Справа № 816/471/14
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/471/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Чеснокова А.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Держземагенства
у Полтавській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області про:

- визнання протиправними дії Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області, щодо ненадання
повної та достовірної інформації на
запит ОСОБА_1 від 21 жовтня 2013 року №1;

- зобов'язання Головне управління
Держземагенства у Полтавській області
надати належним чином завіреної копії
дозволів на розроблення документації
із землеустрою ОСОБА_2 на території
Демидівської сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області наданих в 2013 році; надати копії
всіх документів на підставі яких були
надані дозволи на розроблення
документації із землеустрою ОСОБА_2 на
території Демидівської сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області (листи, звернення з усіма
додатками до них), в тому числі накази
чи інші розпорядчі документи з усіма
додатками до них; надати інформацію чи
надавалися ОСОБА_2 інші розпорядчі
документи у 2013 році, окрім дозволів на
розроблення документації із
землеустрою, що відносяться до надання
земельних ділянок державної власності
в користування на території
Демидівської сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
протиправно відмовлено у наданні
відповіді на запит №1 від 21 жовтня 2013
року. Вказує, що відповідно до положень
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" позивачу гарантовано право
на отримання достовірної, точної та
повної інформації.

Відповідач надав до суду письмові
пояснення, в яких зазначив, що
інформація викладена в запитах
відноситься до категорії "інформація
про фізичну особу (персональні дані", а
тому, в силу Закону України "Про захист
персональних даних", не підлягає
поширенню без згоди суб'єкта
персональних даних.

Відповідно до вимог частини четвертої
статті 1832 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя розглядає
справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 звернувся із запитами про
доступ до публічної інформації до
Головного управління Держземагенства
у Полтавській області.

24 жовтня 2013 року Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
направлено позивачу лист-відповідь
(вих. №44/950) про відмову у задоволенні
запитів.

Позивач не погодившись з діями
відповідача оскаржив їх до суду.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації, та
інформації, що становить суспільний
інтерес, визначені Законом України
«Про доступ до публічної інформації» №
2939-VI від 13 січня 2011 року (далі - Закон
України № 2939-VI).

Відповідно до частин першої та другої
статті 1 Закону України № 2939-VI публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Статтею 3 Закону України № 2939-VI
визначені гарантії забезпечення права
на доступ до публічної інформації,
відповідно до якої право на доступ до
публічної інформації гарантується:
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом;
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
інформації.

Відповідно до статті 5 Закону України №
2939-VI доступ до інформації
забезпечується шляхом: систематичного
та оперативного оприлюднення
інформації: в офіційних друкованих
виданнях; на офіційних веб-сайтах в
мережі Інтернет; на інформаційних
стендах; будь-яким іншим способом;
надання інформації за запитами на
інформацію.

Згідно статті 19 вищенаведеного Закону
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Згідно пункту 2 частини першої статті 22
Закону України № 2939-VI розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту якщо інформація, що
запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 6 Закону
України № 2939-VI встановлено, що
інформацією з обмеженим доступом є
конфіденційною інформацією.

Відповідно до частини сьомої статті 6
Закону України № 2939-VI обмеженню
доступу підлягає інформація, а не
документ. Якщо документ містить
інформацію з обмеженим доступом, для
ознайомлення надається інформація,
доступ до якої необмежений.

Як вбачається зі змісту запиту ОСОБА_1
від 21 жовтня 2013 року та в своїх позовних
вимогах, фактично позивач просить
Головне управління Держземагенства у
Полтавській області надати копії
дозволів на розроблення документації
із землеустрою та копії всіх
документів на підставі яких були
надані дозволи на розроблення
документації із землеустрою ОСОБА_2 на
території Демидівської сілької ради
Решетилівського району Полтавської
області.

Аналізуючи вищевикладене, суд
наголошує на тому, що позивачем
запитувались власне копії документів,
а не інформація.

Крім того, відповідно до частини другої
статті 21 Закону України "Про
інформацію" №2657-XII від 02 жовтня 1992 року
(далі - Закон України №2657-XII)
конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень.

Згідно зі статтями 2 та 5 Закону України
"Про захист персональних даних" №2297 - VI
від 01 червня 2010 року (далі - Закон
України №2297 - VI) персональні дані -
відомості чи сукупність відомостей про
фізичну особу, яка ідентифікована або
може бути конкретно ідентифікована, за
режимом доступу є інформацією з
обмеженим доступом.

Відповідно до частини другої статті 14
Закону України №2297 - VI поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини.

Відповідно до частини другої статті 11
Закону України №2657-XII до
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 30 жовтня 1997 року у
справі №5-зп щодо офіційного
тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону
України "Про інформацію" та статті 12
Закону України "Про прокуратуру" до
конфіденційної інформації про особу,
зокрема, належать свідчення про її
майновий стан та інші персональні дані.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 20 січня 2012 року у справі № 2-рп/2012 за
конституційним поданням Жашківської
районної ради Черкаської області щодо
офіційного тлумачення положень частин
першої, другої статті 32, частин другої,
третьої статті 34 Конституції України
Конституційний Суд України визначив,
що інформація про особисте та сімейне
життя особи (персональні дані про неї) -
це будь-які відомості чи сукупність
відомостей про фізичну особу, яка
ідентифікована або може бути конкретно
ідентифікована, а саме: національність,
освіта, сімейний стан, релігійні
переконання, стан здоров'я,
матеріальний стан. Збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя.

За таких обставин дані, які просить
надати позивач містять інформацію про
персональні дані ОСОБА_2 і є
інформацією з обмеженим доступом.

За результатами розгляду запиту ОСОБА_1
від 21 жовтня 2013 року Головним
управлінням Держземагенства у
Полтавській області надано відповідь
від 24 жовтня 2013 року №44/95, якою
повідомлено заявника, що інформація,
яку він запитує, відноситься до
категорії "інформацію про фізичну
особу (персональні дані)". В зв'язку з
чим зазначена інформація не може бути
надана без згоди особи, якої вона
стосується.

Так, відповідно до частини другої
статті 7 та пункту 3 частини третьої
статті 10 Закону України № 2939-VI
розпорядники інформації, визначені
частиною першою статті 13 цього Закону,
які володіють конфіденційною
інформацією, можуть поширювати її лише
за згодою осіб, які обмежили доступ до
інформації, а за відсутності такої
згоди - лише в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини.

Одночасно на розпорядника інформації
покладено обов'язок вживати заходів
щодо унеможливлення несанкціонованого
доступу до інформації про особу чи
інших осіб.

Доступ до публічної інформації
відповідно до цього Закону
здійснюється на певних принципах, в
тому числі вільного отримання та
поширення інформації, крім обмежень,
встановлених законом ( пункт 2 частина
перша статті 4 Закону України № 2939-VI).

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із
заявлених позовних вимог, на підставі
системного аналізу положень чинного
законодавства України, наявних у
матеріалах справи доказів, суд дійшов
висновку, що у суду відсутні підстави
для визнання протиправними дій
Головного управління Держземагенства
у Полтавській області щодо ненадання
повної та достовірної інформації та
зобов'язання останнього надати
відповідь.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Полтавській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
А.О. Чеснокова