Справа № 810/2363/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «МАГ БУД» до
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАГ БУД» (далі -
позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби (далі - відповідач)
про визнання неправомірними та
скасування податкових повідомлень -
рішень форми «Р» від 17.01.2013 року №
, № .

Київський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 25 червня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року та постановити нову про відмову у
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, товариство з
обмеженою відповідальністю «Маг Буд»
зареєстровано 25.11.2010 року
Васильківською районною державною
адміністрацією Київської області. На
обліку платника податків перебуває у
Васильківській ОДПІ з 29.11.2010 року № 20823.
Свідоцтво про реєстрацію платника
податків на додану вартість видано
Васильківською ОДПІ 07.04.2011 року.

25 лютого 2011 року позивачем отримано
ліцензію від Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України на господарську діяльність,
пов'язану із створенням об'єктів
архітектури. Строк дії ліцензії з 22.02.2011
року по 22.02.2014 року. Діяльність
підприємства відповідно до КВЕД є
будівництво житлових і нежитлових
будівель, знесення, підготовчі роботи
на будівельному майданчику, інші
спеціалізовані будівельні роботи,
роздрібна торгівля комп'ютерами,
периферійним устаткуванням і
програмним забезпеченням у
спеціалізованих магазинах, діяльність
у сфері архітектури.

Від Територіального управління
державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду по Київській області
та м. Києва 25.07.2011 року ТОВ «Маг Буд»
отримано дозвіл на виконання робіт
підвищеної небезпеки за переліком
згідно з додатком. Строк дії дозволу з
25.07.2011 року по 25.07.2016 року.

На підставі наказу від 17.12.2012 року № 326,
податковим органом проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків по
взаємовідносинах з ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед» за період з
01.01.2010 року по 30.09.2012 року. За
результатами перевірки відповідачем
складено акт від 28.12.2012 року №
723/22-01/37340510 (далі - Акт перевірки), у
висновках якого зафіксовано, зокрема,
порушення позивачем вимог п.п. 138.1.1
п.138.1, п.138.2 ст.138, п.138.7 ст.138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 127440 грн.; п.198.1, п.198.2, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України, а
саме ТОВ «Маг Буд» по взаємовідносинах
з ТОВ «Константа-Інкорпорейтед», в
результаті чого занижено суму ПДВ, що
підлягає сплаті до бюджету, на загальну
суму 121372 грн.

На підставі Акта перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
17.01.2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на суму 181260 грн., у
т.ч. за основним платежем на суму 127440
грн. та за фінансовою санкцією на суму
159300 грн., № , яким збільшено
грошове зобов'язання товариства з
податку на додану вартість на суму 151715
грн., у т.ч. за основним платежем на суму
121372 грн. та за фінансовою санкцією на
суму 30343 грн.

В результаті адміністративного
оскарження позивачем рішень
податкового органу, податкові
повідомлення-рішення від 17.01.2013 року
залишені без змін.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ
«Маг Буд» (субпідрядник) з ТОВ «БМК
Тріада» (генпідрядник) укладено
договори від 27.02.2012 року № 8 та від 15.09.2011
року № 45.

На підставі договору № 8 ТОВ «Маг Буд»
надано для ТОВ «БМК Тріада» послуги по
виконанню робіт по об'єкту житлового
будинку № 2 з вбудованими нежитловими
приміщеннями та підземним паркінгом на
бульварі Перова, 10-12 у Дніпровському
районі м. Києва - мурування стін і
перегородок; по договору № 45 надано
послуги по роботі на об'єкті
будівництва: монолітно-каркасний
житловий будинок № 10 ж.м. Троєщина.
Додатками до договорів є положення про
взаємовідносини
організацій-підрядника ТОВ «БМК
Тріада» з субпідрядними організаціями
з питань охорони праці.

На виконання умов цих договорів
позивачем було залучено в якості
субпідрядника ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед». Так, між
позивачем (підрядник) та ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед»
(субпідрядник) 01 березня 2012 року
укладено два договори (№ 01/03 та № 02/03) на
виконання наступних робіт: будівельні
роботи по влаштуванню монолітного
залізобетонного каркасу на житловий
будинок № 10 ж. м. Троєщина, 20 млн., сек. 1-2
у Деснянському районі м. Києва;
виконати цегляну кладку на об'єкті
житлового будинку № 2 з вбудованими
нежитловими приміщеннями та підземним
паркінгом на бульварі Перова, 10-12 у
Дніпровському районі м. Києва.

На виконання умов цих договорів ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед» надало
послуги у березні 2012 року. Надані
послуги підтверджуються податковими
накладними, актами приймання виконаних
підрядних робіт (форми КБ-2) та
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт (форми КБ-3), що
підписувалися уповноваженими особами
вказаного контрагента та позивача.
Контрагент позивача при наданні послуг
оформив належним чином чотири
податкові накладні, які позивачем у
подальшому надано на перевірку, а також
два акти приймання виконаних підрядних
робіт за березень 2012 року (форми КБ-2) та
дві довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за березень 2012 року
(форми КБ-3).

Оплата за надані будівельні послуги
здійснювалася позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунки
виконавця - ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед», що
підтверджується виписками по рахунку.

Суми податку на додану вартість за цими
податковими накладними включено
позивачем до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість за
березень 2012 року та відображено у
реєстрах отриманих та виданих
податкових накладних.

Виконані позивачем роботи із
залученням вказаного субпідрядника у
подальшому прийнято ТОВ «БМК Тріада»,
на підтвердження чого сторонами
підписано чотири акти приймання
виконаних робіт (форми КБ-2) та дві
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт (форми КБ-3).

Оплата за надані будівельні послуги
здійснювалася з позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на його рахунки з
рахунків ТОВ «БМК Тріада».

07.06.2013 року позивачем направлено ТОВ
«БМК Тріада» лист про надання
інформації щодо стану готовності
вказаних об'єктів будівництва. 07 червня
2013 року ТОВ «БМК Тріада» письмово
повідомлено позивача, що вищезазначені
об'єкти уведено в експлуатацію.

Надані позивачем первинні
бухгалтерські та інші документи,
підтверджують наявність та реальне
виконання господарських операцій між
позивачем та ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед».

Відповідач пов'язує факти порушення
позивачем податкового законодавства з
питань формування податкового кредиту
та прибутку лише з діяльністю
контрагента - ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед», та
стверджує про фактичну відсутність цих
господарських операцій.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Для здійснення своєї господарської
діяльності юридичні особи укладають
договори, що за змістом є домовленістю,
внаслідок якої виникають взаємні права
і обов'язки.

Відповідно до частини 5 статті 203
Цивільного Кодексу України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) цієї вимоги є підставою
недійсності правочину.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою. (ч.2 ст.207 ЦК
України).

Частиною третьою статті 228 Цивільного
кодексу України передбачено, що у разі
недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Відповідно до
частини другої статті 215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач стверджує про нікчемність
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Константа-Інкорпорейтед»
посилаючись на показання свідка та на
результати перевірки цього
контрагента позивача у ході
розслідування кримінальної справи.

Колегія суддів з цього приводу
зазначає, що протокол допиту свідка -
засновника ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед», а також
результати перевірки ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед», проведеної
на підставі постанови слідчого з ОВС СУ
ДПС у м. Києві Вітер В.О. від 01.10.2012 року,
на які посилався відповідач, згідно з
КПК України містять лише попередньо
встановлену досудовим слідством
інформацію. Податковим органом не
надано відомостей щодо винесеного у
цій кримінальній справі рішення суду,
яке набрало законної сили. Отже,
відомості, які наведено у постанові
слідчого та в протоколі допиту свідка,
а також в акті перевірки вказаного
контрагента позивача, не є достатнім і
допустимим доказом у цій
адміністративній справі в розумінні
ст. 70 КАС України, а тому не можуть
братися судом до уваги.

Будь-які інші докази наявності судових
рішень, які б набрали законної сили, з
приводу незаконних дій посадових осіб
ТОВ «Константа-Інкорпорейтед», а також
судового рішення щодо визнання
договорів, укладеного між позивачем та
вказаним підприємством недійсним, в
матеріалах справи відсутні і
відповідачем їх суду не надано.

Доводи відповідача про
невідповідність контракту підряду
вимогам частини 5 статті 203 ЦК України
(правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним) є необгрунтованими
у зв'язку з наступним.

Дослідженими судом первинними
бухгалтерськими та іншими документами
підтверджується реальне виконання
умов укладених правочинів, зокрема,
виконання ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед» робіт на
об'єкті, оплата позивачем вартості
наданих послуг, використання їх у
власній господарській діяльності
шляхом подальшої оплатної передачі цих
послуг їх кінцевому замовнику. Суд
вважає, що у разі відсутності реального
виконання цих робіт позивач не міг би
виконати свої зобов'язання перед ТОВ
«БМК Тріада», проте, як встановлено
судом, позивачем передано виконані
роботи замовнику - ТОВ «БМК Тріада». Ці
обставини свідчать про настання
реальних наслідків, обумовлених
правочином, як для позивача, так і для
його контрагентів.

Отже, висновок відповідача в Акті
перевірки про нікчемність укладених
між позивачем та ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед» договорів є
безпідставним та необґрунтованим.

Що стосується завищення позивачем
валових витрат і податкового кредиту у
зв'язку з віднесенням до їх складу сум
коштів і сплаченого податку на додану
вартість у складі придбаного товару та
послуг, колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Згідно з п.138.1 ст. 138 ПК України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, у разі, якщо платник
податку здійснив певні витрати на
придбання товарів (робіт, послуг) для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності і ці витрати
підтверджуються відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, він має право віднести
такі витрати до складу валових витрат
для зменшення свого валового доходу в
цілях оподаткування податком на
прибуток.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість суд повинен з'ясувати,
такі обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції; установлення
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг), спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг), понесенням
інших витрат і господарською
діяльністю платника податку.

Наявність укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції.

Матеріалами справи підтверджено рух
активів позивача у процесі здійснення
господарських операцій, установлено
наявність спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарських операцій, підтверджено
зв'язок між фактом придбання товарів і
господарською діяльністю платника
податку.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що фактичне здійснення господарських
операцій між позивачем і ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед»
підтверджується дослідженими доказами
у справі: договорами та належним чином
оформленими первинними документами у
межах його виконання: Актами приймання
виконаних будівельних робіт за
березень 2012 року за формою № КБ-2в,
Довідками про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати за
березень 2012 року за формою № КБ-3,
податковими накладними, іншими
доказами оплати вартості робіт та їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності, зокрема
доказами подальшої передачі робіт
(послуг) іншому замовнику.

Судом досліджено наявну в матеріалах
справи копію актів приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2012 року
та встановлено, що наведені у ньому
відомості є достатніми для
встановлення суті цієї господарської
операції. Вказаний акт та інші первинні
документи суд визнає належними та
допустимими доказами, що підтверджують
реальність господарських операцій
позивача з ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед».

Суд першої інстанції правильно взяв до
уваги, що і позивач, і його контрагент
мали чинні ліцензії на здійснення
вказаного виду будівельних робіт.

Отже, позивачем надано суду належні
документи, що підтверджують здійснення
підприємством витрат на придбання
товарів (послуг) та їх подальшого
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, твердження податкового
органу про те, що валові витрати ТОВ
«Маг Буд» не підтверджено
документально, не відповідають
дійсності і не ґрунтуються на
матеріалах справи та є безпідставними,
а отже висновки про порушення
позивачем вимог підпункту 138.1.1 пункту
138.1, пункту 138.2, пункту 138.7 статті 138
Податкового кодексу України є
помилковими.

За таких обставин податкове
повідомлення-рішення від 17.01.2013 №
, на підставі якого позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток, є протиправним і
підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності
визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість суд
зазначає наступне.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відноситься до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункти 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 ПК
України).

Податкові накладні, які надавалися для
проведення перевірки, є документами, що
засвідчують факт придбання платником
податків товару, з дати отримання яких,
згідно із приписами статті 201 ПК
України, у платника виникає право на
податковий кредит та які,
підтверджують право платника податку
на включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку на
додану вартість.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення (частина перша статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»).

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 встановлені
обов'язкові реквізити для первинних
документів.

Позивач до складу податкового кредиту
включив суми податку на додану
вартість, сплачені ним у складі ціни
придбання послуг, які підтверджені
податковими накладними, придбаний
товар і послуги сплачені позивачем та
використані підприємством у
господарській діяльності.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що на момент складання податкових
накладних контрагент позивача не був
зареєстрований як платники податку на
додану вартість, а тому не мав права
видавати податкові накладні на кожну
повну або часткову поставку товарів
(робіт, послуг).

У свою чергу податкові накладні, на
підставі яких позивачем сформовано
податковий кредит, відповідають
вимогам чинного законодавства.

Як встановлено під час судового
розгляду, кошти сплачені позивачем
товариству з обмеженою
відповідальністю
«Константа-Інкорпорейтед» в оплату за
виконані роботи пов'язані з основною
діяльністю позивача, а витрати
підтверджуються документально.

Відповідачем не надано доказів того, що
позивач знав або міг знати про те, що
ТОВ «Константа-Інкорпорейтед»,
можливо, порушує вимоги податкового
законодавства. Не надано відповідачем
і доказів того, що позивач був
безпосередньо залучений до можливих
зловживань контрагента у системі
оподаткування. На час отримання
податкової накладної від ТОВ
«Константа-Інкорпорейтед», останній
був належним чином зареєстрованим
платником ПДВ.

Отже, податковим органом не доведено,
що зазначені господарські операції є
фіктивними чи безтоварними, суду не
надано належних та достатніх доказів,
які б свідчили про наявність
законодавчо визначених обставин, що
позбавляли б позивача права на
формування податкового кредиту, не
доведено недобросовісності позивача,
оскільки позиція відповідача про
нікчемність угоди ґрунтується
виключно на припущеннях, які не
підтверджено належними доказами і не
мають фактичного та правового
обґрунтування.

За таких обставин податкові
повідомлення-рішення від 17.01.2013 року за
№ та № , згідно з якими
позивачу визначено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість та з податку на прибуток, є
протиправними і підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
12.02.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.