Справа № 2а-3287/10/0370
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.
Справа № 3909/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження м. Львові апеляційну
скаргу Ковельської міжрайонної
державної податкової інспекції
Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 р. у
справі №2а-3287/10/0370 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Ковельської міжрайонної державної
податкової інспекції Волинської
області, Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 р. у
справі №2а-3287/10/0370 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Ковельської МДПІ, ГУ Держказначейства
України у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
05.11.2010 р. №/0, стягнення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за липень 2010 р. в розмірі 46616
грн., позов задоволено повністю,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Ковельської міжрайонної державної
податкової інспекції від 05.11.2010 р.
№/0, постановлено стягнути з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 46616 грн.

В апеляційній апелянт просить
постанову суду скасувати та відмовити
у позові. Апеляційна скарга мотивована
неправильністю та неповнотою
дослідження обставин справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Неповнота і
помилковість дослідження обставин
справи обумовлена неврахуванням
висновків акту перевірки, факту
реєстрації позивачем транспортного
засобу не на фізичну особу - підприємця,
а на своє ім'я як фізичної особи.
Неправильність застосування норм
матеріального права обумовлюється
неврахуванням змісту податкового
роз'яснення від 10.09.2007 р. №17899/7/16-1517-05 з
цього приводу.

Колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами на підставі ч.1 ст.197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, Ковельською МДПІ проведена
виїзна позапланова перевірка фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 з питань
правильності визначення суми податку
на додану вартість за червень 2010 року
та достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за липень 2010 р., про що
складено акт №329/17- від 19.10.2010 р.
Правильність визначення податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість позивача за
червень 2010 року була також предметом
перевірки податкового органу та
відображена в акті від 13.09.2010 року
№279/17- «Про результати виїзної
позапланової перевірки фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 з питань
правильності визначення суми податку
на додану вартість за травень 2010 року
та достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2010 року».
Актами було встановлено, що у червні 2010
р. позивач придбавав транспорті засоби,
з вартості яких (а також при
розмитненні яких) суми податку на
додану вартість були включені до
податкового кредиту з податку на
додану вартість і відображені в
податковій звітності за червень 2010 р.
Так, позивач придбав за межами митної
території України сідельний тягач
марки MAN у фірми «MAN Diesel B.V.» та сплатив
згідно з ВМД від 23.06.2010 р. суму податку
на додану вартість у розмірі 27002 грн.
при його розмитненні, а також на митній
території України у ПП «Авто-час» -
згідно з податковими накладними від
18.06.2010 р. три автомобілі марки MAN та три
причепи марки «Freiаt», «Krone», на загальну
суму 117683,04 грн., в тому числі податок на
додану вартість 19613,82 грн. Вказані
вантажні автомобілі та причепи були
зареєстровані Ковельським ВРЕВ ВДАІ
УМВС України у Волинській області за
фізичною особою ОСОБА_1 Податок на
додану вартість у розмірі 46616 грн.
згідно з ВМД та податковими накладними,
виписаними постачальником ПП
«Авто-час», включений позивачем до
складу податкового кредиту в
податковій декларації з податку на
додану вартість в червні 2010 року та
заявлений до бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість в липні 2010
року. В актах перевірки зазначено, що
формування податкового кредиту та
бюджетного відшкодування за вказаними
господарськими операціями не
відповідає вимогам підпункту 7.4.5
пункту 7.4, підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в зв'язку з чим
бюджетне відшкодування у липні 2010 року
було завищено на 46616 грн.

На підставі акту перевірки №329/17-
від 19.10.2010 р. Ковельською МДПІ 05.11.2010 р.
прийняте податкове повідомлення -
рішення №/0, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, визначену в податковій
декларації з цього податку за липень 2010
р., на 46616 грн.

Порушення відповідач вбачає у тому, що
27.05.2010 р. між скаржником (покупець) та
фірмою «MAN Diesel B.V.» (продавець) було
укладено контракт №50209 на поставку
вантажного сідельного тягача марки MAN
TGA 18.413, який був у користуванні,
вартістю 12000 євро. Товар був
поставлений на митну територію України
згідно з ВМД від 23.06.2010 р. При цьому,
позивачем сплачені до Державного
бюджету України митні платежі та збори,
в тому числі податок на додану вартість
за ставкою 20 відсотків у розмірі 27001,95
грн. На підставі усної домовленості
18.06.2010 р. позивач придбав у ПП «Авто-час»
такі транспортні засоби, на поставку
яких продавцем виписувались
відповідні податкові накладні:
автомобіль марки MAN на суму 26830,40 грн., в
тому числі податок на додану вартість
4471,73 грн., автомобіль марки MAN на суму
26830,40 грн., в тому числі податок на
додану вартість 4471,73 грн., причіп марки
«Freiаt» на суму 12302,30 грн., в тому числі
податок на додану вартість 2050,38 грн.,
причіп марки «Krone» на суму 12587,24 грн., в
тому числі податок на додану вартість
2097,87 грн., причіп марки «Freiаt» на суму
12302,30 грн., в тому числі податок на
додану вартість 2050,38 грн., автомобіль MAN
на суму 26830,40 грн., в тому числі податок
на додану вартість 4471,73 грн.

Господарські операції відображені
позивачем у бухгалтерському обліку як
придбання основних засобів з
присвоєнням інвентаризаційних номерів
у відповідності до інвентарних карток
обліку основних засобів, введені в
експлуатацію відповідно до актів
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів від
07.07.2010 р., складених приймальною
комісією, за типовою формою №ОЗ-1.
Зазначені транспортны засоби
зареєстровані в Ковельському ВРЕВ ВДАІ
УМВС України у Волинській області за
фізичною особою ОСОБА_1 Розрахунки за
придбані транспортні засоби з ПП
«Авто-час» проведені повністю,
сплачено податок на додану вартість в
розмірі 27001,95 грн. при ввезені
сідельного тягача на митну територію
України, що підтверджується ВМД від
23.06.2010 р. з відбитком особистої номерної
печатки посадової особи Волинської
митниці про завершення митного
оформлення та сплату всіх платежів.

При цьому, позивач з 19.09.2003 р.
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності у
відповідності до свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця, з 19.09.2003 р. перебуває на
обліку як платник податків у
Ковельській МДПІ, є платником податку
на додану вартість відповідно до
виданого 05.04.2006 р. Ковельською МДПІ
Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість НОМЕР_1.
Позивач надає послуги з внутрішнього і
міжнародного перевезення вантажів
автомобільним транспортом загального
користування згідно з ліцензією серії
НОМЕР_2, виданою 01.02.2006 р. Головною
державною інспекцією на
автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку
України з терміном дії ліцензії з 01.02.2006
р. по 31.01.2011 р. В господарській
діяльності позивач, зокрема,
використовує транспортні засоби, які
придбав згідно з контрактом №50209 від
27.05.2010 р. у фірми «MAN Diesel B.V.» та на
підставі податкових накладних від
18.06.2010 р. у ПП «Авто-час», та на які
оформлені відповідні ліцензійні
картки.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1,
підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
законом. Податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Відповідно до підпунктів 7.5.1, 7.5.2 пункту
7.5 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг); для операцій із імпорту
товарів (супутніх послуг) датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
сплати податку по податкових
зобов'язаннях згідно з підпунктом 7.3.6
цієї статті, який в свою чергу
передбачає, що датою виникнення
податкових зобов'язань при імпорті є
дата подання митної декларації із
зазначенням у ній суми податку, що
підлягає сплаті. Підставою для
нарахування податкового кредиту
відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2
статті 7 цього Закону є видана
платником податку на вимогу покупця
податкова накладна із заповненням всіх
обов'язкових реквізитів. Згідно із
підпунктом 7.2.7 пункту 7.2 статті 7
зазначеного Закону України «Про
податок на додану вартість» у разі
імпорту товарів на митну територію
України документом, що посвідчує право
на отримання податкового кредиту,
вважається вантажна митна декларація,
оформлена відповідно до вимог
законодавства, яка підтверджує сплату
податку на додану вартість, або
погашений податковий вексель. Факт
придбання та використання позивачем
вантажних автомобілів у власній
господарській діяльності (наданні
послуг з перевезення вантажів)
встановлено під час судового розгляду
справи на підставі належних та
допустимих доказів (контракту, ВМД,
податкових накладних,
інвентаризаційних карток обліку
основних засобів, актів
приймання-передачі основних засобів,
свідоцтв про реєстрацію транспортних
засобів, ліцензійних карток). Позивачем
також надані подорожні листи на
вантажні автомобілі в міжнародному
сполучені на підтвердження
використання придбаних вантажних
автомобілів в господарській
діяльності. Надання послуг з
перевезення вантажів автомобільним
транспортом загального користування є
одним з видів діяльності позивача, про
що також зазначено в актах перевірки
від 13.08.2010 р. та від 19.10.2010 р. З
урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов підставного висновку,
що транспортні засоби, придбані
скаржником у фірми «MAN Diesel B.V.», ПП
«Авто-час» у червні 2010 року
використовуються позивачем у його
господарській діяльності.

Крім того, оскільки відповідно до
пункту 6 Правил державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року,
передбачено реєстрацію транспортних
засобів лише за юридичними або
фізичними особами, тому у свідоцтвах
про реєстрацію транспортних засобів не
може зазначатися як їх власник фізична
особа підприємець. Ст. 51 ЦК України
передбачає, що до підприємницької
діяльності фізичних осіб
застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють підприємницьку
діяльність юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із
суті відносин. Отже, неможливість
державної реєстрації транспортних
засобів за фізичними
особами-підприємцями не позбавляє
права таких осіб на податковий кредит
по операціях з придбання транспортних
засобів, якщо були дотримані умови його
формування, визначені статтею 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», та не позбавляє права на
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість. Відповідно до
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду. Згідно із
підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 цього ж
Закону якщо у наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, має
від'ємне значення, бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

Відтак, суд першої інстанції
правомірно констатував, що в світлі
наведених норм та встановлених
фактичних обставин справи відсутнє
завищення бюджетного відшкодування з
ПДВ у липні 2010 р. в сумі 46616 грн.
Посилання скаржника на необхідність
врахування податкових роз'яснень, не
спростовує положень КАС України щодо
законодавства, яке підлягає
застосування адміністративним судом
та не змінює змісту наведених правових
норм.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Ковельської
міжрайонної державної податкової
інспекції Волинської області залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 р. у
справі №2а-3287/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя :
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.