Справа № 826/19920/13-а
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2014 року 09:30
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А. при секретарі судового
засідання Руденко Н.В.,
за участю представників сторін:
від позивача: Паньковський С.І.
від відповідача-1: не з'явився (просив
розглядати справу за відсутності
від відповідача-2: Недосєка І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Росшина»до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (Відповідач-1) Черкаської
митниці Міндоходів (Відповідач-2)про
визнання протиправними та скасування
рішень про коригування митної вартості
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Росшина»
про визнання протиправними та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів, в якому, з
урахуванням заяви від 14.02.2014 р., звернув
свої вимоги до відповідачів та просив
визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів:

1) № 902060000/2013/204921/2 від 03.07.2013, прийнятого
Черкаською митницею Міндоходів (в
особі посадової особи митного посту
«Черкаси-Північний» Щербатюка В.В.),

2) № 902060000/2013/204925/2 від 03.07.2013, прийнятого
Черкаською митницею Міндоходів (в
особі посадової особи митного посту
«Черкаси-Північний» Щербатюка В.В.),

3) № 902060000/2013/205159/2 від 10.07.2013, прийнятого
Черкаською митницею Міндоходів (в
особі посадової особи митного посту
«Черкаси-Північний» Щербатюка В.В.),

4) № 100260000/2013/200517/2 від 13.08.2013, прийнятого
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що за зовнішньоекономічним
контрактом з нерезидентом
обумовлювалась поставка товару - шин
пневматичних гумових нових
безкамерних для вантажних автомобілів
виробництва КНР.

Позивач зазначає, що надав до вказаних
вище митних органів декларації митної
вартості, які були оформлені за одним
контрактом. Транспортування частини
товару по різним інвойсам, як зазначає
позивач, здійснювалось за одним
коносаментом та одним перевізником.

На стор. 2 позову позивач зазначає, що за
(1) ДМВ № 902060000/2013/204921 від 03.07.2013 р. митна
вартість були визначена в розмірі 401
630,08 грн. (50247,73 доларів США), за (2) ДМВ №
902060000/2013/204925 від 03.07.2013 р.- у розмірі 399
646,55 грн. (49999,57 дол.США), за (3) ДМВ №
902060000/2013/205159 від 10.07.2013 р. - у розмірі 699
046,78 грн. (87457,37 дол.США), за (4) ДМВ №
100260000/2013/109414 від 13.08.2013 р. в розмірі 390942,10
грн. (48910,56 дол.США).

При визначенні митної вартості, як
зазначає позивач, ним було застосовано
основний метод - за ціною договору.
Складовими митної вартості, як
зазначає позивач, є вартість товару та
транспортні витрати.

Проте, як зазначає позивач, митницями
прийняті спірні рішення про
коригування митної вартості за
резервним методом. Підставами для
застосування резервного методу, як
зазначає позивач, стали нібито
розбіжності в наданих декларантом
документах.

Проте, як зазначає позивач на стор. 3
позову, в оскаржуваному рішенні
Відповідача-1 взагалі не зазначено в
чому полягають розбіжності в наданих
документах, які виявлено ознаки
підробки, чи які відомості відсутні.

З урахуванням наведеного позивач також
вважає, що митницею було безпідставно
витребувано додаткові документи, а
відтак ненадання цих документів було
пов'язано із відсутністю підстав та
письмового обґрунтування обставин, які
визначені ч. 3 ст. 53 МКУ.

Натомість, як вважає позивач, митниці
були надані всі документи, необхідні
для визначення митної вартості за
основним методом. Відтак, позивач
вважає, що рішення про коригування є
необґрунтованим та протиправним та
просить його скасувати.

Щодо рішень Черкаської митниці,
позивач також не погоджується та
зазначає, що митниці було надано всі
необхідні документи для визначення
митної вартості, але митницею
безпідставно витребувано додаткові
документи. При цьому, щодо відмінностей
підписів в інвойсі та сертифікаті
походження, які на думку митниці
відрізняються від підпису в контракті,
позивач зазначає про безпідставність
таких тверджень.

З урахуванням наведеного у сукупності
позивач вважає рішення Черкаської
митниці також незаконними, оскільки з
урахуванням наданих документів,
числові значення фактурної вартості
піддаються чіткому обчисленню та є
сталими.

Відповідачі заперечили проти позову та
по суті зазначили, що декларантом
надавались документи, які містили
розбіжності та не містили всіх
необхідних відомостей щодо складових
митної вартості, що унеможливило
визначення митної вартості за першим
методом та, у свою чергу, зумовило
прийняття спірних рішень про
коригування митної вартості на
підставі наявної у митного органу
інформації. З підстав, викладених у
спірних рішеннях та запереченнях на
позов, відповідачі вважають спірні
рішення законними та обґрунтованими та
не вбачають підстав для їх скасування.

В судове засідання 14.02.2014 р. представник
Відповідача-1 не з'явився,однак подав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Під час розгляду справи за заявою
позивача та на підставі ст. 52 КАС
України здійснено заміну відповідача -
інспектора Черкаської митниці
Міндоходів на належного відповідача -
Черкаську митницю Міндоходів, якою
власне і ухвалювались спірні рішення.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 14.02.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачами матеріали, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідачів, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ «Росшина» (покупець) та
підприємством «Wheel Hunter Co Limited» (Китай)
укладено контракт № ROSS-02 від 19.02.2010 р.
згідно з якими продавець виробляє
та/або продає, а покупець придбаває
товар - шини автомобільні пневматичні.

Ціни встановлюються в доларах США та
розуміються на умовах FOB Qingdao та включає
вартість упаковки та маркування..
Деталі щодо поставки конкретних партій
визначаються в специфікаціях. Оплата
проводиться: передоплата 30%, 70% -
протягом 15 днів після отримання
факсимільної копії коносамента.

З метою митного оформлення товару
позивач надав до Відповідача-1 МД та
декларацію митної вартості (ДМВ) №
100260000/2013/109414 від 13.08.2013 р. (до МД вн. № 725)
(надалі - перший епізод).

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала 48 910,56
доларів США, що дорівнює 390 942,10 грн., з
яких 370 959,6061 грн. (46 410,56 доларів США) -
ціна товару та 19 982,49 грн. - витрати на
транспортування до П/п «Одеський
морський торгівельний порт».

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS33 від 27.06.2013 р. фактурною
вартістю 46 410,56 доларів США.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано довідку про
транспортні витрати від 02.08.2013 р. № 1544,
видана ТОВ «СМА Сі Джі Ем Шиппинг
Едженсиз Україна», як агентом «СМА CGM
S.A» (перевізник за коносаментом). У
довідці міститься на номер коносаменту
QDFE008071, яким оформлено перевезення, та
визначено вартість транспортування 19
982,49 грн.

До митного оформлення також надано
специфікацію № 33 від 27.06.2013 р., де
вартість товару визначена у розмірі 46
410,56 доларів США, а також надано копії
платіжних доручень про оплату: № 4 від
19.06.2013 р. на 14335,08 доларів США та 32 075,48
доларів США, що відповідає фактурній
вартості.

У ДМВ митницею 13.08.2013 р. вчинено запис
про необхідність надання додаткових
документів: виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію МД країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів; розрахунок
ціни (калькуляцію).

Декларантом 13.08.2013 р. вчинено запис про
ознайомлення та про відсутність
можливості надання додаткових
документів.

Митницею прийнято оскаржуване рішення
про коригування митної вартості №
100260000/2013/200517/2 від 13.08.2013 р. (далі - Рішення
№ 1).

Згідно із даним рішенням при
визначеній декларантом митній
вартості у розмірі 48910,56 доларів США (з
урахуванням транспортної складової)
скоригована митницею за резервним
методом до 71 707,18 доларів США.

У гр. 33 спірного рішення зазначено, що
митна вартість не може бути визначена
за ціною договору: документи, що подані
декларантом містять розбіжності та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

У той же час, у рішенні не зазначається
у чому полягають розбіжності та які
відомості мали бути наявні у
декларанта, але відсутні.

Водночас, вказується, що декларанту
запропоновано надати додаткові
документи: виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару; копію
МД країни відправлення; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів.

Зазначається, що декларант
ознайомлений з вимогами митного
органу. Вказується, однак, що декларант
відмовився від подання додаткових
документів. Митна вартість визначена
за резервним методом. Попередні методи
не застосовані у зв'язку з відсутністю
відомостей. Проведено процедуру
консультацій.

З метою митного оформлення товару,
позивач надав до Відповідача-2 МД та
декларацію митної вартості (ДМВ) №
902060000/2013/204921 від 03.07.2013 р. (до МД вн. № 5165)
(надалі - другий епізод). Опис товару
наведений у гр. 31. У ДМВ заявлено, що
продавець та покупець не є пов'язаними
особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала:

- (товар 1) - 50 247,73 доларів США, що
дорівнює 401 630,08 грн., з яких 387 308,8080 грн.
(48 456 доларів США) - ціна товару та 14 321,2733
грн. - витрати на транспортування до П/п
«Одеський морський торгівельний порт»,

- (товар 2) - 2 711,15 доларів США, що
дорівнює 21 670,18 грн., з яких 20 909,6880 грн. (2
616 $) - ціна товару та 760,4967 грн. - витрати
на транспортування,

- всього митна вартість 52 958,88 $, що
дорівнює 423 300,3 грн., з яких: 408 218,4960 грн.
(51 072,00 $) фактурна вартість товарів, 15081,77
грн. - витрати на транспортування.

Надано також додаткові угоди (щодо
реквізитів сторін, строку дії
контракту).

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS32-а від 30.04.2013 р. фактурною
вартістю 51 072,00 доларів США, що
відповідає задекларованій фактурній
вартості.

Крім того, декларантом було надано
специфікацію № 32 від 30.04.2013 р., де
вартість товару визначена у розмірі 99
255,20 доларів США, що дорівнює загальній
вартості товару за інвойсами за цим та
наступним епізодами.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано довідку про
транспортні витрати від 20.06.2013 р. № 72,
яка видана ПП «ТрансКарго», відповідно
до якої транспортні витрати на
доставку вантажу - шини гумові нові
торгівельної марки Austone/Chengshan
(контейнери MSKU8928697, MSKU9511748; коносамент
SZH, інвойси RCS32-A від 30.04.2013 р., RCS32-B)
складають 29 600 грн., що дорівнює
загальній вартості транспортування за
цим та наступним епізодами в межах
однієї специфікації. У свою чергу у
коносаменті міститься посилання на
вказані контейнери та на ПП
«ТрансКарго».

Декларантом також надано копії
платіжних доручень № 6 від 25.06.2013 р. - на
суму 71 268,29 доларів США та № 1 від 26.04.2013
р. на суму 27 986,91 доларів США, що дорівнює
99 255,2 доларам США, які проведені із
загальним посиланням на реквізити
контракту.

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/204921/2 від 03.07.2013 р. (далі - Рішення
№2).

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі:

- (товар 1) - 50 247,73 доларів США -
скоригована митницею до 72 945,60 доларів
США,

- (товар 2) 2 711,14 доларів США -
скоригована митницею до 3 873,60 доларів
США.

У гр. 33 спірного рішення Відповідачем-2
зазначено, що встановлено
невідповідність заявленої митної
вартості та вартості операцій з
товарами з подібними характеристиками,
митне оформлення яких було здійснено у
максимально наближений період до
ввезення, у зв'язку з тим, що
використані декларантом відомості про
митну вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 з/е договором від 19.02.2010
р.: результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 30.04.2013 р.,
сертифікаті походження від 01.05.2013 р.,
підпис відрізняється від того, який
наявний у договорі.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч.ч. 1, 3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МКУ,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МКУ та на
підтвердження включення у повному
обсязі витрат передбачених ч. 10 ст. 58
МКУ: висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника,
зокрема сертифікат якості виробника;
копію МД країни відправлення;
документи за бажанням декларанта.

Надалі зазначається у спірному
рішенні, що за результатами проведено
перевірки з урахуванням проведеної
консультації в порядку п. 4 ст. 57 МКУ
встановлено, що заявлені декларантом
відомості про митну вартість та
обраний метод її визначення не
підтверджено документально, чим
порушено вимоги норм МКУ. Наявні
обставини визначені ч. 2 ст. 58 МКУ
декларантом усунуто не було, що
унеможливлює визначення митної
вартості за ціною угоди. Зазначається
про неможливість застосування і
наступних (до резервного) методів у
зв'язку з відсутністю даних. Зазначено,
що декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05.06.2013 від
19.03.2013 р.

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/204989 від 04.07.2013 р., де митна
вартість визначена згідно із рішенням
митниці.

Окрім того, з метою митного оформлення
товару позивачем до Відповідача-2 також
надано МД та ДМВ № 902060000/2013/204925 від
03.07.2013 р. (до МД вн. № 5166) (надалі - третій
епізод). У ДМВ заявлено, що продавець та
покупець не є пов'язаними особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ. Митна вартість визначена у
ДМВ за основним методом та склала 49 999,57
доларів США, що дорівнює 399 646,55 грн., з
яких 385 128,3176 грн. (48 183,20 доларів США) -
ціна товару та 14 518,23 грн. - витрати на
транспортування до П/п «Одеський
морський торгівельний порт».

Надано також додаткові угоди № 2 від
08.02.2011 р., № 3 від 15.02.2013 р. та № 4 від 01.04.2013
р. (щодо реквізитів сторін, строку дії
контракту).

До оформлення пред'явлено товар за
інвойсом RCS32-B від 30.04.2013 р. фактурною
вартістю 48 183,20 доларів США.

Декларантом також надано вищезгадану
специфікацію № 32 від 30.04.2013 р. де
вартість товару визначена у розмірі 99
255,20 доларів США, що складає загальну
вартість товару за інвойсами за цим та
вищенаведеним епізодами.

Відносно транспортних витрат
декларантом надано вищевказану
довідку (за попереднім епізодом) про
транспортні витрати від 20.06.2013 р. № 72,
яка видана ПП «ТрансКарго», відповідно
до якої транспортні витрати на
доставку вантажу - шини гумові нові
торгівельної марки Austone/Chengshan
(контейнери MSKU8928697, MSKU9511748; коносамент
SZH, інвойси RCS32-A від 30.04.2013 р., RCS32-B)
складають 29 600 грн., що складає загальну
вартість транспортування товару за цим
та вищенаведеним епізодами митного
оформлення товарів.

Декларантом також надано копію
вищезгаданого (за вищенаведеним
епізодом) платіжного доручення № 6 від
56.06.2013 р. - на суму 71 268,29 доларів США, сума
за яким разом із сумою за вищезгаданим
платіжним дорученням № 6 від 25.06.2013 р.
складає загальну фактурну вартість
товару за специфікацією та за двома
інвойсами (за цим та вищенаведеним
епізодами).

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/204925/2 від 03.07.2013 р. (далі - Рішення
№3).

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі 49 999,57 доларів США - скоригована
митницею до 73 948,64 доларів США.

У гр. 33 спірного рішення Відповідачем-2
зазначено, що встановлено
невідповідність заявленої митної
вартості та вартості операцій з
товарами з подібними характеристиками,
митне оформлення яких було здійснено у
максимально наближений період до
ввезення, у зв'язку з тим, що
використані декларантом відомості про
митну вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 з/е договором від 19.02.2010
р.: результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 30.04.2013 р.,
сертифікаті походження від 24.02.2013 р.,
підпис відрізняється від того, який
наявний у договорі, в інвойсі від 23.02.2013,
сертифікаті походження від 01.05.2013.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч.ч. 1,3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МКУ,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МКУ та на
підтвердження включення у повному
обсязі витрат передбачених ч. 10 ст. 58
МКУ: висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника,
зокрема сертифікат якості виробника;
копію МД країни відправлення;
документи за бажанням декларанта.

Надалі зазначається у спірному
рішенні, що за результатами проведеної
перевірки та з урахуванням проведеної
консультації в порядку п. 4 ст. 57 МКУ
встановлено, що заявлені декларантом
відомості про митну вартість та
обраний метод її визначення не
підтверджено документально чим
порушено вимоги норм МКУ. Наявні
обставини визначені ч. 2 ст. 58 МКУ
декларантом усунуто не було, що
унеможливлює визначення митної
вартості за ціною угоди. Зазначається
про неможливість застосування і
наступних (до резервного) методів у
зв'язку з відсутністю даних. Зазначено,
що декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05.06.2013.

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/204990 від 04.07.2013 р., де митна
вартість визначена згідно із рішенням
митниці.

Позивачем також пред'явлено товар до
митного оформлення за МД та ДМВ №
902060000/2013/205159 від 10.07.2013 р. (надалі -
четвертий епізод). У ДМВ заявлено, що
продавець та покупець не є пов'язаними
особами.

На підтвердження митної вартості
позивачем надано документи, зазначені
у гр. 4 ДМВ.

Митна вартість визначена у ДМВ за
основним методом та склала 87 457,37
доларів США, що дорівнює 699 046,78 грн., з
яких 674 539,6609 грн. (84 391,30 доларів США) -
ціна товару та 24 507,12 грн. - витрати на
транспортування до «UA». Надано також
додаткові угоди № 1 від 04.06.2010 р., № 2 від
08.02.2011 р., № 3 від 15.02.2012 р., № 4 від 01.04.2013 р.
(щодо реквізитів сторін, строку дії
контракту).

У той же час, товар пред'явлений до
митного оформлення за інвойсами: № RCS31-A
від 23.03.2013 р. за фактурною вартістю 41 415,20
доларів США, № RCS31-В від 27.03.2013 р. за
фактурною вартістю 47 068,90 доларів США, №
RCS31-С від 27.03.2013 р. за фактурною вартістю
53 980,00 доларів США. Загальна вартість за
вказаними інвойсами - 142 464,1 доларів США.

До митного оформлення також надано
специфікацію № 31 від 30.04.2013 р., де
вартість товару визначена у розмірі 142
464,10 доларів США (за трьома інвойсами).

Надано копії платіжних доручень: № 89
від 18.03.2013 р. на суму 20 000 доларів США, № 97
на суму 122 464,10 доларів США, а всього на
суму 142 464,10 доларів США.

Окрім того, разом з МД та ДМВ
декларантом надано довідку про
транспортні витрат № 96957 від 21.05.2013 р.,
видану ТОВ «Ламан Ширінг Ейдженсі»,
відповідно до якої вартість доставки
контейнерів GESU6183388, TGHU9740221, TRLU5386151 по
коносаменту ТАО96830 складає 47 034,69 грн.

Митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості №
902060000/2013/205192/2 від 10.07.2013 р. (далі - Рішення
№4).

Митна вартість скоригована за
резервним методом та при визначеній
позивачем митній вартості товарів (з
урахуванням транспортних витрат) у
розмірі 87 457,37 доларів США - скоригована
митницею за резервним методом до 130 637,01
доларів США.

У гр. 33 спірного рішення Відповідачем-2
зазначено, що встановлено
невідповідність заявленої митної
вартості та вартості операцій з
товарами з подібними характеристиками,
митне оформлення яких було здійснено у
максимально наближений період до
ввезення, у зв'язку з тим, що
використані декларантом відомості про
митну вартість та обраний метод її
визначення не підтверджені
документально у наданих декларантом
відсутні всі відомості щодо ціни яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті: відсутні документи,
передбачені п. 7 з/е договором від 19.02.2010
р.: результати дослідження (з мокрою
печаткою), сертифікат якості (з мокрою
печаткою), ордерний лист (з мокрою
печаткою), експортна декларація (з
мокрою печаткою), а також наявні
розбіжності на інвойсі від 27.03.2013 р.,
сертифікаті походження від 28.03.2013 р.,
підпис відрізняється від того, який
наявний у договорі.

У спірному рішенні зазначено, що на
підставі п. 2 с. 2 ст. 52 та ч.ч. 1,3 ст. 53, ч. 21
ст. 58 (щодо пов'язаних осіб) МКУ,
декларанту необхідно надати документи
на усунення обставин та недоліків,
визначених ч. 3 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МКУ та на
підтвердження включення у повному
обсязі витрат передбачених ч. 10 ст. 58
МКУ: висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника,
зокрема сертифікат якості виробника;
копію МД країни відправлення;
документи за бажанням декларанта.

Надалі зазначається у спірному
рішенні, що за результатами проведено
перевірки з урахуванням проведеної
консультації в порядку п. 4 ст. 57 МКУ
встановлено, що заявлені декларантом
відомості про митну вартість та
обраний метод її визначення не
підтверджено документально чим
порушено вимоги норм МКУ. Наявні
обставини визначені ч. 2 ст. 58 МКУ
декларантом усунуто не було, що
унеможливлює визначення митної
вартості за ціною угоди. Зазначається
про неможливість застосування і
наступних (до резервного) методів у
зв'язку з відсутністю даних. Зазначено,
що декларанту запропоновано здійснити
декларування за методом 6 на підставі
інформації, наявної у митного органу.
Джерело інформації: цінова інформація
ЄАІС ДМСУ МД № 500060001/3/22182 від 05.06.2013

У зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, декларантом подано нову МД №
/2013/205163 від 10.07.2013 р., де митна
вартість визначена згідно із рішенням
митниці.

Вирішуючи з урахуванням наведеного
спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Окрім того, вирішуючи спір по суті, суд
також виходить з того, що суб'єкт
владних повноважень не має права,
обґрунтовуючи правомірність свого
рішення, посилатися на підстави, які не
враховувалися ним при ухваленні
оспорюваного рішення, тобто
оскаржувані рішення оцінюються судом
виходячи з доведеності з боку митниці
тих обставин (фактичних підстав) і норм
права (юридичних підстав), які наведені
митницею у спірних рішеннях та вимог,
які висувалися позивачу у зв'язку з
митним оформленням, що забезпечує
дотримання принципу правової
визначеності при вирішенні спірних
взаємовідносин.

Що стосується нормативно-правового
регулювання у сфері спірних відносин,
слід зазначити, що відповідно до ст. 257
МК України декларування здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення.

З моменту прийняття митним органом
митної декларації вона є документом, що
засвідчує факти, які мають юридичне
значення, а декларант або уповноважена
ним особа несе відповідальність за
подання недостовірних відомостей,
наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК
України).

Згідно ст. 49 МК України (2012) митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Згідно із ч. 2 ст. 51 МК України, митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК
України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 МК
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні,
зокрема: ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно ч. 4 ст. 58 МК України («Метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)»)
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5. ст. 58 МК України, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до п. 5 ч. 10 цієї статті 58 МК
України «Метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)» при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
зокрема, витрати на транспортування
оцінюваних товарів до місця ввезення
на митну територію України.

У взаємозв'язку з наведеним, слід
зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Так, згідно із ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3
ст. 57 МК України).

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 55 МК
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Слід додати, що згідно з ч. 2. ст. 55 МКУ
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити,
крім іншого: обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано; наявну в
митного органу інформацію (у тому числі
щодо числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом;
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування.

.

В даному випадку, виходячи з наведених
вище норм законодавства та
встановлених судом обставин, оцінивши
досліджені під час розгляду справи
матеріали, які надавались позивачем
відповідачам, під час розгляду справи
судом не встановлено та відповідачем
не доведено: неповноти,
недостовірності чи недостатності
наданих позивачем з первинними МД
документів та наведених в них
відомостей для цілей застосування
основного методу; наявності визначених
ч. 1 ст. 58 та ч. 2 ст. 58 МК України обмежень
для застосування першого методу та
наявності обставин, визначених ч. 6 ст. 54
МК України (щодо наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів) для відмови у митному
оформленні товару із застосуванням
першого методу, а отже і підстав для
застосування положень ч. 3 ст. 57 (щодо
застосування наступного методу) та ч. 3
ст. 58 МК України, а саме - підстав для
застосування резервного методу при
недоведеності з боку відповідачів
неможливості застосування першого
методу.

Зокрема, надані позивачем під час
митного оформлення документи у всіх
випадках кореспондуються між собою та
містять чітку, недвозначну і зрозумілу
інформацію про товар, умови поставки,
ціну товару, у т.ч. про транспортну
складову митної вартості, які у
сукупності містять відомості, які
підтверджують числові значення митної
вартості/складових митної вартості,
необхідні для їх застосування за
першим методом.

Наявні відомості та документи, не дають
підстав для сумніву щодо повноти та
обґрунтованості числових значень
митної вартості товару, не дають
підстав для висновку про наявність в
них таких розбіжностей, що впливають на
достовірність наданих відомостей та
заявленої митної вартості (з
урахуванням її складових).

В контексті наведеного, слід зазначити,
що виходячи з аналізу норм митного
законодавства, за умови не наведення
митним органом доказів того, що подані
документи є недостатніми чи такими, що
у своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності, витребування цим
органом переліку додаткових
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити, а
також у разі ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування з боку
митниці неможливості визначення
митної вартості за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості, ніж перший, та,
відповідно, для прийняття рішення про
коригування митної вартості.

У той же час, витребовуючи у позивача
додаткові документи, відповідачі не
конкретизували - на підтвердження яких
саме обставин необхідно надати
додаткові документи та не зазначили -
які конкретно відомості/документи
викликали сумнів у достовірності
заявленої позивачем митної вартості.

Зокрема, Відповідачем-1 взагалі не
зазначено які конкретно відомості
наявні у митного органу, що викликали
сумнів у достовірності заявленої
митної вартості.

З наведених у спірних рішеннях
мотивувань щодо витребування
додаткових документів не вбачається
обставин та відомостей, які б
зумовлювали виникнення обґрунтованого
сумніву у задекларованій позивачем
митній вартості.

Отже, такі вимоги не можуть бути
визнані законними та обґрунтованими, а
з витребуванням додаткових документів
по суті створювались штучні умови для
необґрунтованого виникнення обставин
ненадання додаткових документів та,
відповідно, прийняття рішень про
коригування.

Відтак, доводи та висновки
відповідачів, покладені в
обґрунтування витребування додаткових
документів та надалі - спірних рішень
та скоригованої митної вартості по
суті ґрунтуються на припущеннях та
недоведених обставинах.

У той же час, в усіх випадках поставка
здійснювалась на умовах ФОБ та
позивачем для митного оформлення були
надані довідки про транспортні витрати
та відомості з яких не спростовані
відповідачами під час розгляду справи.

Зазначені в цих довідках відомості
містять інформацію, зокрема, щодо
реквізитів коносаменту за яким
здійснювалось перевезення, номери
контейнерів, маршрут, перевізника/
агента/експедитора, та ця інформація
кореспондується з відомостями,
наведеними у коносаментах, що у
сукупності дозволяє ідентифікувати ці
документи та відомості, як пов'язані із
конкретною поставкою. Довідки містять,
між іншим, відомості про те, що вантаж
не страхувався.

При цьому, судом враховується, що за
другим та третім епізодами поставка
товару здійснювалась та митне
оформлення проводилось за однією
специфікацією та за одним
коносаментом, проте двома партіями за
двома МД та за двома інвойсами з
урахуванням поставки у двох
контейнерах, з наданням однієї довідки
про транспортні витрати. У той же час,
як зазначено вище, вказані вище
документи та надані платіжні документи
кореспондуються між собою та
пов'язують вказані документи з
конкретним епізодом митного
оформлення.

При цьому, як вбачається з
вищенаведеного, за четвертим епізодом
здійснювалась часткова поставка
товару із загального обсягу,
обумовленого специфікацією.

Щодо зауважень Відповідача-2,
висловлених у Рішеннях №№ 2 - 4 відносно
підписів у документах, слід зазначити,
що у спірних рішеннях не зазначено чий
підпис викликав сумнів у митниці. При
візуальному співпадінні підписів у
вказаних документах, митниця не довела
наявності підстав для виникнення
сумнівів щодо юридичної значимості
наданих документів та не надала
належних та допустимих доказів
юридичної дефектності вказаних
документів.

Крім того, щодо доводів Відповідача-2
про ненадання позивачем при первинному
зверненні з первинними МД результатів
досліджень (з мокрою печаткою),
сертифікатів якості (з мокрою
печаткою), ордерних листів (з мокрою
печаткою), експортних декларацій (з
мокрою печаткою), слід зазначити, що
наявні документи відсутні в переліку
обов'язкових документів, які визначені
ч. 2 ст. 53 МК України та подаються разом з
МД, а отже їх ненадання при первинному
зверненні до митниці само по собі не
може слугувати підставою для висновку
про порушення декларантом вказаних
вимог та підставою для витребування
додаткових документів. При цьому, слід
зазначити, що митницею нормативно не
доведено правомірності вимоги про
надання цих документів з «мокрою»
печаткою, зокрема, експортної
декларації, та не доведено впливу
вказаних документів на рівень митної
вартості, у т.ч. її складових.

Перевіряючи при цьому відповідність
прийнятих надалі відповідачами
спірних рішень вимогам ч. 2 ст. 55 МК
України, слід зазначити, що всупереч
наведеним вимогам спірні рішення не
містять обґрунтування числового
значення (математичного розрахунку)
митної вартості товарів.

Спірні рішення також не розкривають
конкретних фактів, які вплинули на таке
коригування, що вказує на
невідповідність спірних рішень
вимогам ч. 2 ст. 55 МК України, а отже і на
їх протиправність.

Крім того, в порушення наведених
приписів спірні рішення не містять
обґрунтування взаємопов'язаних із
вказаними фактами конкретних причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано.

Тобто, в даному випадку спірні рішення
не розкривають фактів та відомостей, не
деталізують тих обставин та підстав,
які мають міститись у рішенні про
коригування митної вартості, що вказує
на необґрунтованість спірних рішень та
їх невідповідність вимогам п. 3 ч. 3 ст. 2
КАС України.

Само лише зазначення реквізитів раніше
оформленої МД не може вважатися
виконанням наведених вище вимог
митного законодавства.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу, не були спростовані
відповідачами.

При цьому, слід зазначити, що формально
інший рівень митної вартості
імпортованого позивачем товару від
рівня митної вартості іншого митного
оформлення, сам по собі не є перешкодою
для застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведених позивачем
розрахунків митної вартості товару за
ціною договору, відповідачами не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару,
судом не встановлено.

Відтак, враховуючи подання позивачем у
всіх випадках з первинними МД
документів, які містять всі необхідні
відомості для перевірки числових
значень митної вартості,
необґрунтоване витребування
додаткових документів та
недоведеність недостатності поданих
позивачем документів, необхідних для
визначення митної вартості за першим
методом, відсутність підстав для
виникнення сумніву щодо достовірності
наведених позивачем відомостей та
наданих з МД документів, недоведеність
з боку відповідачів неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості, а також
недоведеність з боку відповідачів
обґрунтованості числових значень
скоригованої митної вартості, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість та протиправність
спірних рішень про коригування митної
вартості товарів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1. ст. 29 МК України
рішення, дії або бездіяльність митних
органів або їх посадових осіб можуть
бути оскаржені безпосередньо до суду в
порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 3. ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до пункту 2 статті 71 КАС
України, як вже зазначалося, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, як приходить до
висновку суд виходячи із
вищевикладеного, відповідачами не
доведено законності та
обґрунтованості оскаржуваних рішень, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про задоволення позову шляхом визнання
їх протиправними та скасування. На
поверненні судового збору представник
позивача не наполягав у судовому
засіданні.

Керуючись вимогами статей 11, 69 - 71, 158 - 163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Росшина»
(код з ЄДР 33483573; адреса: 01054, м. Київ, О.
Гончара, 33 оф. 1) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів:

- № 902060000/2013/204921/2 від 03.07.2013,

- № 902060000/2013/204925/2 від 03.07.2013,

- № 902060000/2013/205159/2 від 10.07.2013,

- № 100260000/2013/200517/2 від 13.08.2013.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А. Кармазін

Повний текст постанови суду складено
та підписано 24.02.2014 р.