Справа № 802/4745/13-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 лютого 2014 р.
Справа № 802/4745/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Т.Ю.,

позивача:
Миколенко Р.Л.,

відповідача:
Мельниченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "АВК Українське
каолінове товариство"

до: Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправними та
скасування податкових-повідомлень
рішень, рішень про результати розгляду
скарг

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АВК Українське
каолінове товариство" (далі - ТОВ "АВК
Українське каолінове товариство")
звернулось в суд з позовом до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Козятинська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових-повідомлень рішень, рішень
про результати розгляду скарг.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що висновки
акту перевірки № 40/22/33697003 від 17.07.2013р. є
безпідставними та необґрунтованими, не
відповідають нормам Податкового
кодексу України, а відтак податкові
повідомлення-рішення № від 02.08.2013
року, № та № від 17.10.2013р.
підлягають скасуванню, за відсутності
будь-яких порушень податкового
законодавства з боку товариства з
обмеженою відповідальністю "АВК
Українське каолінове товариство" при
провадженні ним господарської
діяльності. Крім того, позивач
заперечує та просить скасувати рішення
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про результати
розгляду первинної скарги № 9067/10/10-02-11
від 17.10.2013р. та рішення Міністерства
доходів і зборів України про
результати розгляду скарги
№15949/6/99-99-10-01-15 від 25.11.2013р.

Згідно письмових пояснень
представника відповідача (вих. №461/10-011
від 08.02.2014р., судом встановлено, що
рішенням Міністерства доходів і зборів
України №15949/6/99-99-10-01-15 від 25.11.2013р. про
результати розгляду скарги прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"В1" №001432200 від 25.11.2013р. про зменшення
бюджетного відшкодування ПДВ на суму
190715 грн. та застосування штрафних
санкцій у сумі 47679 грн. У зв'язку з
вищезазначеним рішенням про
результати розгляду скарги податкові
повідомлення-рішення форми "В1" №
від 02.08.2013р. та № від 17.10.2013р.
вважаються такими, що скасовані.

Ухвалою суду від 12.02.2014р. задоволено
клопотання представника позивача,
позовну заяву залишено без розгляду в
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № від 02.08.2013р., № від
17.10.2013р.; щодо визнання протиправними та
скасування рішень Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про результати розгляду
первинної скарги № 9067/10/10-02-11 від
17.10.2013р. та рішення Міністерства
доходів і зборів України про
результати розгляду скарги
№15949/6/99-99-10-01-15 від 25.11.2013р.

В судовому засіданні 12.02.2014р.
представником позивача подано заяву
про зміну позовних вимог, зі змісту
якої позивач просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Козятинської
ОДПІ форми "В1" №001432200 від 25.11.2013р.

Враховуючи права, якими наділений
позивач статтею 51 Кодексу
адміністративного судочинства, суд
керуючись нормами статті 137 КАС України
протокольно постановив ухвалу про
прийняття до розгляду заяви позивача
від 12.02.2014р. про зміну позовних вимог та
в подальшому розглядав справу відносно
позовних вимог щодо визнання
протиправними скасування податкових
повідомлень-рішень Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області
№ від 17.10.2013р. та № від
25.11.2013р.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви.
Позовні вимоги просив задовольнити
повністю.

Представник відповідача заперечив
щодо заявленого позову з підстав
викладених у письмових запереченнях
(а.с.202-203), наголосивши, що приймаючи
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення податковий орган
діяв у чіткій відповідності з нормами
податкового законодавства, відтак
підстави для їх скасування - відсутні.

Дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення сторін, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку щодо задоволення
заявлених позовних вимог з огляду на
наступне.

У період з 18.06.2013р. по 10.07.2013р. податковим
органом проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ "АВК
Українське каолінове товариство" з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за період з
01.07.2012р. по 30.04.2013р., результати якої
знайшли своє відображення в акті
№40/22/33697003 від 17.07.2013р. (а.с.20-56).

Зокрема перевіркою встановлено, що на
порушення п.200.4, 200.14 ст.200 ПК України
позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за період з 01.07.2012р.
по 30.04.2013р. на 236955 грн., в т.ч.: 02.2013р. - 15834
грн., 03.2013р. -173957 грн., 04.2013р. - 47164 грн.

Не погодившись з виявленими
порушеннями, ТОВ "АВК Українське
каолінове товариство" 23.07.2013р. подало
заперечення до вищезазначеного акту та
26.07.2013р. надало додатково документи, які
просило врахувати при розгляді
заперечень на акт перевірки від 17.07.2013р.

Згідно відповіді на заперечення до
акту перевірки №40/22/33697003 від 17.07.2013р.
№1894/22-01-18 від 30.07.2013р. та додатку до
відповіді на заперечення №1913/22-01-18 від
31.07.2013р. заперечення товариства
залишено без задоволення (а.с.63-65, 66-67).

В подальшому, 02.08.2013р. Козятинською ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення форми "В1" № ,
яким зменшено суми бюджетного
відшкодування заявлені товариством на
загальну суму 236955 грн., в тому числі за
лютий 2013р. - 15834 грн., за березень 2013р. -
173957 грн., за квітень 2013р. на суму 47164 грн.
та нараховано штрафні санкції на суму
59239 грн. (а.с.69).

Скориставшись наданим правом, позивач
16.08.2013р. подав скаргу до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області (вих.
№200-13АКВ).

Під час розгляду первинної скарги
товариства Козятинською ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ "АКВ Українське
каолінове товариство" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за період з
01.07.2012р. по 30.04.2013р., результати якої
викладено в акті №64/22/33697003 від 04.10.2013р.
(а.с.80-118).

Згідно розділу 4 вказаного акту,
зазначено, що на порушення п.200.4. 200.5, 200.14
ст.200 ПК України товариством завищено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ за
період з 01.07.2012р. по 30.04.2013р. на 98587 грн., в
т.ч: 02.2013р. - 65000 грн., 04.2013р. 33587 грн.; на
порушення п.200.4. 200.5, 200.14 ст.200 ПК України
у товариства відсутнє право на
отримання бюджетного відшкодування з
ПДВ за період з 01.07.2012р. по 30.04.2013р. на 299672
грн. в т.ч: 03.2013р. - 299672 грн.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 17.10.2013р. за №
9067/10/10-02-11 ГУ Міндоходів у Вінницькій
області скасовано податкове
повідомлення-рішення Козятинської
ОДПІ від 02.08.2013р. № та зобов'язано
Козятинську ОДПІ скласти та направити
позивачу податкове
повідомлення-рішення форми "В3" про
відмову у наданні бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в розмірі 299672 грн. (а.с.119-126).

В свою чергу, позивач направив до
Міністерства доходів і зборів України
скаргу на рішення про результати
розгляду первинної скарги від 17.10.2013р.
за № 9067/10/10-02-11 (а.с.12-136).

З урахуванням вказаних вище обставин,
відповідачем 17.10.2013р. сформовано
податкові повідомлення рішення
№, яким позивачу відмовлено в
надані бюджетного відшкодування ПДВ на
суму 173957 грн. та №, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 224302 грн.
та застосовано штрафні санкції у
розмірі 56076 грн. (а.с.138-139).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 25.11.2013р. №15949/6/99-99-10-01-15
скасовано
податкове-повідомлення-рішення
Козятинської ОДПІ від 02.08.2013р. № з
урахуванням рішенням, прийнятого за
результатами розгляду первинної
скарги в частині визначення завищення
бюджетного відшкодування на суму 33587
грн. ПДВ та у відповідній частині
штрафну санкцію, а в іншій частині
зазначене податкове
повідомлення-рішення з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, залишено без змін, а
скаргу частково задоволено (а.с.141-144).

З урахуванням пояснень представника
відповідача судом встановлено, що
рішенням Міністерства доходів і зборів
України №15949/6/99-99-10-01-15 від 25.11.2013р. про
результати розгляду скарги прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"В1" №001432200 від 25.11.2013р. про зменшення
бюджетного відшкодування ПДВ на суму
190715 грн. та застосування штрафних
санкцій у сумі 47679 грн. У зв'язку з
вищезазначеним рішенням про
результати розгляду скарги податкові
повідомлення-рішення форми "В1" №
від 02.08.2013 року та № від 17.10.2013р.
вважаються такими, що скасовані.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог про скасування податкових
повідомлень-рішень Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області
№ від 17.10.2013 року та № від
25.11.2013 року, суд виходив з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
підставами для винесення податкових
повідомлень-рішень № від 17.10.2013
року та № від 25.11.2013 року
слугували висновки акту перевірки від
17.07.2013р. № 40/22/33697003.

Так, згідно рішення № від 25.11.2013
року ТОВ "АВК Українське каолінове
товариство" безпідставно до розрахунку
бюджетного відшкодування за лютий 2013р.
включено суму податку на додану
вартість в сумі 65000 грн. (абз.8 ст.25 акту
№64/22/33697003), та за березень 2013р. - 125715 грн.
(абз. 5 ст.31 акту №64/22/33697003). У зв'язку з
чим до товариства застосовано штрафні
санкції 47679 грн.

Сума 173957 грн. визначена у податковому
повідомленні-рішенні № від 17.10.2013
року - це частка суми завищення
бюджетного відшкодування за березень
2013 року (299672 грн.), яка на момент
проведення перевірки не відшкодована.

Як встановлено судом, підставою для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стали висновки акту
перевірки згідно яких, ТОВ "АВК
Українське каолінове товариство" до
розрахунку бюджетного відшкодування
за лютий місяць 2013 року включило суму
ПДВ в розмірі 65000 грн. по
взаємовідносинах з ТОВ
"Спецмонтаж-Сервіс" по операціям з
придбанням товарів (робіт, послуг),
пов'язаних з спорудженням основних
фондів, які не відображено на балансі
підприємства (на рах.10 "Основні засоби),
та які станом на 28.02.2013р. не введені в
експлуатацію, не приймають участі в
виробництві готової продукції та
обліковуються на рах.15 "Капітальне
будівництво"; за березень місяць 2013
року в сумі 299672 грн. (125715 грн. визначених
у податковому повідомленні-рішенні) по
господарським операціям, нарахування
податкового кредиту яких відбулось
внаслідок спорудження (будівництва)
основних фондів, які не відображено на
балансі підприємства (на рах. 10 "Основні
засоби"), які станом на 30.04.2013р. не
введені в експлуатацію, не приймають
участь у виробництві готової продукції
та обліковуються на рах.15 "Капітальне
будівництво") по операціям з
придбанням товарів (робіт, послуг),
пов'язаних із спорудженням основних
фондів у ПБФ "Яніцький", ТОВ "Профітех
ЛТД" .

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

- придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;

- придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності);

- отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

- ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, згідно з пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з :

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів, у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 14.1.18. пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що бюджетне відшкодування - це
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.2, 200.3
статті 200 Податкового кодексу України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З положень пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
вбачається, що право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

А якщо є право на податковий кредит, то
й право на бюджетне відшкодування є
незмінним.

Таким чином, необґрунтованим з точки
зору податкового законодавства є
твердження відповідача, що до моменту
введення в експлуатацію основних
засобів ТОВ "АВК Українське каолінове
товариство" не має права на бюджетне
відшкодування ПДВ сплаченого
контрагентам при будівництві основних
засобів.

Відповідно до пунктів 200.6, 200.7, 200.8
статті 200 Податкового кодексу України,
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

До податкової декларації платником
податків додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування та оригінали
митних декларацій.

Посилання відповідача на положення
Інструкції про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженої наказом
Мінфіну України від 30.11.1999р №291,
зареєстрованої зареєстрований
Мін'юстом України 21.12.1999 за № 893/4186,
стосовно того що зарахування на баланс
основних засобів може бути
відображеним за дебетом рахунку 10
"Основні засоби" та кредитом рахунку
"Капітальні інвестиції" у разі введення
основних фондів у експлуатацію, не
береться судом до уваги з огляду на
наступне.

З положень пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
вбачається, що право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
наданні бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за
лютий-березень 2013 року, за умови
належного документального
підтвердження вказаних операцій, а
тому вимоги щодо визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень Козятинської ОДПІ
№ від 25.11.2013 року та №000323200 від
17.10.2013 року - підлягають задоволенню.

Разом з тим слід зазначити, що сума 173957
грн. визначена у податковому
повідомленні-рішенні № від 17.10.2013
року - це частка суми завищення
бюджетного відшкодування за березень
2013 року (299672 грн.), яка на момент
проведення перевірки не відшкодована.

Таким чином, прийняття різних за формою
податкових повідомлень-рішень
викликане тим, що у податковому
повідомленні-рішенні форми "В3" №
від 17.10.2013 року відображено суму
завищеного бюджетного відшкодування,
яка на момент проведення перевірки не
відшкодована, в той час як у
податковому повідомленні-рішенні
форми "В1" № від 25.11.2012 р.
відображено суми, що на момент
проведення перевірки відшкодовані.

При вирішені даного спору суд також
керується частиною 3 статті 2 КАС
України, відповідно до якої у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно частин першої та другої статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилається
відповідач заперечуючи проти позову,
не дають суду підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували доводи позивача, а
встановлені у справі обставини не
підтверджують позиції відповідача
покладеної в основу оскаржуваних
рішень. Відтак, позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 25.11.2012р. та №000323200 від 17.10.2013 року
підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо питання розподілу
судових витрат у справі, суд виходить з
наступного.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 9 розділу VI
"Прикінцеві та перехідні положення"
Бюджетного кодексу України, у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Пунктом 19 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ передбачено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на все вищезазначене, суд
вважає за необхідне стягнути судові
витрати позивача у розмірі 458,81 грн. із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунків
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області.

Решта суми судового збору у розмірі
4129,19 грн. стягується з відповідача
згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № від 17.10.2013 року та №
від 25.11.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "АВК Українське
каолінове товариство" ()
понесені ним судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн. 81 коп. шляхом їх
безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Стягнути із Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області судовий збір у сумі
4129 (чотири тисячі сто двадцять дев'ять)
грн. 19 коп. за призначенням: отримувач
коштів - УДКСУ у м. Вінниці, код платежу
22030001 банк отримувачв - ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, код банку 802015, р/р
4002.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович