Справа № 805/9967/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Київ К/800/58161/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом
управління Державної казначейської
служби України в Амвросіївському
районі Донецької області (далі - УДКС)
до територіальної державної інспекції
з питань праці у Донецькій області
(далі - Інспекція) про скасування
припису та визнання перевірки
незаконною за касаційної скаргою УДКС
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 1 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року представник УДКС
звернувся в суд з позовом, відповідно
до якого просив:

скасувати припис Інспекції від 26.06.2013
року №05-29-008/001-0013;

визнати незаконною проведення
перевірки на предмет додержання УДКС
вимог законодавства про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Посилався на незаконність
оскаржуваного припису, оскільки УДКС
порушень законодавства щодо
соціального захисту інвалідів не
допускало.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 1 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволено
частково. Скасовано припис Інспекції
від 26.06.2013 року №05-29-008/001-0013 в частині
зобов'язання подати звіт у триденний
строк, з дня його отримання, до
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів за місцем реєстрації за
формою, затвердженою Міністерством
праці України за погодженням з
Державним комітетом статистики
України. У решті в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник УДКС, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить попередні
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.
Вказує на те, що працевлаштування
інвалідів здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. В даному
випадку, управління не мало можливості
працевлаштувати інвалідів, оскільки не
отримувало від них заяв про участь у
конкурсі. Крім того, Інспекція взагалі
не мала правових підстав до проведення
зазначеної перевірки в УДКС.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, Інспекцією проведено
перевірку УДКС на предмет додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове соціальне
страхування. За результатами якої
складено припис від 26.06.2013 року
№05-29-008/001-0013, який є предметом
оскарження, про зобов'язання подати
звіт до відділення Фонду соціального
захисту інвалідів за формою,
затвердженою Міністерством праці
України з погодженням з Держкомстатом,
прийняти діючі міри для забезпечення
виконання нормативу працевлаштування
інвалідів відповідно до вимог статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» та у
строк до 26.12.2013 року проінформувати
Інспекцію про виконання припису.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування припису про зобов'язання
подати звіт у триденний строк з дня
його отримання, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що Інспекцією
зазначений припис винесено
необґрунтовано та з порушенням норм
матеріального права. Зокрема, 26.02.2013
року УДКС надавався звіт про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2012 рік за формою №10-ПІ.

Щодо правомірності проведення
перевірки Інспекцією на предмет
додержання законодавства про працю та
загальнообов'язкове соціальне
страхування, то судами зроблено
висновок про її законність.

Рішення судів відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні, гарантії їм рівних
з усіма іншими громадянами можливостей
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і інтересами
визначаються Законом України від 21
березня 1991 року №875-ХІІ «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі - Закон №875-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 19
зазначеного Закону для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Контроль за виконання цього Закону, в
частині здійснення державного нагляду
та дотриманням підприємствами,
установами, організаціями, у тому числі
громадськими організаціями інвалідів,
фізичними особами, які використовують
найману працю, законодавства про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, покладено на Державну
інспекцію України з питань праці.

Такий висновок ґрунтується на
положення, викладених у підпункті 4
пункту 4 Положення про Державну
інспекцію України з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №386/2011,
згідно яких Інспекція здійснює
державний нагляд та контроль за
дотриманням підприємствами,
установами, організаціями, у тому числі
громадськими організаціями інвалідів,
фізичними особами, які використовують
найману працю, законодавства про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів у частині:

реєстрації у Фонді соціального захисту
інвалідів;

подання звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів;

виконання нормативу робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів.

Як вірно зазначено судами попередніх
інстанцій, право проведення посадовими
особами Інспекції перевірок щодо
дотримання чинного законодавства
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, які використовують
найману працю, установлених нормативів
робочих місць для працевлаштування
інвалідів визначено Порядком
проведення посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів,
затвердженим наказом Міністерства
соціальної політики України.

З урахуванням зазначених нормативних
актів, суди попередніх інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку про
законність проведення перевірки
Інспекцією.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
зазначений висновок не спростовують і
не дають підстав вважати судові
рішення такими, що ухвалені з
порушенням норм матеріального чи
процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління державної
казначейської служби України в
Амвросіївському районі Донецької
області відхилити, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 1 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський