Справа № 23009/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2010-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. справа №
2а-19/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Дадим Ю.М.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги прокурора
Саксаганського району м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу

на постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 24 квітня 2009 року по справі
№2а-19/09 за позовом прокурора
Саксаганського району м.Кривого Рогу в
інтересах держави в особі управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
до ОСОБА_1 про стягнення надміру
виплачених сум пенсії, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Саксаганського району
м.Кривого Рогу звернувся з
адміністративним позовом в інтересах
держави в особі управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м.Кривого Рогу в якому, з урахуванням
уточнень, просив стягнути з
відповідача надміру виплаченої пенсії
за період з 01.07.1992р. по 02.02.2004р. у розмірі
1443,49грн. В обґрунтуванні заявлених
вимог прокурор посилався на те, що
вказані суми були виплачені
відповідачу на підставі наданих
недостовірних відомостей про стаж
роботи та довідки по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку.

Постановою Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 квітня 2009 року
у задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
позивачем не доведено факт надання
відповідачем недостовірних
відомостей, що стало підставою для
виплати пенсії у більших розмірах.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, прокурор та
управління ПФУ подали апеляційні
скарги, в яких посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просили скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційних скарг та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню виходячи із
наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст..101 закону України «Про
пенсійне забезпечення»органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»суми пенсій,
виплачені надмір внаслідок зловживань
з боку пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, на органи ПФУ покладено обов'язок
щодо контролю за правильністю
пенсійних виплат і в разі необхідності,
пенсійним органам надано право
вирішувати питання щодо стягнення
надміру сплачених сум, в тому числі і в
судовому порядку. Тобто, переданий на
вирішення суду спір є справою
адміністративної юрисдикції.

З матеріалів справи вбачається, що в
управлінні Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
на обліку у відділенні з призначення
пенсій перебуває пенсійна справа №118477
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка отримує пенсію
по втраті годувальника

01.09.2005р. ОСОБА_1 звернулася з заявою про
призначення їй пенсії за віком на
підставі документів пенсійної справи
від 02.06.1986р.

При перевірці документів зазначеної
пенсійної справи було встановлено, що
період роботи ОСОБА_1 з 09.10.1986р. по
05.01.1992р. та період догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку з 01.03.1959р. по
28.02.1962р. були зараховані на підставі
недостовірних документів, які мають
неправдиві відомості.

Недостовірність обставин, які вплинули
на розмір пенсійних виплат ОСОБА_1
підтверджені довідкою КЖП №21 від
19.09.2005р. №303 та Актом від 11.12.2006р. про
проведення зустрічної перевірки щодо
факту роботи ОСОБА_1 протягом періоду з
1986 по 1992 роки в КЖП №21 (наявні в
матеріалах справи). Проведеною
прокуратурою Саксаганського району
перевіркою також встановлено
відсутність актових записів про
народження ОСОБА_2 та відсутність
будь-якої інформації стосовно
зазначеної особи в адресному бюро.

На підставі вказаних довідок до стажу
ОСОБА_1, який враховується для
призначення трудової пенсії,
неправомірно були включені періоди з
09.10.1986 року по 05.01.1992 року та період
догляду за дитиною з 01.03.1959 по 28.02.1962
року, що складає 10 років 2 місяці та 22
дні.

Постійно діючою комісією управління
ПФУ, створеною для розгляду питань,
пов'язаних із призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення,
було прийнято рішення від 25.10.2005р. про
виключення із трудового стажу ОСОБА_1
вищезазначених періодів.

Внаслідок включення до трудового стажу
вказаних періодів утворилась
переплата пенсії виплаченої ОСОБА_1 за
період з 01.07.1992р. по 02.02.2004р. у загальному
розмірі 1443,49грн.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не доведено факт
надання недостовірних відомостей саме
відповідачем, що виключає можливість
стягнення з відповідача надміру
сплачених сум пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає обгрунтованими з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми пенсій,
виплачені надмір внаслідок зловживань
з боку пенсіонера можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно зі ст..103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»суми пенсій,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім»ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії, або
в судовому порядку.

Відповідно до ст..102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсій або
припинення її виплат. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Отже, зазначеними нормами
матеріального права передбачена
відповідальність пенсіонера, яка
полягає у поверненні (відшкодуванні)
надміру сплачених сум пенсії і ця
відповідальність може мати місце лише
у випадку зловживань з боку пенсіонера,
зокрема, подання неправдивих
відомостей, чи не виконання
пенсіонером обов'язку щодо
повідомлення пенсійного органу про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії.

Таким чином, визначальними ознаками
такої відповідальності є дії чи
бездіяльність пенсіонера, які
направлені на отримання пенсії у
більших розмірах, ніж тих, на які
пенсіонер має право.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При розгляді справи прокурору, як
представнику позивача та позивачу
пропонувалося надати докази, якими
обґрунтовуються заявлені позовні
вимоги.

Згідно із ч.6 ст.71 КАС України якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Позивачем не доведено, а матеріалами
справи не підтверджено того, що
відповідачкою, з метою отримання
пенсій у більших розмірах, надано до
УПФ недостовірні документи про її
роботу та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

В той же час, обґрунтовуючи свої
заперечення проти позову, відповідачка
надала суду оригінал трудової книжки,
яка є єдиним документом, що підтверджує
трудовий стаж особи. Дослідженням
оригіналу трудової книжки ОСОБА_1
встановлено, що в ній відсутні
відомості про роботу на підприємствах,
відомості про які знаходяться в
матеріалах пенсійної справи (КЖП №21,
підприємство «Арго»).

Позивачем не надано доказів того, що
документи, які знаходяться в
матеріалах пенсійної справи та які
визнані недійсними, надано саме
відповідачкою чи уповноваженою нею
особою. Так, в матеріалах пенсійної
справи наявні заяви ОСОБА_1 про
перерахунок її пенсії, але ці заяви не
містять в собі відомостей про те, що до
цих заяв додавалися документи,
недостовірність яких була встановлено,
а також не містять відомостей і про те,
що ОСОБА_1 просила зробити їй
перерахунок пенсії саме на підставі
наданих нею документів, відомості в
яких не відповідали дійсності.

Не надано і доказів того, що
відповідачка фактично отримала спірні
суми пенсії. Довідка ВАТ «Державний
ощадний банк України», до якої додано
виписки по особовому рахунку, не може
свідчити про вказаний факт, оскільки
вказані документи не підтверджують
отримання ОСОБА_1 надміру нарахованих
сум пенсії, як і не містять особистий
підпис ОСОБА_1 про отримання таких сум.

Як встановлено судом, про наявність в
матеріалах пенсійної справи
документів, що містять в собі
неправдиві відомості, відповідачка
дізналася у вересні 2005 року при
зверненні до УПФ про перерахунок
пенсії. Після чого звернулася з
відповідними заявами до УПФ і до
прокуратури з метою перевірки
обставин, за яких в матеріали пенсійної
справи потрапили документи з
недостовірними відомостями.

Доказів того, що відповідачці було
відомо про наявність недостовірних
документів до вересня 2005 року,
матеріали справи не містять. В той же
час, сума переплати, з огляду на
заявлені вимоги, мала місце у період з
01.07.1992р. по 02.02.2004р.

Таким чином, доказів того, що зайві суми
пенсії виплачено з вини відповідачки,
внаслідок зловживань з її боку, суду не
надано. Не встановлено судом і того, що
ОСОБА_1 знала про обставини, які
впливають на розмір пенсії та не
повідомила про це пенсійний орган, що є
підставою для стягнення надміру
сплачених сум з пенсіонера.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивача про те, що наявність в
пенсійній справі недостовірних
документів впливає на користь та
незаконне отримання матеріальних благ
лише безпосередньо ОСОБА_1, що свідчить
саме про вину відповідачки у отриманні
зайвих сум пенсії. Такі доводи є лише
припущеннями позивача, а не належними
доказами заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення про
відмову у задоволені позову з підстав
його необґрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора
Саксаганського району м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
залишити без задоволення, а постанову
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 24 квітня 2009 року по
справі №2а-19/09 -без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
13.05.2010р.)

Головуючий
Я.В. Семененко

Судді
Ю.М. Дадим

Л.А. Божко