Справа № 826/20718/13-а
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2014 року 11:51 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді
Власенкової О.О., за участі секретаря
судового засідання Островської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач,
до Служби безпеки України
про визнання протиправною
бездіяльності щодо надання відпустки,
зобов'язання надати відпустку,
Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить:
- визнати протиправною
бездіяльність Служби безпеки України
щодо неприйняття рішення про надання
йому відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку;
- зобов'язати Службу безпеки
України надати йому відпустку по
догляду за дитиною до досягнення нею
Позов вмотивовано тим, що,
всупереч законам України «Про
відпустки» та «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» відповідачем не
прийнято рішення про надання позивачу
відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років, на яку він
має право, оскільки мати дитини таким
правом не скористалася.
У судовому засіданні позивач
позов підтримав, просив його
Представник відповідача у
судовому засіданні та в письмовому
запереченні щодо позову заперечила,
стверджуючи про відсутність підстав
для надання такої відпустки, оскільки
дружина позивача правом на отримання
вказаної відпустки не скористалася.
Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши та
оцінивши докази, що містяться у справі,
суд прийшов до висновку про часткову
обґрунтованість позовних вимог з
Позивач проходить військову
службу в Службі безпеки України на
посаді оперуповноваженого 3 відділу 1
управління ДКІ Служби безпеки України
на підставі контракту.
Позивач перебуває в шлюбі з
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб від 06 жовтня 2012 року серії
НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Оболонського
районного управління юстиції у м.Києві.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та його
дружини народилась донька ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 31 липня 2013 року серії
НОМЕР_2, виданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районного управління
Відповідно до довідки Клінічної
офтальмологічної лікарні «Центр
мікрохірургії ока» від 11 жовтня 2013 року
№ 175 дружина позивача ОСОБА_3 з 11 жовтня
2013 року після закінчення тимчасової
непрацездатності у зв'язку з
вагітністю та пологами стала до роботи.
Згідно з довідкою управління
праці та соціального захисту населення
від 28 жовтня 2013 року № 11-02/4029 ОСОБА_3
отримала допомогу при народженні
дитини ОСОБА_4 Щодо призначення
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років не зверталась.
Відтак, дружина позивача своє
право на відпустку по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років
не використала, вийшла на роботу;
допомогу до досягнення дитиною
трирічного віку не отримувала.
Ураховуючи наведене, позивач 11
жовтня 2013 року звернувся до т.в.о.ДКІБ
Служби безпеки України з рапортом про
надання з 11 жовтня 2013 року відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
25 жовтня 2013 року позивач знову
звернувся до Голови Служби безпеки
України з рапортом про надання йому
вищевказаної відпустки. Аналогічний
рапорт подано ним 28 жовтня 2013 року.
Отримання згаданих рапортів
позивача відповідачем не
Незважаючи на неодноразове
звернення позивача до керівництва
Служби безпеки України з вищевказаними
рапортами, відповідач жодного рішення
за результатами розгляду цих рапортів
Під час судового розгляду справи
судом не здобуто доказів щодо розгляду
та вирішення Службою безпеки України в
установленому порядку рапортів ОСОБА_1
При цьому суд не бере до уваги як
доказ у даній справі лист Служби
безпеки України від 03 грудня 2013 року №
16/4742, яким дружину позивача ОСОБА_3
повідомлено про відсутність підстав
для надання її чоловікові ОСОБА_1
вищезгаданої відпустки.
Вирішуючи цей спір, суд виходить
Відповідно до статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу» військова служба є
державною службою особливого
характеру, яка полягає у професійній
діяльності придатних до неї за станом
здоров'я і віком громадян України,
пов'язаній із захистом Вітчизни.
Порядок проходження громадянами
України військової служби, їх права та
обов'язки визначаються цим законом,
відповідними положеннями про
проходження військової служби
громадянами України, які
затверджуються Президентом України та
іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 40 Закону України «Про
військовий обов'язок та військову
службу» визначено, що гарантії
правового і соціального захисту
громадян України, які виконують
конституційний обов'язок щодо захисту
Вітчизни, забезпечуються відповідно до
законів України «Про Збройні Сили
України», «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», «Про державні
гарантії соціального захисту
військовослужбовців, які звільняються
із служби у зв'язку з реформуванням
Збройних Сил України, та члені їхніх
сімей» та іншими законами.
військовослужбовців в розумінні
статей 1 та 1-1 Закону України «Про
соціальний та правовий захист
військовослужбовців» є діяльність
(функція) держави, спрямована на
встановлення системи правових і
соціальних гарантій, що забезпечують
реалізацію конституційних прав і
свобод, задоволення матеріальних і
духовних потреб військовослужбовців
відповідно до особливого виду їх
службової діяльності, статусу в
суспільстві, підтримання соціальної
стабільності у військовому середовищі.
Згідно з приписами статті 10-1
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, відповідно до
Закону України «Про відпустки»
надаються додаткові відпустки у
зв'язку з навчанням, творчі відпустки
та соціальні відпустки.
За змістом статті 18 Закону
України «Про відпустки» після
закінчення відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами за бажанням
жінки їй надається відпустка для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Підприємство за
рахунок власних коштів може надавати
жінкам частково оплачувану відпуску
та відпустку без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною більшої
тривалості. Ця відпустка може бути
використана повністю або частинами
також батьком дитини, бабою, дідом чи
іншими родичами, які фактично
доглядають за дитиною, або особою, яка
усиновила чи взяла під опіку дитину, та
одним із прийомних батьків.
Частиною 7 статті 179 КЗпП України
також передбачено, що відпустки для
догляду за дитиною, передбачені
частинами 3, 4 та 6 цієї статті, можуть
бути використані повністю або
частинами також батьком дитини, бабою,
дідом чи іншими родичами, які фактично
доглядають за дитиною.
Водночас згідно з приписами
частини 5 статті 11 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» батько з числа
військовослужбовців користується
всіма пільгами, передбаченими
законодавством з питань соціального
захисту жінок, охорони материнства і
дитинства тільки в тому випадку, якщо
виховує дитину без матері (у разі її
смерті, позбавлення батьківських прав,
на час перебування у лікувальному
закладі охорони здоровя та в інших
випадках відсутності материнського
піклування про дітей).
Аналізуючи співвідношення
положень статті 18 Закону України «Про
відпустки» та статті 11 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», суд приходить до висновку, що
пріоритетному застосуванню
підлягають норми статті 18 Закону
України «Про відпустки» як такі, що
прийнято пізніше та визначають право
батька-військовослужбовця на
соціальну відпустку для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
Відповідно до пункту 53 розділу VI
Положення про проходження військової
служби військовослужбовцями Служби
безпеки України, затвердженого Указом
Президента України від 27 грудня 2007 року
№ 1262/200, у мирний час
військовослужбовцям Служби безпеки
України надаються відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
Згідно з пунктом 60 згаданого
Положення додаткові відпустки у
зв'язку з навчанням, творчі відпустки
та соціальні відпустки надаються
військовослужбовцям відповідно до
Закону України «Про відпустки». Інші
додаткові відпустки надаються їм на
підставах та в порядку, визначених
відповідними законами України.
Порядок надання соціальних
відпусток визначено статтею 20 Закону
України «Про відпустки». Так, зокрема,
згідно з частиною 3 цієї статті
відпустка для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається за заявою жінки або осіб,
зазначених у частині 3 статті 18 цього
Закону, повністю або частково в межах
установленого періоду та оформляється
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.
Особам, зазначеним у частині
третій статті 18 цього Закону (крім осіб,
які усиновили чи взяли дитину під опіку
у встановленому законодавством
порядку, прийомних батьків), відпустка
для догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку надається на
підставі довідки з місця роботи
(навчання, служби) матері дитини про те,
що вона вийшла на роботу до закінчення
терміну цієї відпустки і виплату
допомоги по догляду за дитиною їй
припинено (із зазначенням дати)
(частина 4 статті 20 вищевказаного
Беручи до уваги наведені приписи
законодавства та те, що дружина
позивача ОСОБА_3 - мати його дитини не
використала своє право на відпустку по
догляду за дитиною по досягненню нею
трирічного віку, вийшла на роботу після
закінчення тимчасової
непрацездатності у зв'язку з
вагітністю та пологами, а також не
зверталась щодо призначення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та відповідно не
отримувала такої допомоги, суд
приходить до висновку про наявність у
позивача права на отримання зазначеної
За таких обставин суд
погоджується з доводами позивача про
бездіяльність відповідача щодо
надання йому відпустки, що є перешкодою
для реалізації ним права на отримання
такої відпустки, у зв'язку з чим суд
вважає за необхідне задовольнити
позовну вимогу про визнання такої
діяльності протиправною.
Водночас, за умови відсутності
рішення Служби безпеки України про
відмову у наданні позивачу
вищевказаної відпустки, суд не вбачає
підстав для задоволення позовної
вимоги про зобов'язання відповідача
надати йому цю відпустку, оскільки
інакше це буде втручанням суду у
дискреційні повноваження відповідача -
суб'єкта владних повноважень.

Ураховуючи викладене та
керуючись частиною 2 статті 11 КАС
України, суд з метою повного захисту
права позивача на відпустку вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та зобов'язати відповідача прийняти
рішення щодо надання ОСОБА_1 відпустки
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, під чим слід розуміти -
прийняти рішення або про надання
відпустки або про відмову в її наданні.

Керуючись статтями 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати протиправною
бездіяльність Служби безпеки України
щодо неприйняття рішення про надання
ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати Службу безпеки
України у місячний строк від дня
набрання законної сили цією постановою
суду прийняти рішення щодо надання
ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку та строки, встановлені статтею
254 КАС України, та може бути оскаржена у
порядку та строки, встановлені
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
О.О. Власенкова

Повний текст постанови складено та
підписано 26 лютого 2014 року.