Справа № 2а/2218/1400/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/42846/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області (далі -
ГУПФ) про перерахунок пенсії за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 травня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20 червня 2013 року, -

в с т а н о в
и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся в
суду з позовом, відповідно до якого
просив:

визнати протиправним діяння ГУПФ, які
виразилися у своєчасній невиплаті
індексації пенсії, починаючи з 1 січня
2007 року;

зобов'язати відповідача нарахувати і
виплатити індексацію відповідно до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», починаючи
з 1 січня 2010 року, з урахуванням
проведених виплат, при цьому вважати
базовим місяцем січень 2007 року та на
підставі Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» нарахувати і виплатити
компенсацію за несвоєчасно одержану
пенсію за період з 1 січня 2010 року по 31
жовтня 2011 року.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 травня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20 червня 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить попередні
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Зазначає, що при
прийнятті рішення суди не врахували
належним чином зібрані у справі докази.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги частково з
урахуванням наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Вказаним вимогам рішення судів
попередніх інстанцій не відповідає.
Зокрема, судами першої та апеляційної
інстанції в порушенні пункту 1 частини
першої статті 161 КАС України належним
чином не перевірені обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються.

Позивач наполягав на прийнятті рішення
про зобов'язання УПФ здійснити
індексацію пенсії з січня 2010 року, при
цьому базовим місяцем для обрахування
зазначених виплат просив вважати
січень 2007 року. Представник УПФ
доводив, що з 1 січня 2010 року по 31 грудня
2011 року позивачу нараховувалася
індексація.

Проте судом першої інстанції належним
чином вказані обставини не перевірені.
Зокрема, у рішенні, з посиланням на
докази, не наведені мотиви
правильності нарахування індексації
за вище згаданий період.

Підстави та умови проведення
індексації визначені у Законі України
від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про
індексацію грошових доходів
населення» (далі - Закон №1282-XII), Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року №1087 (далі - Порядок).

За змістом статті 4 зазначеного Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться вразі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка. Подальша
індексація споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації 101 відсоток. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією настає за місяцем, у якому
опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 4
Порядку частина грошових доходів, яка
перевищує прожитковий мінімум,
встановлений для відповідних
соціальних і демографічних груп
населення, індексації не підлягає.

Абзацом першим пункту 5 Порядку
встановлено, що у разі підвищення
розмірів мінімальної заробітної плати,
пенсії, виплат, що здійснюються
відповідно до законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, стипендій, а
також у разі зростання грошових
доходів населення без перегляду їх
мінімальних розмірів місяць, в якому
відбулося підвищення, вважається
базовим при обчисленні індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення. Індексація грошових
доходів, отриманих громадянами за цей
місяць, не провадиться.

При прийнятті рішення зазначені вимоги
нормативних актів судом першої
інстанції належним чином не враховані.

При вирішенні спору, суд посилався на
пункт 9 Порядку, який визначає умови
індексації пенсії працюючим
пенсіонерам. Однак, судом не досліджені
доводи позивача про те, що він не
відноситься до працюючих пенсіонерів.

Крім того, суд не звернув увагу, що на
час виникнення спірних правовідносин
зазначений пункт не містив вимог про
обов'язковість подання заяви -
зобов'язання про проведення індексації
раніше призначеної пенсії.

Апеляційний суд не лише не виправив
порушення, допущені судом першої
інстанці, а і в супереч вимогам статей
159, 161, 195, 202 КАС України, не забезпечив
з'ясування наведених доводів
апеляційної скарги та обмежився
формальним посиланням на
необґрунтованість апеляційної скарги.

Зокрема, суд апеляційної інстанції не
перевірив доводи позивача про те, що
він не відноситься до працюючих
пенсіонерів, що нарахування
індексації пенсії проведено незаконно.

Виходячи зі змісту ухвали апеляційного
суду, судом фактично переписано
рішення суду першої інстанції без
будь-якої оцінки доводів позивача,
викладених в апеляційній скарзі.

За таких обставин ухвалені судові
рішення не відповідають вимогам статті
159 КАС України щодо законності і
обґрунтованості, зазначені вище
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору, тому, в
силу частини другої статті 227 КАС
України, вони підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді, з урахуванням норм
матеріального права, зібраних та
досліджених доказів, вирішити спір.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 травня 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року з направленням справи на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський