Справа № 751/13052/13-а; 2-а-13488/11; 6а/751/7/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Провадження 6а/751/7/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гордійко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 14 січня
2014 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни,

ВСТАНОВИВ

18 грудня 2013 року Деснянський Відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції (надалі за текстом - «ВДВС
Корюківського районного управління
юстиції у Черкаській області»)
звернувся до суду з поданням про зміну
способу та порядку виконання рішення.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 14 січня 2014 року
подання задоволено. Змінено спосіб
виконання рішення суду в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові (надалі за
текстом - «Управління») здійснити на
користь ОСОБА_2 перерахунок та виплату
підвищення до пенсії, як дитині війни,
відповідно до приписів статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
15.06.2011 року по 22.07.2011 року. Встановлено в
цій частині наступний спосіб виконання
рішення - стягнути з Управління на
користь позивача надбавку до пенсії
нараховану відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 15.06.2011 року по 22.07.2011
року у розмірі 223,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання,
просить скасувати вказане судове
рішення та відмовити у задоволенні
подання.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 14 січня 2014 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
Управління та зобов'язано перерахувати
ОСОБА_2 пенсію відповідно до приписів
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 15.06.2011
року по 22.07.2011 року, з урахуванням
проведених за цей період виплат.

Як зазначено в поданні Деснянського
Відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції від 18 грудня 2013 року № 1776/9,
Новозаводським районним судом м.
Чернігова видано виконавчий лист №
2а-13488/11-2-а/2515/21803/11 від 14.08.2013 року про
зобов'язання Управління здійснити
ОСОБА_2 перерахунок пенсії з
підвищенням її розміру як дитині війни
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 р. № 2195-ІV на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 15.06.2011 року по 22.07.2011 року.

Листом від 05.11.2013 року № 19899/07
Управління повідомило Деснянський
Відділ державної виконавчої служби
міського управління юстиції про те, що
проведено перерахунок пенсії позивачу,
згідно із рішенням суду та сума до
виплат становить 223 грн.

Задовольняючи подання про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність обставин, що
роблять неможливим виконання судового
рішення.

На думку судової колегії наведений
висновок є наслідком неправильного
застосування нормативно - правових
актів, що регулюють зазначене питання.

Стаття 124 Конституції України (254к/96-ВР)
передбачає таке: «...судові рішення
ухвалюються судами іменем України і
є обов'язковими до виконання на всій
території України».

Відповідно до ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Пунктом другим частини четвертої ст. 105
Кодексу адміністративного судочинства
України, передбачено, що
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту другого частини
другої ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
задоволення адміністративного позову,
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 самостійно обрав спосіб захисту
свого порушеного права, звернувшись до
суду з позовом про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни.

За таких обставин, скаржник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, відповідно до частини першої
ст. 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує частина
першої ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
р. № 606-XIV, відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що у
даній правовій ситуації виконання
постанови суду першої інстанції
фактично є можливим, хоча й за певних
умов - наявності коштів.

Виходячи з наведеного, судова колегія
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні
подання про зміну способу виконання
рішення суду.

Керуючись статтями 160, 199, 202, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 14 січня 2014 року
скасувати та постановити нову.

Відмовити у задоволенні подання
Деснянського Відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.