Справа № 821/267/14
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р. Справа № 821/267/14

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Гомельчука С.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області до дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Брилівський
елеватор" про стягнення
капіталізованих платежів,

встановив:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області (далі - позивач,
відділення Фонду) звернулося до суду з
позовом до дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Брилівський елеватор" (далі -
відповідач, ДП ДАК "Хліб України"
"Брилівський елеватор", підприємство), у
якому просить стягнути капіталізовані
платежі в розмірі 132425 грн. 28 коп.

В обґрунтування позовних вимог
відділення Фонду вказувало, що
відповідач знаходиться в стані
ліквідації, у зв'язку з чим зобов'язаний
здійснити капіталізацію платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань ДП ДАК "Хліб України"
"Брилівський елеватор" перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю та здоров'ю, в результаті
нещасних випадків. У відділенні Фонду
знаходяться на обліку особи з
ушкодженням здоров'я на підприємстві
відповідача щодо яких мають бути
капіталізовані платежі на загальну
суму 132425 грн. 28 коп. Відділенням Фонду
була направлена голові ліквідаційної
комісії заява про визнання
капіталізованих платежів № 05-30-3-553/1584
від 15 жовтня 2013 року, на яку надійшла
відповідь про відмову у визнанні
таких платежів з підстав отримання
потерпілими травм у 1996 та 1999 роках, в
той час , як державна реєстрація ДП
ДАК "Хліб України" "Брилівський
елеватор" відбулась лише 17 вересня 1999
року. Оскільки така відмова, на думку
позивача, суперечить нормам чинного
законодавства та у зв'язку з тим, що
виставлена до сплати сума
капіталізованих платежів не погашена
відповідачем, тому кошти в сумі 132425
грн. 28 коп. підлягають стягненню в
судовому порядку.

Від представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представником відповідача надано до
суду заяву про розгляд справи в
порядку письмового провадження та
письмове заперечення проти позову, в
якому зазначено, що підстав для
стягнення з дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Брилівський елеватор"
капіталізованих платежів в розмірі
132425 грн. 28 коп. немає, оскільки позивач
не скористався можливістю звернення
до суду з позовом щодо оскарження
дій відповідача про відмову у
визнанні кредиторських вимог. Крім
того, зауважено, що ДП ДАК "Хліб
України" "Брилівський елеватор" як
самостійна юридична особа не
відповідає за зобов'язання інших
юридичних осіб, в тому числі ,
державного підприємства "Брилівський
елеватор", де стались нещасні випадки
з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У
задоволенні позову просить відмовити.

Згідно з ч.4 ст.122 КАС України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов наступного.

Згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 22 серпня 1996 року
№ 1000 "Про утворення Державної
акціонерної компанії "Хліб України"" на
базі підприємств, в т.ч. Брилівського
елеватора, що підлягали перетворенню у
відкриті акціонерні товариства,
утворено Державну акціонерну компанію
"Хліб України".

За постановою Кабінету Міністрів
України від 05 листопада 1997 року № 1218
державне майно Брилівського елеватора
передано до статутного фонду ДАК "Хліб
України". У складі вказаної компанії
відокремлено дочірні підприємства,
зокрема, дочірнє підприємство
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Брилівський елеватор".

Таким чином, відповідач є
правонаступником державного
підприємства "Брилівський елеватор".

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" ДП ДАК "Хліб України"
"Брилівський елеватор" зареєстровано у
відділенні Фонду, як платника
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Як встановлено судом відповідно до
актів про нещасний випадок №4 від 15
лютого 1996 року та № 5 від 04 січня 1999
року та витягів з актів опосвідчення
Скадовської міжрайонної МСЕК від 15
листопада 2000 року та від 12 січня 2000
року, на державному підприємстві
"Брилівський елеватор" отримали
професійні захворювання ОСОБА_2,
втративши 60 відсотків професійної
працездатності, та ОСОБА_1 (втрата 25
відсотків професійної працездатності).

Вказаним особам позивачем призначені
й виплачуються щомісячні страхові
виплати.

Так, 15 серпня 2001 року відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області винесено
постанови про продовження раніше
призначеної страхової виплати ОСОБА_2
(щомісячний розмір відшкодування
втраченого потерпілим заробітку - 91
грн. 82 коп.) та ОСОБА_1 ( щомісячна сума
виплати - 36 грн. 14 коп.).

Постановою позивача від 29 березня 2013
року № 2120/20033/20033/69 ОСОБА_2 призначено
перераховану щомісячну грошову суму в
розмірі 739 грн. 64 коп. з 01 березня 2013
року безстроково.

Згідно з постановою відділення Фонду
від 29 березня 2013 року № 2120/20032/20032/69
розмір перерахованої щомісячної
безстрокової грошової суми потерпілої
ОСОБА_1 становить 291 грн. 13 коп.

На виконання п.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 11 серпня 2010 року
№ 764 винесено наказ ДАК "Хліб України"
від 16 вересня 2013 року № 64 щодо
припинення шляхом ліквідації
дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Брилівський елеватор", про що внесено
відомості до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

05 жовтня 2013 року у газеті "Урядовий
кур'єр" № 182 розміщено оголошення
відносно ліквідації відповідача, в
якому зазначено, що претензії
кредиторів приймаються протягом двох
місяців з моменту його опублікування.

Судом з'ясовано, що позивачем зроблено
розрахунок капіталізації платежів для
продовження страхових виплат особам,
постраждалим на виробництві протягом
їх життя на загальну суму 132425 грн. 28 коп.
та у встановлений строк направлено
голові ліквідаційної комісії ДП ДАК
"Хліб України" "Брилівський елеватор"
заяву від 15 жовтня 2013 року № 05-30-3-553/1584
про визнання капіталізованих
платежів.

Відповідачем сума капіталізованих
платежів не визнана та не сплачена.
Свою відмову, викладену у листі від 16
грудня 2013 року № 204, ліквідатор ДП ДАК
"Хліб України" "Брилівський елеватор"
обгрунтував тим, що підприємство як
самостійна юридична особа,
зареєстрована Цюрупинською районною
державною адміністрацією 17 вересня
1999 року, не відповідає за
зобов'язаннями державного
підприємства "Брилівський елеватор",
зокрема, зафіксованими в актах про
нещасні випадки, що стались з
громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15
лютого 1996 року №4 та від 04 січня 1999
року № 5 та не є платником
капіталізованих коштів.

Дослідивши відомості, внесені до
трудових книжок потерпілих, копії
яких містяться серед матеріалів
справи, судом встановлено, що ОСОБА_2
прийнято на роботу до державного
підприємства "Брилівський елеватор"
30 жовтня 1992 року, ОСОБА_1 обіймала
посаду лаборанта на даному
підприємстві з 11 вересня 1979 року.
Згідно з п.2.15 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 р. № 58, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17 серпня
1993 р. за № 110, 17 вересня 1999 року за
час роботи працівників, у графі "3" їх
трудових книжок зроблено запис про
переіменування підприємства у дочірнє
підприємство Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Брилівський
елеватор" на підставі наказу № 105 від 17
вересня 1999 року.

Крім того, про визнання та часткове
відшкодування ДП ДАК "Хліб України"
"Брилівський елеватор" зобов'язань
перед ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчать
документи, що входять до особових
справ потерпілих, переданих
відповідачем до відділення Фонду 24
липня 2001 року та 21 вересня 2001 року
відповідно. Зокрема, довідки про
розмір втраченого заробітку, витрат
на медичну та соціальну допомогу та
інших страхових виплат від 06 серпня
2001 року № 01-04/351 (по ОСОБА_1.) та № 01-04/354
(по ОСОБА_2.) та довідки від 21 вересня 2001
року № 01-04/356 та № 01-04/355 щодо
тимчасового непроведення ДП ДАК"Хліб
України" "Брилівський елеватор"
щомісячних виплат вказаним особам
частини втраченого в результаті
нещасного випадку на виробництві
заробітку у період з 01 квітня 2001
року по 06 серпня 2001 року, у зв'язку
зі скрутним фінансовим становищем.

За таких обставин, суд не може
погодитись з позицією ДП ДАК "Хліб
України" "Брилівський елеватор",
відображеною у листі від 16 грудня 2013
року № 204 та у письмовому запереченні
проти позову щодо відсутності у
нього відповідальності за
зобов'язаннями державного
підприємства "Брилівський елеватор",
переіменованого на дочірнє
підприємство Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Брилівський
елеватор", перед потерпілими, нещасний
випадок з якими стався на даному
підприємстві.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 112 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) у разі ліквідації
платоспроможної юридичної особи
вимоги її кредиторів задовольняються у
першу чергу щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

Що стосується зауваження голови
ліквідаційної комісії про
невикористання позивачем можливості
звернення до суду з позовом щодо
оскарження дій відповідача про
відмову у визнанні кредиторських
вимог, суд зазначає, що пунктом 3 ст. 112
ЦК України передбачено право, а не
обов'язок кредитора щодо звернення до
суду з позовом до ліквідаційної
комісії.

Частиною другою статті 1205 ЦК України
встановлено, що у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
визначено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV.)

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

Так, роботодавець, як страхувальник,
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду (п.2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1105-XIV -
чинний на момент виникнення
правовідносин) .

За приписами статей 15, 46 цього Закону,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань - це
некомерційна самоврядна організація,
яка провадить збір та акумулювання
страхових внесків.

Згідно з положенням статті 46 Закону №
1105-XIV, фінансування Фонду здійснюється
за рахунок, зокрема, внесків
роботодавців та капіталізованих
платежів, що надійшли у випадках
ліквідації страхувальників у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, наведеними нормами Закону
№ 1105-XIV та Цивільного Кодексу України
законодавець зобов'язує
страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації (не лише у випадку
ліквідації підприємства-банкрута, але
й за інших підстав, передбачених
законодавством).

Порядок обчислення і сплати страхових
внесків до Фонду визначений
Інструкцією про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженою постановою правління
Фонду від 12 липня 2007 року №36,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 1 серпня 2007 року за №867/14134,
пунктом 5.9 якої встановлено, що для
покриття витрат Фонду потерпілим на
виробництві, які працювали на
підприємствах, що ліквідовані, кошти до
Фонду сплачуються страхувальником
згідно з Порядком, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 6 травня 2000 року №765 (далі - Порядок
№765).

Відповідно до п.1 Порядку № 765
здійснюється капіталізація платежів
для задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
відшкодувати шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю громадян, у тому числі
застрахованих у Фонді соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань. Капіталізація платежів
здійснюється щодо кожної особи з
урахуванням заборгованості за
попередні роки та необхідності виплати
майбутніх платежів. Під час розрахунку
сум цих платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

За змістом пункту 3 Порядку №765
капіталізація платежів розраховується
на період, що визначається як різниця
між середньою тривалістю життя для
чоловіків і жінок у країні та їх віком
на момент здійснення капіталізації.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем для визначення періоду, на
який розраховувалася капіталізація
платежів щодо осіб, яким безстроково
встановлений відсоток втрати
працездатності та призначені страхові
виплати використано дані середньої
очікуваної тривалості життя осіб,
наданих Державною службою статистики
України.

Відтак, суд вважає, що позивачем
проведено розрахунок суми
капіталізованих платежів та висунуто
вимогу про їх сплату на підставі та у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена,
зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від 20
квітня 2011 року у справі № К/9991/1045/11 та
від 04 листопада 2010 року № К-6533/08.

Ураховуючи викладене вище, виходячи з
обов'язку відповідача щодо здійснення
капіталізації платежів та несплати на
час розгляду справи зазначених коштів,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області та необхідність
стягнення з ДП ДАК "Хліб України"
"Брилівський елеватор" на користь
позивача суми у розмірі 132425 грн. 28 коп.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ч.4 ст.94, ч.4 ст.122, ст.ст. 158-163, 167
КАС України суд,-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Брилівський елеватор", код
00956572, на користь відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області, капіталізовані
платежі в розмірі 132425 (сто тридцять
дві тисячі чотириста двадцять п'ять)
грн. 28 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Гомельчук С.В.

кат. 10.2.1