Справа № 1601/2а-3958/11
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.Справа № 1601/2а-3958/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області на
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
10.10.2013р. по справі № 1601/2а-3958/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

24.09.2013 року державний виконавець
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ О.В. Мокра звернулась до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області із
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 13.04.2012 року по
справі № 2а-3958/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
кошти здійсненого перерахунку за
рішенням суду в сумі 782,25 грн.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 10.10.2013 р. по справі № 1601/2а-3958/11 заяву
державного виконавця Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ О.В. Мокрої
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Автозаводського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 14.03.2011 року по справі №
1601/2а-3958/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області про
перерахунок пенсії: стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_1 кошти здійсненого
перерахунку за рішенням суду в сумі 782,
25 грн.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
10.10.2013 року та постановити нову ухвалу,
якою відмовити в задоволенні заяви про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Вказує, що
задовольняючи заяву державного
виконавця суд першої інстанції дійшов
до помилкового висновку щодо наявності
встановлених законом підстав для зміни
способу та порядку виконання судового
рішення.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
14.03.2011 року задоволено частково позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводському районі в м.
Кременчуці Полтавської області.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводському районі в м. Кременчуці
Полтавської області щодо не
нарахування та не проведення виплат
позивачу щомісячних соціальних
державних допомог до пенсії як дитині
війни за період з 19.07.2010 року по 19.01.2011
року як таку, що не відповідала вимогам
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" в розмірі
встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Автозаводському районі в
м. Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 19.07.2010 року по 14.03.2011
року з урахуванням раніше виплачених
сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

22.01.13 року позивачем отримано
виконавчий лист.

27.08.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
провадження № 39511074 з виконання
виконавчого листа, виданого
Автозаводським районним судом м.
Кременчука Полтавської області 13.04.2012
року.

20.07.2011 року боржником надано до відділу
ДВС розпорядження № 135203/31 на доплату
стягувачу за рішенням суду. В
подальшому, державного виконавця
повідомлено, що виплати по рішенню суду
в сумі 782,25 грн. не проведено, у зв'язку з
відсутністю відповідного фінансового
ресурсу бюджету (лист № 9714/02-21 від 27.06.2013
року).

Задовольняючи заяву про зміну способу
і порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
14.03.2011 року по справі № 2а-3958/11, суд
першої інстанції виходив з наявності
обставин, які роблять неможливим
виконання судового рішення про
зобов'язання відповідача здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та провести
відповідні виплати щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни, а відтак, і передбачених
законом підстав для зміни способу і
порядку виконання рішення.

Задовольняючи заяву про зміну способу
і порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
29.07.2011 року по справі № 2а-12954/11, суд
першої інстанції виходив з наявності
обставин, які роблять неможливим
виконання судового рішення про
зобов'язання відповідача здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та провести
відповідні виплати щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни, а відтак, і передбачених
законом підстав для зміни способу і
порядку виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 14.03.2011 р. зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області (в подальшому -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області)
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 19.07.2010 року по 14.03.2011
року.

Постанова є обов'язковою для виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

Згідно з ч.2, 3 ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Колегія суддів зазначає, що порядок
виконання судових рішень про стягнення
з Державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація),
визначено Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Матеріалами справи підтверджено, що
згідно з повідомленням Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області від
27.06.2013 року № 9714/02-21, позивачеві за
виконавчим листом виданого 13.04.2012 р. по
справі № 2а-3958/11 було здійснено
перерахунок пенсії, сума доплати за
рішенням суду склала 782,25 грн. Крім
того, відповідач послався на Рішення
Конституційного Суду України від 26.12.2011
року, яким визнано конституційним
положення стосовно фінансування
виплат, передбачених ст.ст.6, 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового розміру бюджету
Пенсійного фонду України, та на норми
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», та зазначив про
відсутність відповідного
фінансування.

Таким чином, постанова Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 14.03.2011
р. не виконана в частині виплати
позивачу перерахованої пенсії у
розмірі 782,25 грн., що підтверджується
листом Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області від 27.06.2013 року № 9714/02-21.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4901-VI
встановлено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Слід зауважити, що зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, якими не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Дані
обставини є підставою для зміни
способу і порядку виконання судового
рішення.

Отже колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що заява державного виконавця підлягає
задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріальної о та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 6 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
10.10.2013р. по справі № 1601/2а-3958/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.