Справа № 812/8056/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Захарова О.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
справа №812/8056/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченко І.В., Попова В.В., секретарі
судового засідання Сульженко А.В., за
участю представників позивача
Тильного А.В., Сєлєменєва В.О., Яворьскої
Т.Ш., представників відповідача
Вергунової Я.Ш, Шуби О.М., розглянувши в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року у справі № 812/8056/13-а за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Луганської області до Краснодонської
об'єднаної державної фінансової
інспекції у Луганській області,
Державної фінансової інспекції у
Луганській області про визнання
незаконними та скасування пунктів
вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду задоволені
позовні вимоги Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Луганської області до Краснодонської
об'єднаної державної фінансової
інспекції у Луганській області,
Державної фінансової інспекції у
Луганській області про визнання
незаконними та скасування пунктів 2.1,
2.2, 2.3 вимоги №840-02/732 від 05.09.2013.

Визнана протиправною та скасована
вимога Краснодонської об'єднаної
державної фінансової інспекції про
усунення виявлених порушень №840-02/732
від 05.09.2013.

З рішенням суду першої інстанції не
погодилась відповідач Державна
фінансова інспекція у Луганській
області та звернувся з апеляційною
скаргою у якій вказав, що рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначив, що спірні пункти
вимоги № 840-02/732 від 05.09.2013 року були
прийняті відповідно до вимог
законодавства. Встановлені факти
переплати страхових виплат на підставі
неправдивих відомостей, та тим самим
порушені вимоги, передбачені п.3 ч.1 ст.38
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» яка передбачає, що
страхові виплати і надання соціальних
послуг може бути припинено якщо
з'ясувалося, що виплати призначено на
підставі документів, які містять
неправдиві відомості. Просили
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У судовому засіданні представники
відповідача підтримали вимоги
апеляційної скарги.

Представники позивача вважали, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права. Зазначили, що
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Свердловську
Луганської області діяло в межах
повноважень страхові виплати
проводилися в попередніх розмірах у
зв'язку з пожежею, внаслідок якою були
знищені страхові справи. Порушень саме
п.3 ч.1 ст.38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не було. Просили
залишити апеляційну скаргу без
задоволення а постанову суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статус Державної фінансової інспекції
України, її функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
від 26 січня 1993 року №2939-XII «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (далі
Закону України №2939) та Положенням про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року №499/2011.

Державна фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України (далі - Міністр), входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю (п.1 Положення про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року №499/2011).

Головним завданням Державної
фінансової інспекції України
відповідно до ст.2 Закону України №2939 є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Встановлено, що на виконання п.1.1.2.1
Плану роботи Державної фінансової
інспекції в Луганській області на II
квартал 2013 року та на підставі
направлень №61 від 03.06.2013, №84 від 15.07.2013
(Т.3 а.с.119-138), Краснодонською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведена ревізія цільового та
законного використання коштів
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Свердловську
Луганської області за період з 01.07.2006 по
01.05.2013, за результатами якої складений
акт №840-21/004 від 23.07.2013 (Т.3 а.с.1-55).

Позивач, не погодившись з висновками
акту, надав заперечення на акт ревізії
№ 840-21/004 від 23.07.2013 (Т.3 а.с.56-73).

02.09.2013 за №840-02/719 Краснодонською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією наданий висновок на
заперечення до акта ревізії від 23.07.2013
№840-21/004, згідно якого заперечення
позивача Краснодонською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією не
прийняті (Т.3 а.с.74-87).

05.09.2013 Краснодонською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
винесено вимогу про усунення виявлених
порушень №840-02/732 (т.1 а.с.79-81), якою до
позивача пред'являються наступні
обов'язкові до виконання вимоги:

1. Опрацювати матеріали ревізії та
вжити заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб.

2. В ході ревізії окремих питань
проведено зустрічну звірку у
Свердловській міжрайМСЕК, під час якої
по 6 особам встановлено
невідповідність щодо відсотку або
періоду втрати працездатності між
даними страхової справи та даними
медекспертної справи.

2.1 Зокрема, зустрічною звіркою в
Свердловській міжрай МСЕК встановлено
невідповідність щодо відсотку або
періоду втрати працездатності між
даними страхової справи та даними
медекспертної справи потерпілого
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, внаслідок чого
відділенням були зайво нараховані і
виплачені щомісячні страхові виплати
вказаним особам.

У зв'язку із чим, відповідач у п.2.1
вимоги зазначає наступне.

Враховуючи, що вказані особи на час
ревізії померли, а відповідно до ч.1 ст.
608 Цивільного кодексу України від 16.01.2003
№ 435-ІV зобов'язання припиняється
смертю боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою,
стягнути матеріальну шкоду з них є
неможливим, тому вимагаємо:

- стягнути з осіб, винних у зайвих
виплатах коштів, шкоду у порядку та в
розмірах, встановлених ст.ст. 133-136
Кодексу законів Пpo працю України.

2.2 Крім того, потерпілим ОСОБА_12,
ОСОБА_13, нараховувалися та
сплачувалися щомісячні страхові
виплати не у відповідності із
відсотком втрати працездатності, що
призвело до зайвого нарахування та
виплат щомісячних страхових сум.

У зв'язку з чим вимагається:

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість по зайво виплаченим
сумам у розмірі 34807,51 грн.;

- стягнути з перелічених осіб суму
зайво отриманих коштів у загальній
сумі 34 807,51 грн. та перерахувати їх на
розрахунковий рахунок Фонду;

- у разі неповернення коштів стягнути з
винних осіб шкоду у порядку та в
розмірах, встановлених ст.ст. 133-136
Кодексу законів про працю України.

2.3. Крім того, потерпілому ОСОБА_14 за
наявності у відділенні Фонду оригіналу
довідки Свердловської міжрайМСЕК щодо
встановлення відсотку втрати
працездатності по профзахворюванню,
зустрічною звіркою встановлено, що
особа проходила медогляд по загальному
захворюванню. Вказаній особі протягом
ревізуємого періоду нараховувалися та
сплачувалися щомісячні страхові
виплати на суму 28658,73 грн.

У зв'язку з чим вимагається:

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість по зайво виплаченим
сумам у розмірі 28658,73 грн.;

- стягнути з вказаної особи суму зайво
отриманих коштів у загальній сумі 28658,73
грн. та перерахувати їх на
розрахунковий рахунок Фонду.

Висновок Краснодонської об'єднаної
державної фінансової інспекції щодо
зайвого нарахування та виплат
відділенням потерпілим ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 сум
щомісячних страхових виплат
ґрунтується на наступному.

Зустрічною звіркою в Свердловській
міжрай МСЕК встановлено, що потерпілий
ОСОБА_9 пройшов останній огляд 07.05.1996,
йому встановлено 3 групу інвалідності
та 55% втрати працездатності на період з
01.03.1996 по 01.03.1998. Документи за період з 1998
по 2010 рік медекспертній справі
відсутні. Проте, потерпілому ОСОБА_9 за
період з 01.07.2006 по 26.03.2010 (часу
проходження переогляду нараховувалися
та сплачувалися щомісячні страхові
виплати з розрахунку втрати
професійної працездатності, внаслідок
чого зайво нараховано та виплачено
щомісячних страхових сум на 44315,13 грн.

Зустрічною звіркою в Свердловській
міжрайМСЕК встановлено, що потерпілому
ОСОБА_10 встановлено 25% втрати
працездатності по профзахворюванню на
період з 28.09.1998 по 01.10.2000. Документи за
період з 2000 по 2010 рік у медекспертній
справі відсутні. На запит відділення
від 17.08.2006 №3796 був виданий дублікат
серії 2-20 СУ №014484 довідки з
встановленим відсотком працездатності
по профзахворюванню у розмірі 25% на
період з 28.09.1998 по 01.10.2000. Однак, у
страховій справі відділення Фонду
дублікат серії 2-1 №014484 цієї довідки
відсутній, а також відсутні запит
відділення 17.08.2006 №3796 та відповідь
МСЕК. Натомість, потерпілому ОСОБА_10 за
період з 01.07.2006 по 10.11.2010 (часу
проходження переогляду нараховувалися
та сплачувалися щомісячні страхові
виплати з розрахунку 25% втрати
професійної працездатності, внаслідок
чого йому зайво нараховано та
виплачено щомісячних страхових сум на
25 289,15 грн.

Потерпілому ОСОБА_12 за період з 01.07.2006
по 12.10.2011 нараховувалися та
сплачувалися щомісячні страхові
виплати з розрахунку 60% втрати
працездатності, тоді як в листах
Свердловської міжрайМСЕК від 30.10.2009
№796, від 11.06.2010 №174 вказано, що йому
встановлено 30% втрати працездатності,
що також підтверджено результатами
зустрічної звірки. Виплата щомісячних
страхових виплат ОСОБА_12 з розрахунку
60% замість належних 30% призвела до
зайвого нарахування та виплати за
період з 01.07.2006 до 12.10.2011 щомісячних
страхових сум на 16 534,59 грн.

Потерпілому ОСОБА_13 за період з 01.07.2006
по 09.06.2010 нараховувалися та
сплачувалися щомісячні страхові
виплати з розрахунку 40% втрати
працездатності, тоді як в листі
Свердловської міжрайМСЕК від 30.10.2009 №796
вказано, що ОСОБА_13 пройшов останній
огляд 02.08.1991, яким установлено 30% втрата
працездатності з 01.04.1991 по 01.04.1993.
Медичну справу ОСОБА_13 31.05.2010 передано
до Херсонської МСЕК. За відповіддю
Херсонської МСЕК №2 від 18.07.2013 №126 у
експертній справі ОСОБА_13 відсутні
будь-які документи за період 01.04.1993 до
10.06.2010.

За період з 01.07.2006 до 10.06.2010 (часу
проходження переогляду) ОСОБА_13 зайво
нараховано та виплачено щомісячних
страхових виплат на суму 18272,92 грн.

Потерпілому ОСОБА_14 за наявності у
відділенні Фонду оригіналу довідки
Свердловської міжрайМСЕК щодо
встановлення відсотку втрати
працездатності по профзахворюванню,
зустрічною звіркою встановлено, що
особа проходила медогляд по загальному
захворюванню. Вказаній особі протягом
ревізуємого періоду нараховано та
сплачено щомісячних страхових виплат
на суму 28658,73 грн.

Щодо п.2.2., п.2.3 вимоги від 05.09.2013 №840-02/732,
якими вимагається відобразити в обліку
дебіторську заборгованість по зайво
виплаченим сумам, стягнути з
перелічених осіб (потерпілих ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14.) суми зайво отриманих
коштів.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року №1105-XIV відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
(далі - страхування від нещасного
випадку).

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку:1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: в) щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого.

Страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку (ч.1 ст. 28 Закону №1105).

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» сума щомісячної
страхової виплати встановлюється
відповідно до ступеня втрати
професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ступінь втрати
працездатності потерпілим
установлюється МСЕК за участю Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і визначається у відсотках
професійної працездатності, яку мав
потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК
установлює обмеження рівня
життєдіяльності потерпілого, визначає
професію, з якою пов'язане ушкодження
здоров'я, причину, час настання та групу
інвалідності у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, а також визначає необхідні
види медичної та соціальної допомоги.
Огляд потерпілого проводиться МСЕК за
умови подання акта про нещасний
випадок на виробництві, акта
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами,
висновку спеціалізованого медичного
закладу (науково-дослідного інституту
профпатології чи його відділення) про
професійний характер захворювання,
направлення
лікувально-профілактичного закладу
або роботодавця чи профспілкового
органу підприємства, на якому
потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

Згідно п.3 ч.1 ст.38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страхові виплати і
надання соціальних послуг може бути
припинено якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку.

Відповідно до ч.10 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» суми, одержані в
рахунок страхових виплат потерпілим
або особою, яка має право на ці виплати,
можуть бути утримані Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, якщо рішення про їх виплату
прийнято на підставі підроблених
документів або подано свідомо
неправдиві відомості, а також якщо
допущено помилку, яка впливає на суму
страхових виплат.

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено,
що не підлягають поверненню
безпідставно набуті зарплата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю та інші грошові суми, надані
фізичній особі як засіб до існування,
якщо їх виплата проведена фізичною або
юридичною особою добровільно, за
відсутності рахункової помилки з її
боку і недобросовісності з боку
набувача.

Наведені положення норм закону, дають
підстави для висновку про те, що на
позивача не може бути покладений
обов'язок щодо стягнення з потерпілих
осіб ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 сум
виплачених щомісячних страхових
виплат з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.07.2006 в приміщенні Свердловського
відділення виконавчої дирекції Фонду
СНВ України відбулася пожежа, в
результаті якої були пошкоджені
особові справи потерпілих.

Відповідно до п.13 Правил обліку та
зберігання у відділеннях Фонду
документів, що підтверджують право
працівника на страхову виплату, інші
соціальні послуги внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджених постановою правління
Фонду від 12.10.2000 №15, зберігання
особових справ потерпілих
здійснюється відділеннями Фонду.

Пунктами 22, 23 Правил визначено, що у
разі виникнення надзвичайних подій
(пожежа, повінь, виявлення зловмисного
проникнення у приміщення сторонніх
осіб тощо) вживаються заходи щодо
врятування та охорони особових справ
потерпілих. Про подію складається акт
за участю відповідних органів
(пожежної охорони, внутрішніх справ,
технічного нагляду тощо). Для
з'ясування причин події, визначення
фізичного стану документів та
перевірки їх наявності відділенням
Фонду призначається комісія, яка
складає відповідний акт.

У разі загублення чи зіпсування
особових справ потерпілих з вини
відділення Фонду відновлення
документів здійснюється відділенням
Фонду. Особи, з вини яких сталося
загублення чи зіпсування особових
справ потерпілих або документів з
особових справ потерпілих, несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

Згідно довідки від 19.07.2006 №13/41/402 та
повідомлення від 18.07.2006 №13/41/398, виданої
Свердловським міським відділом МНС
України, вина працівників відділення у
виникненні пожежі відсутня. Причина
пожежі - удар блискавки (Т.1 а.с.109).

Отже, пошкодження особових справ
потерпілих сталося не з вини
відділення Фонду, що підтверджується
матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відділенням Фонду вживалися можливі
заходи щодо відновлення особових справ
потерпілих, проводилася робота з
питань відновлення виписок з актів
огляду МСЕК (дублікатів) по особовим
справам потерпілих, яким встановлено
стійку втрату працездатності та
відновлення довідок про причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням або трудовим каліцтвом,
наявні звернення до потерпілих про
надання необхідних документів, та
наявні відомості стосовно відновлення
переважної кількості особових справ
потерпілих (Т.1 а.с.13-61).

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції вважав, що положення ст. 38
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не можуть
застосовуватися у даному випадку,
оскільки відсутність документів в
особовій справі внаслідок зіпсування
особових справ потерпілих не можна
ототожнювати з такою підставою для
припинення страхових виплат як
встановлення факту призначення виплат
на підставі документів, які містять
неправдиві відомості.

Відповідачем у судовому засіданні не
доведено, що виплата страхових сум
здійснювалася на підставі наданих
потерпілими документів, які містять
неправдиві відомості, або на підставі
підроблених документів, жодними
доказами провина потерпілих, яким
здійснені виплати страхових виплат,
відповідачем не доведена.

З огляду на зазначене п.2.2, п.2.3 вимоги
від 05.09.2013 №840-02/732 є протиправними, та
такими, що підлягають скасуванню.

Щодо п.2.1. вимоги від 05.09.2013 №840-02/732 щодо
стягнення з осіб, винних у зайвих
виплатах, шкоди у порядку та в розмірах,
встановлених ст.ст.133-136 Кодексу законів
про працю України.

У медекспертній справі ОСОБА_9 №2631.0
наявний останній огляд МСЕК 07.05.1996 із
встановленням 3 групи інвалідності та
55% втрати працездатності на період з
01.03.1996 по 01.03.1998 (Т.3 а.с.206-207).

Однак, оглядом особової справи ОСОБА_9
встановлено, що у справі міститься
витяг з акту огляду МСЕК № 186559 від
02.02.1998, відповідно до якого з 02.02.1998
потерпілому встановлена третя група
інвалідності та 55% втрати
працездатності безстроково. За період
з 01.07.2006 по 26.03.2010 виплати ОСОБА_9
здійснювались виходячи із зазначеного
розрахунку відповідно до фактично
встановленій потерпілому групи
інвалідності та проценту визначеної
втрати працездатності, у зв'язку із цим
доводи відповідача про зайве
нарахування і виплату та відсутність
підстав для проведення виплат, суд
вважає необґрунтованими.

В особовій справі ОСОБА_10, дослідженої
у судовому засіданні (Т.1 а.с.155-200),
наявний витяг з акту огляду МСЕК №012288
від 12.11.2010, згідно якого останньому
встановлена ступінь втрати
професійної працездатності з 12.11.2010 25%
безстроково (Т.1 а.с.157).

Також в матеріалах особової справи
наявний витяг з акту огляду МСЕК від
28.09.1998, згідно якого ОСОБА_10 була
встановлено 25% втрати професійної
працездатності з 28.09.1998 безстроково (Т.1
а.с.162).

За період з 01.07.2006 по 26.03.2010 виплати
ОСОБА_10 здійснювались виходячи із
розрахунку 25% втрати професійної
працездатності.

Зазначене свідчить, що висновки
інспекції ґрунтуються на неповному
дослідженні документів та без
урахування усіх обставин.

З особової справи ОСОБА_11 вбачається,
що справа передана до відділення
виконавчої дирекції Фонду в м.
Свердловську відділенням Фонду СНВ в м.
Ровеньки Луганської області та виплати
були продовжені згідно встановленого
розміру щомісячної страхової виплати
(Т.1 а.с.106-154).

Висновок відповідача про зайве
нарахування та здійснення виплат
потерпілому ОСОБА_11 ґрунтується на
тому, що останньому встановлено 3 групу
інвалідності безстроково по
загальному захворюванню.

Оглядом медекспертної справи №315
встановлено, що акти огляду МСЕК
містять зазначення як отримання
потерпілим ОСОБА_11 виробничої травми і
у зв'язку із цим проходження огляду
МСЕК, так і дані про загальне
захворювання (Т.3 а.с.175-176).

З матеріалів особової справи
потерпілого ОСОБА_11, яка знаходиться у
відділенні Фонду вбачається, що справа
була передана до відділення виконавчої
дирекції Фонду в м. Свердловську
відділенням Фонду СНВ в м. Ровеньки
Луганської області та виплати були
продовжені згідно встановленого
розміру щомісячної страхової виплати
(Т.1 а.с.106-134). З огляду на зазначені
обставини, питання щодо правомірності
призначення потерпілому ОСОБА_11 сум
страхових виплат не може розглядатися
в межах даної адміністративної справи
та у спосіб визначений відповідачем, а
саме шляхом формування вимоги про
стягнення з винних осіб відділення
Фонду сум зайвих виплат.

При цьому суд першої інстанції
врахував доводи позивача, що рішення
про призначення потерпілому виплат
відділенням Фонду не приймалося,
справа була передана з відділенням
Фонду СНВ в м. Ровеньки Луганської
області та виплати продовжувалися
відповідно до встановленого розміру.

З огляду на встановлені обставини, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
п.2.1. вимоги від 05.09.2013 №840-02/732 щодо
стягнення з осіб, винних у зайвих
виплатах потерпілим ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, шкоди у порядку та в розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу
законів про працю України сформовано
відповідачем без урахування всіх
обставин, без урахування документів,
які знаходяться в особових справах
відділення Фонду, вимоги про стягнення
зайво виплачених сум з винних осіб
відділення Фонду не узгоджуються з
вимогами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

З урахуванням вимог ст. 11 КАС України,
та зважаючи, що п.1 вимоги від 05.09.2013
№840-02/732, який позивачем не
оскаржується, є взаємозв'язаним з п.2
вимоги, суд першої інстанції вважав
необхідним для повного захисту прав
позивача вийти за межі позовних вимог,
визнати протиправним та скасувати п.1
вимоги від 05.09.2013 №840-02/732.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів; докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Аналізуючи викладені обставини, надані
сторонами докази, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що відповідачем не
доведено, що виплата страхових сум
здійснювалася на підставі наданих
потерпілими документів, які містять
неправдиві відомості, або на підставі
підроблених документів, відповідач
безпідставно посилався на п.3 ч.1 ст.38
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

При таких обставинах суд першої
інстанції правильно прийняв рішення
про задоволення позовних вимог.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 24 лютого
2014 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року у справі № 812/8056/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року у справі № 812/8056/13-а - залишити
без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складення постанови у повному обсязі
відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов