Справа № 825/505/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2014 року
Чернігів Справа №
825/505/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Коноваленка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області, в якому просить: визнати
неправомірними дії Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області щодо нарахування ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги з
розрахунку 50 відсотків щомісячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік без врахування
періоду попередньої служби в Збройних
Силах з 05.08.1980 року по 16.12.1991 року;
зобов'язати Управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Чернігівській області врахувати
попередній період служби в Збройних
Силах з 05.08.1980 року по 16.12.1991 року, при
обчисленні ОСОБА_1 періоду, за який
виплачується одноразова грошова
допомога при звільненні; зобов'язати
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу при
звільненні із розрахунку вислугі
років, врахувавши період попередньої
служби з 05.08.1980 року по 16.12.1991 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до наказу
Управління Державної Служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області № 186 від 07 жовтня 2013 року
позивача звільнено у відставку (за
станом здоров'я) з 07 жовтня 2013
року. Відповідно до вищезазначеного
наказу йому нараховано, але не
виплачено одноразову грошову допомогу
при звільненні із розрахунку вислуги
років 14 років 01 місяць 26 днів.

Вважає, неправомірними дії Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області щодо виплати йому одноразової
грошової допомоги з розрахунку 50
відсотків щомісячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік без врахування періоду
попередньої служби в Збройних Силах.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, надав заперечення в яких
зазначив, що на момент звільнення
позивача одноразова грошова допомога
діючим на той час законодавством не
була передбачена, а тому вважає, що дії
відповідача щодо нарахування такої
допомоги без врахування періоду
попередньої служби є правомірними.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, представника
відповідача, дослідивши письмові
докази, перевіривши матеріали
адміністративної справи суд приходить
до висновку, що адміністративний позов
слід задовольнити повністю з таких
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Чернігівській області № 186 від 07 жовтня
2013 року підполковника служби
цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено у
відставку (зі зняттям з військового
обліку) з 07.10.2013 року.

Крім того, в наказі зазначено, що
вислуга років на день звільнення
становить 25 років 04 місяці 17
днів, в пільговому обчисленні 27 років 04
місяці 09 днів (а.с. 9).

Не погоджуючись з тим, що при
обчисленні вислуги років для отримання
одноразової допомоги відповідачем не
було враховано періоду попередньої
служби в Збройних Силах позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, Державної інспекції
техногенної безпеки, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби, які
звільняються із служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Згідно частини 6 статті 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, у разі повторного їх
звільнення зі служби одноразова
грошова допомога, передбачена цією
статтею, виплачується за період їх
календарної служби з дня останнього
зарахування на службу без урахування
періоду попередньої служби, за
винятком тих осіб, які при попередньому
звільненні не набули права на
отримання такої грошової допомоги.

Як вбачається з наказа Міністра
Оборони СРСР № 01310 від 26 жовтня 1991 року
позивача звільнено зі служби в
Збройних Сил СРСР за скороченням штату
(а.с. 10).

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР від 15 грудня 1990 року № 1290
одноразово грошова допомога при
звільненні (единовременное пособие)
війсковослужбовцям виплачувалась лише
при звільненні з правом на пенсію.

В судовому засіданні встановлено, що
при звільненні з Збройних Сил СРСР
ОСОБА_1 одноразова грошова допомога
при звільненні не виплачувалась,
оскільки останній не набув права на
пенсію.

З врахуванням встановлених обставин,
аналізу вимог законів та підзаконних
актів, що регулюють спірні
правовідносини суд вважає, що дані
законодавчі акти не встановлюють
обмежень щодо зарахування строку
службив в Збройних Сил СРСР при
розрахунку грошової допомоги у разі
повторного звільнення та при
розрахунку грошової допомоги при
звільненні позивачу до уваги необхідно
брати повний строк служби.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій, бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди зобов'язані
перевірити чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення;
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

У відповідності до пункту 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області щодо нарахування ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги з
розрахунку 50 відсотків щомісячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік без врахування
періоду попередньої служби в Збройних
Силах з 05.08.1980 року по 16.12.1991 року.

Зобов'язати Управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Чернігівській області врахувати
попередній період служби в Збройних
Силах з 05.08.1980 року по 16.12.1991
року, при обчисленні ОСОБА_1 періоду, за
який виплачується одноразова грошова
допомога при звільненння.

Зобов'язати Управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Чернігівській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову
допомогу при звільненні із розрахунку
вислугі років, врахувавши період
попередньої служби з 05.08.1980 року по
16.12.1991 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць