Справа № 2а-5040/11/1370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014р.
Справа № 876/15474/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Саламахи О.І.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): Шалашова
Є.Є.,

відповідача-1 у справі: ОСОБА_2,

відповідача-2 у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, м.Новояворівськ Яворівського
району Львівської області

на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№2а-5040/12/1370

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області, м.Новояворівськ
Яворівського району Львівської
області

до відповідача-1: ОСОБА_3, с.Лозино
Яворівського району Львівської
області

відповідача-2: Лозинської сільської
ради, с.Лозино Яворівського району
Львівської області

про стягнення заборгованості що
виникла внаслідок переплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2012р. управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області звернулось до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача-1: ОСОБА_3, відповідача-2:
Лозинської сільської ради про
стягнення заборгованості що виникла
внаслідок переплати пенсії, просило, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
про визнання протиправними дій
Лозинської сільської ради в частині
видачі довідки №1 від 03.01.2006р. про
перебування у штаті Лозинської
сільської ради ОСОБА_3 як головного
бухгалтера; довідки №2 від 03.01.2006р. про
стаж державної служби, посадовий оклад,
ранг, надбавку за вислугу років ОСОБА_3
та додатку до довідки про премії та
надбавки за 2004-2005рр.; довідки №4 від
24.01.2005р. про заробіток для обчислення
пенсії за 1992-1994рр.; в частині внесення у
трудову книжку ОСОБА_3 записів, які
містять неправдиву та неповну
інформацію про посаду, яку обіймала
ОСОБА_3, а також приховування факту
наявності централізованої
бухгалтерії, утвореної при виконкомі
селищної Ради народних депутатів
трудящих; дії пенсіонера ОСОБА_3 щодо
приховування факту видачі
недостовірних довідок та їх надання до
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, що призвело до безпідставного
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу";
стягнення солідарно з Лозинської
сільської ради та ОСОБА_3
заборгованості із зайво виплаченої
пенсії (переплати) в сумі 100062,00грн., що
виникла за період з 03.01.2006р. по 31.05.2012р.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013р. у
справі №2а-5040/12/1370 заяву представника
ОСОБА_3 про закриття провадження у
даній справі від 06.11.2013р. задоволено,
провадження у справі №2а-5040/12/1370 за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області до ОСОБА_3, Лозинської
сільської ради про стягнення
заборгованості що виникла внаслідок
переплати пенсії, - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
ухвалу та постановити нову ухвалу, якою
відкрити провадження у справі. Доводи
апеляційної скарги ґрунтуються на
тому, що судом першої інстанції
порушено ст.ст.3, 4, 17 КАС України, п.1
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001р. №121/2001.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
10.02.2014р. з'явився представник апелянта
(позивача у справі): Шалашова Є.Є., якою
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
підтримано у повному обсязі, з
проханням апеляційну скаргу
задоволити, ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
11.11.2013р. про закриття провадження у
справі №2а-5040/12/1370 скасувати.

Представник відповідача-1: ОСОБА_2 проти
доводів апеляційної скарги заперечив
повністю, зазначив, що оскаржуване
рішення є законним та обґрунтованим,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
11.11.2013р. залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції слід скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції, з огляду на
наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
управлінням Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області проведено перевірку
Лозинської сільської ради
Яворівського району Львівської
області щодо правильності видачі
довідок ОСОБА_3 для призначення пенсії.
В ході проведеної перевірки
встановлено, що Лозинською сільською
радою для призначення пенсії ОСОБА_3
надано недостовірні довідки, дані
первинних документів відрізняються
від зазначених у довідках даних, які
подані для оформлення пенсії,
приховано факт наявності
централізованої бухгалтерії,
утвореної при виконкомі сільської
ради, а у трудову книжку внесено записи,
які містять неправильну і неповну
інформацію про посаду, яку обіймала
ОСОБА_3

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що предметом даного спору по
суті є відшкодування коштів у рахунок
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок надання недостовірних
відомостей про заробітну плату
пенсіонера, що потягло надмірну
виплату йому суми пенсії, відтак, даний
спір за своєю сутністю та характером
спірних правовідносин не є
публічно-правовим і не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, що є підставою для
закриття провадження у даній справі на
підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
адміністративного суду не
погоджується і зазначає слідуюче:

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст.3 КАС
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їх посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Як визначено ч.1 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

За вимогами п.5 ч.2 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог п.1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2001р.
№121/2001, яке було чинним на момент
виникнення спірних правовідносин,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для їх виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці та
соціальної політики України.

Згідно із вимогами п.1.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002р.
№8-2, управління Пенсійного фонду
України у районах, містах і районах у
містах є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Відповідно до вимог ст.101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
органи, що призначають пенсії, мають
право вимагати відповідні документи
від підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Керуючись вимогами ч.1 ст.50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

За змістом ст.50 зазначеного Закону,
саме територіальним органам
Пенсійного фонду надано право приймати
рішення про стягнення в судовому
порядку сум надміру виплачених пенсій.

Отже, Управління у прийнятті рішення
про стягнення сум надмірно виплачених
пенсій діють як органи державної влади
у здійсненні ними владних
управлінських функцій і, відповідно, як
суб'єкти владних повноважень.

Висновки суду першої інстанції про те,
що даний спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, є невірним.

Правова позиція щодо необхідності
розгляду справ даної категорії в
порядку адміністративного судочинства
наведена в ухвалі колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 16.01.2008р.
(реєстраційний номер 1457151).

Крім того, вказана позиція викладена у
Постанові Пленуму ВАСУ від 20.05.2013р. №8
"Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів", де у п.16.2
вказано, що право на звернення до суду з
позовами про стягнення надміру
виплачених коштів випливає з функцій
контролю за витрачанням коштів
Пенсійного фонду, тобто, у зв'язку зі
здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій. У зв'язку з цим через
публічно-правовий характер спірних
відносин вирішення таких спорів
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Згідно із вимогами п.4 ст.204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції, є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
199, 204, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, м.Новояворівськ Яворівського
району Львівської області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№2а-5040/12/1370 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, м.Новояворівськ Яворівського
району Львівської області до
відповідача-1: ОСОБА_3, с.Лозино
Яворівського району Львівської
області, відповідача-2: Лозинської
сільської ради, с.Лозино Яворівського
району Львівської області про
стягнення заборгованості що виникла
внаслідок переплати пенсії, -
задоволити частково.

2. Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№2а-5040/12/1370 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області, м.Новояворівськ Яворівського
району Львівської області до
відповідача-1: ОСОБА_3, с.Лозино
Яворівського району Львівської
області, відповідача-2: Лозинської
сільської ради, с.Лозино Яворівського
району Львівської області про
стягнення заборгованості що виникла
внаслідок переплати пенсії, - скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 14.02.2014р.