Справа № 826/13811/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 23 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про скасування рішення про коригування
митної вартості товару, картки відмови,
стягнення надміру сплачених коштів з
бюджету, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ардіс" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про скасування
рішення про коригування митної
вартості товару, картки відмови,
стягнення надміру сплачених коштів з
бюджету - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить її
скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Між позивачем (покупцем) та
Фірмою «JIAXING HUAXIN ELECTRONIC ACCESSARY OF BIKE CO., LTD»
(Китай) укладено контракт № 2013HXN-UA-02 від
07 травня 2013 року на поставку продукції.
Загальна вартість контракту складає 7
000 000 доларів США.

Згідно контракту поставка
здійснюється партіями. Умови поставки -
FOB згідно правил Інкотермс-2000. Згідно з
інвойсом від 29 травня 2013 року № HUAXIN1310
підлягало поставці на мовах FOB SHANGHAI,
загальна вартість обумовленої
поставки - 42 731,50 доларів США.

З метою митного оформлення придбаного
Товару ТОВ "Ардіс" було подано до
Київської міжрегіональної митниці
вантажну митну декларацію за формою
МД-2 № 100270000/2013/250860 від 05 серпня 2013 року,
декларацію митної вартості, а також
відповідні документи згідно ч. 2 статті
53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих
позивачем до митного оформлення
документів, відповідачем було
виявлено, що митна вартість поданого до
митного оформлення товару є заниженою
з порівнянням до подібних товарів.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ 05 серпня
2013 року митницею сформовано та
направлено електронне повідомлення
про необхідність надання додаткових
документів: каталоги, прайс-листи
виробника товару; копію МД країни
відправлення; висновок про якісні та
вартісні характеристики товарів; інші
документи для підтвердження митної
вартості товару (за бажанням
декларанта

Позивачем було надано запитувані
документи, а саме: рахунок-фактуру №
АР-0003645 від 17 травня 2013 року, видаткову
накладну № АР-0003645 від 17 травня 2013 року,
експортної декларації країни
відправлення, каталогу виробника.

З огляду на зазначене, відповідачем
було прийнято оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270000/2013/10538 від 07 серпня 2013 року.

Не погоджуючись з винесеними
рішеннями, позивач оскаржив його в
адміністративному порядку.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МКУ передбачено, що декларант
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Пунктом 2 (а) статті VII ГАТТ визначено, що
оцінка ввезеного товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару, який
обкладається митом, або на вартості
аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2 (b) статті VII ГАТТ,
під «дійсною вартістю» повинна
розумітися ціна, за якою такий або
аналогічний товар продається або
пропонується для продажу при
нормальній ході торгівлі в умовах
вільної конкуренції. Якщо дійсна
вартість не може бути визначена
відповідно до пункту (b), оцінка для
митних цілей повинна ґрунтуватися на
найближчому еквіваленті, який може
бути встановлений.

Відповідно до статті 54 МКУ контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. При цьому,
митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України визначено перелік основних
документів, які подаються декларантом
для підтвердження митної вартості
товарів, а саме: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За результатами розгляду поданих
позивачем до митного оформлення
документів, на підставі спрацювання
критерію ризику АС АУР (автоматизована
система аналізу та управління
ризиками), відповідачем було виявлено,
що митна вартість поданого до митного
оформлення товару є заниженою з
порівнянням до подібних товарів.

Відповідно до вимог ч.3 статті 53 МКУ
декларанта було зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи на підтвердження
заявленої митної вартості товару, що
передбачені статтею 53 МКУ.

Митний орган має право, здійснюючи
перевірку та контроль щодо
правильності визначення декларантом
митної вартості, витребувати додаткові
документи. При цьому митниця може
вимагати, а суб'єкт господарювання
повинен надати, лише належні та
необхідні документи, які об'єктивно
будуть підтверджувати заявлену митну
вартість, а не витребувані з формальних
підстав.

За результатами розгляду відповідачем
додатково наданих позивачем
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, митним
органом було виявлено ряд розбіжностей
(неповні відомості), про що зазначено в
оскаржуваному рішенні.

Тому митну вартість вказаного товару
було визначено митним органом за
резервним методом шляхом
співставлення рівня заявленої митної
вартості з рівнем митної вартості
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено, згідно інформації наявній в
спеціалізованому
програмно-інформаційному комплексі
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи державної митної служби
України шляхом складання рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270000/2013/10538 від 07 серпня 2013 року.

Суд першої інстанції підтримав таку
позицію відповідача, посилаючись на те,
що позивачем не було надано належних
документів на підтвердження митної
вартості товарів, що призвело до
навмисного заниження митної вартості
задекларованого товару, однак колегія
судів не погоджується з такими
висновками з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до митної декларації з
урахуванням уточнюючих документів
було подано до митного органу:
коносамент № PCSH13ILI06048 від 29 червня 2013
року, банківський документ, що
підтверджує факт оплати
транспортно-експедиційних послуг № 202
від 26 липня 2013 pоку, документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару - інвойс № NP/ARD/01526 від 18 липня 2013
pоку, виданий NINGRO PAN-PACIFIC LOGISTICS., LTD за
контрактом від 07 травня 2012 року №
2012-UA-Pan Pacific, рахунок-фактура (інвойс)
NUAXIN1310 від 29 травня 2013 pоку, пакувальний
лист від 29 травня 2013 pоку,контракт,
платіжні документи, що підтверджують
сплату митних та інших платежів: № 185
від 17 червня 2013 pоку, № 191 від 21 червня 2013
pоку, № 194 від 03 липня 2013 року,
рахунок-фактуру № АР-0003645 від 17 травня
2013 року, видаткову накладну № АР-0003645
від 17 травня 2013 року, експортної
декларації країни відправлення,
каталогу виробника.

Також підставою відмови визнання
митної вартості товару вказано те, що у
коносаменті № PCSH13ILI06048 від 29 червня 2013
року зазначений відправник
/експедитор/ CAPITAL LOGISTIK & TRANSPORT UKRAINE.
Інвойс на перевезення від 18 липня 2013
року № NP/ARD/01526 від 18 липня 2013 року
виписаний фірмою-перевізником NINGRO
PAN-PACIFIC LOGISTICS., LTD. та під час митного
оформлення позивач не надав
документально підтверджених
відомостей щодо суми, сплаченої
експедитору.

Однак, судом встановлено, що плата за
транспортні послуги підтверджується
Інвойсом на перевезення №NP/ARD/01526 від 18
липня 2013 року таплатіжним дорученням
№202 від 26 липня 2013 року на суму 2150
доларів США.

Щодо перевізників товару встановлено
наступне. Згідно договору № 2012-UA-Pan Pacific
від 07 травня 2012 pоку, NINGBO PAN-PACIFIC LOGISTICS CO.,
LTD, (Китай) являється експедитором, який
бере на себе всі зобов'язання з
організації
транспортно-експедитерского
обслуговування Позивача (TOB «Ардіс») в
портах Південно-східної Азії, та
надання інших послуг з організації
транспортно-експедитерского
обслуговування. TOB «АРДІС» доручило
здійснити організацію відправлення
вантажу з порту Китаю SHANGHAI згідно
інвойсу № HUAXIN1310 від 29 травня 2013 року в
контейнері MPCIU8819303. Для цього NINGBO PAN-PACIFIC
LOGISTICS CO., LTD, від свого імені виписує та
направляє одержувачу вантажу (TOB
«АРДІС») в 3-х екземплярах оригінал
«домашнього коносаменту», який є
підтвердженням договору перевезення
вантажу (№ 2012-UA-Pan Pacific від 07 травня 2012
pоку), в якому вказується
вантажовідправник (Фірма «JIAXING HUAXIN
ELECTRONIC ACCESSARY OF BIKE CO LTD»), одержувач (TOB
«Ардіс»), номер контейнеру, в якому буде
здійснювати відправлення вантажу
MPCIU8819303, вага вантажу та інша інфрмація
відповідно до Гаагських та
Гамбургських правил.

Необхідно зазначити, що в графі Freight and
charges NINGBO PAN-PACIFIC LOGISTICS CO., LTD вказано
представником експедитора на
території України компанію CAPITAL LOGISTIC &
TRANSPORT UKRAINE.

З огляду на викладене, в коносаменті №
PCSH13ILI06048 відправником визначено саме
CAPITAL LOGISTIC & TRANSPORT UKRAINE.

Таким чином, доводи митного органу та
суду щодо наявності розбіжностей у
документах, а саме щодо того, що
перевезення вантажу здійснював інший
перевізник ніж зазначено у довідці про
транспортні витрати є такими, що не
можуть визнава тися як обґрунтованою
підставою для відмови у визнанні
заявленої митної вартості товару.

Статтею 57 МКУ передбачені такі методи
визначення митної вартості товарів:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Однак, митницею був застосований
резервний метод визначення митної
вартості. Митна вартість, визначена
згідно з положеннями цієї статті,
повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях.

Згідно із статтею 64 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості був наданих комплект
обов'язкових документів, передбачений
ч.2 статті 53 Митного кодексу України,
які є належним чином оформленими,
містять достовірні відомості,
базуються на об'єктивних і
документально підтверджених даних.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах колегією суддів відхилено
як такі, що спростовуються матеріалами
справи, з яких вбачається, що позивачем
дотримані всі умови, встановлені
законодавством, висновки відповідача
щодо не підтвердження позивачем
заявленої митної вартості зроблені на
припущеннях, а позивачем були надані
митному органу всі необхідні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості як при поданні митної
декларації, так і додатково
витребувані, надання яких було
обов'язковим

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції відносно того, що
відповідач діяв правомірно з
дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, необґрунтованим є
висновок суду першої інстанції про
відмову в задоволенні даного
адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до невірного по суті
вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ардіс" -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 жовтня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ардіс" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про скасування
рішення про коригування митної
вартості товару, картки відмови,
стягнення надміру сплачених коштів з
бюджету -задовольнити.

Скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів та картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100270000/2013/10538 від 07 серпня 2013 року.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ардіс" з
відповідного рахунку Київської
міжрегіональної митниці Мін доходів
через Головне управління Державної
казначейської служби м. Києва суму
надміру сплаченого податку на додану
вартість в розмірі 18672, 88 грн., а також
суму митного збору - 8487,67 грн., тобто
всього 27160,55 грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Файдюк В.В.

Судді:

Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.