст.203 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд апеляційної
інстанції скасовує рішення суду першої
інстанції і залишає позовну заяву без
розгляду або закриває провадження у
справі з підстав, встановлених ст.ст. 155,
157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За встановлених обставин, колегія
суддів вважає за необхідне, постанову
суду першої інстанції скасувати, а
провадження у справі закрити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.157, 160, 198, 203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2009 року у справі
№ 2-а-103/09 скасувати, а провадження в
адміністративній справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
28.01.2010р.)

Головуючий
Я.В. Семененко

Судді
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко