Справа № 501/5912/13-а
Суддя: Максимович Г. В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.02.2014
Справа № 501/5912/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Максимович Г.В.,

при секретарі Єговкіні О.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні Іллічівського міського
суду Одеської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанов про накладання
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанови №285 від 22.11.2013р.
про накладання штрафу на Позивача у
розмірі 103 230 гривен, а також скасування
постанови №284 від 22.11.2013р. про
накладання штрафу на Позивача у
розмірі 51 615 гривен (далі - Протоколи)
(а.с.3-5).

Позивач зазначає, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області не
наділена повноваженнями щодо
накладення штрафів за порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності на фізичних осіб, оскільки
замовником згідно декларації виданої
інспекцією ДАБК в Одеській області від
01.09.2011р. №ОД6 та повідомлення про
зміну даних у зареєстрованій
Декларації про початок виконання
будівельних робіт, яке зареєстроване
05.10.2012р. за №ОД5 є - ОСОБА_1.

Представник позивача, ОСОБА_2, надав
суду заяву, якою позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
їх задовольнити та розглядати справу
за його відсутності (а.с.36).

Відповідач, що був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи до суду не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2. ст.. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідно до п.3, ч.3 ст.. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи про
накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до п.2, ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч.2, ст. 19 КАС України
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача.

Суд, дослідивши та перевіривши докази,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Постановою №284 від 22.11.2013р Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області було
визнано винним фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст..2 ч.3
п.8 ЗУ «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 51 615 грн. (а.с.9).

Постановою №285 від 22.11.2013р. Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області було
визнано фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.2 ч.2
п.4 ЗУ «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено на нього
штраф у розмірі 103 230 грн. (а.с.10).

Преамбулою Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
передбачено, що цей Закон встановлює
відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
передбачено, що правопорушеннями у
сфері містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Таким чином накладання штрафу згідно з
Постанов суперечить вимогам норм
матеріального права, оскільки згідно
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» штраф
накладається виключно на юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
саме тому постанови є незаконними,
оскільки замовником є ОСОБА_1.

Також безпідставність та не
обґрунтованість Постанов
підтверджується п.4, ч.2, ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», якою передбачено, що
Суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу.

Отже, ця норма права передбачає
відповідальність замовника лише у разі
здійснення ним містобудівної
діяльності самостійно, п.1 Протоколів
зазначено - будівництво об'єкта
здійснює фізична особа підприємець -
ОСОБА_3.

Зазначене підтверджує, що органом яким
накладено штраф застосовано не ту
норму матеріального права та не той
закон який підлягав застосуванню.

Крім того, як зазначено позивачем, що
22.11.2013р. заступником начальником
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було винесено
Постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Однак у відповідності до ст. 3 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 6 квітня 1995 р. N244 затверджено
Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності. Згідно п. 2 вказаного
Порядку, справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
розглядаються Держархбудінспекцією та
її територіальними органами (далі -
інспекції). Накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Таким чином в даному випадку існує
невідповідність положень підзаконних
нормативно-правових актів вимогам
закону.

Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Судом встановлено, що постанову №284 від
22.11.2013р. та постанову №285 від 22.11.2013р.
(а.с.9)«Про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» відповідачем прийнято за
відсутності повноважень на накладення
штрафів за порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, оскільки, згідно вимог ст.3
ЗУ «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», такими повноваженнями
наділений лише центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч.1
ст.2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З наведених підстав, суд вважає, що
доводи позивача знайшли своє
підтвердження з наданих до суду
матеріалів, тому заявлені вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 69, 71, 72, 86, 158-163, КАС
України, Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанов про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності - задовольнити.

Скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області №284 від
22.11.2013р. про накладання штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області №285 від
22.11.2013р. про накладання штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя