Справа № 814/1844/13-а
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2013-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(вступна та резолютивна частини)
23 вересня 2013 року
Справа № 814/1844/13-а
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., за участю секретаря судового
засідання Гарасюти К.С.,
представника позивача: Шевцова Т.М.,
довіреність № 01 від 16.01.13р.,
представника відповідача 1: не з'явився,
представника відповідача 2: Сугацький
О.М., довіреність № 34/9/10-00 від 04.07.13р.,
розглянувши справу у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» (вул. Проектна, 1,
до відповідачів: 1. Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів (пр. Шевченка, 15/1,
2. Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби (вул. Г.Петрової, 2-А,
про: визнання протиправними дії,
скасування вимоги від 01.02.2013р. № 1,
Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Миколаєві Державної
податкової служби щодо визначення
податкового боргу Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» в розмірі 82 404,00
грн. за авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств.
3. Скасувати податкову вимогу від 01.02.2013
року № 1 Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Миколаєві
Державної податкової служби про сплату
Дочірнім підприємством «Миколаївський
річковий порт» Акціонерної
судноплавної компанії «Укррічфлот»
суми податкового боргу за авансовим
внеском з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 82 404,00
4. В решті позовних вимог - відмовити.
5. Повернути з Державного бюджету
України на користь Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
шляхом безспірного списання Державною
казначейською службою із рахунку
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів (код
сплачений за квитанцією № 46 від 18.04.2013
Постанова набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих

Миколаївський окружний
адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

23 вересня 2013 року
Справа № 814/1844/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., за участю секретаря судового
засідання Гарасюти К.С.,

представника позивача: Шевцова Т.М.,
довіреність № 01 від 16.01.13р.,

представника відповідача 1: не з'явився,

представника відповідача 2: Сугацький
О.М., довіреність № 34/9/10-00 від 04.07.13р.,

розглянувши справу у відкритому
судовому засіданні справу за

адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» (вул. Проектна, 1,
м. Миколаїв, 54058)

до відповідачів: 1. Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів (пр. Шевченка, 15/1,
м. Одеса, 65058)

2. Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби (вул. Г.Петрової, 2-А,
м. Миколаїв, 54029)

про: визнання протиправними дії,
скасування вимоги від 01.02.2013р. № 1,

в с т а н о в и в:

Позивач, Дочірнє підприємство
«Миколаївський річковий порт»
Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот», звернувся до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про:

- визнання протиправними дій
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Миколаєві Державної
податкової служби щодо визначення
податкового боргу Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» в розмірі 82 404,00
грн. за авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств;

- скасування податкової вимоги від
01.02.2013 року № 1 Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Миколаєві Державної податкової служби
про сплату Дочірнім підприємством
«Миколаївський річковий порт»
Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот» суми податкового боргу за
авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 82 404,04 грн.;

- зобов'язання Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби здійснити
коригування даних в картці рахунку
Дочірнього підприємства
«Миколаївський річковий порт»
Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот» шляхом виключення з неї
відомостей про наявність податкового
боргу за авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на безпідставність доводів
контролюючого органу про порушення
позивачем положень Податкового
кодексу України, у зв'язку з несплатою
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств,
оскільки підприємство ліквідується у
зв'язку з чим припинено будь-яку
господарську діяльність. Зазначав, що
відповідачем при винесенні спірної
вимоги не було враховано надану
інформацію про початок процедури
ліквідації.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позовних вимог, у своїх
запереченнях зазначив, що висновки
податкового органу є законними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підстави для скасування спірної вимоги
відсутні. Посилався на факт
обов'язковості сплати податків
самостійно задекларованих платником.

Судовий процес фіксувався за допомогою
технічного комплексу «Оберіг».

У судовому засіданні 23.09.2013 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Дочірнє
підприємство «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» зареєстроване
як юридична особа виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 18.07.2000 року,
ідентифікаційний код 03150160.

20 квітня 2011 року загальними зборами
акціонерів Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» було прийнято
рішення про припинення ДП
«Миколаївський річковий порт» АСК
«Укрріфлот» шляхом приєднання до
Публічного акціонерного товариства
«Судноплавна компанія «Укррічфлот»
(а.с. 11-13).

28 січня 2013 року позивачем подано
декларацію з податку на прибуток
підприємств за 2012 рік № (а.с. 22-23).

Відповідачем винесено податкову
вимогу від 01 лютого 2013 року № 1, якою
повідомлено позивача, що станом на 01
лютого 2013 року сума податкового боргу
за узгодженими зобов'язаннями
становить 82494,00 грн.

Не погодившись з вказаною вимогою,
позивач оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірній
податковій вимозі, суд виходив з
наступного.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Платники податку, які зареєстровані
протягом звітного (податкового) року
(новостворені), сплачують податок на
прибуток на підставі річної податкової
декларації за період діяльності у
звітному (податковому) році без подання
податкової декларації за звітні
(податкові) періоди (календарний
квартал, півріччя та дев'ять місяців) та
не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний (податковий) період не
перевищують 10 мільйонів гривень, та
неприбуткові установи (організації)
сплачують податок на прибуток на
підставі податкової декларації, яку
подають до органів державної
податкової служби за звітний
(податковий) рік і не сплачують
авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому-четвертому кварталах
звітного (податкового) року не
здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до органу державної
податкової служби в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками
минулого звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
податкові зобов'язання не нараховував
і не мав базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році, а за підсумками
першого кварталу отримує прибуток, має
подати податкову декларацію за перше
півріччя, три квартали звітного
(податкового) року та за звітний
(податковий) рік для нарахування та
сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з місяця,
наступного за місяцем, в якому
визначено граничний строк подачі
річної податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік, до
місяця подання податкової декларації
за поточний звітний (податковий) рік.

Підпунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг
- сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59
Податкового Кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктами 59.3, 59.4 зазначеної статті
встановлено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу. Податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 16.1.10 частини 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
повідомляти контролюючим органам за
місцем обліку такого платника про його
ліквідацію або реорганізацію протягом
трьох робочих днів з дня прийняття
відповідного рішення (крім випадків,
коли обов'язок здійснювати таке
повідомлення покладено законом на
орган державної реєстрації).

Згідно пункту 37.3.1 частини 37.3 статті 37
вказаного кодексу підставами для
припинення податкового обов'язку, крім
його виконання, є припинення юридичної
особи.

Позивачем було повідомлено про
прийняття рішення про припинення
підприємства, що відповідачем не
оспорюється та підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, згідно пункту 2 розділу ХХ
Податкового кодексу України платники
податку на прибуток підприємств, які
починаючи з 2013 року подають річну
податкову декларацію відповідно до
пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу,
сплачують у січні-лютому 2013 року
авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Також, суд звертає увагу, що згідно Акту
перевірки від 03.04.2013 р. № 1059/22-100/03150160,
складеного за результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки (а.с. 26-31) встановлено та
підтверджено декларування факту
припинення господарської діяльності, а
тому і сам факт отримання доходу
(прибутку) та його подальшого
оподаткування підприємством
виключається.

Таким чином, суд приходить до висновку,
виходячи з вищевикладеного, що
відповідачем при винесенні спірної
вимоги не було досліджено у повному
обсязі відомості позивача про
процедуру припинення підприємства та
подальшого неправомірного винесення
податкової вимоги від 01 лютого 2013 року.

Отже, в ході судового розгляду справи в
повному обсязі доведено, що виконання
позивачем дій для належного здійснення
свого обов'язку по відповідного
декларуванню сум податку з урахуванням
розпочатої процедури припинення
юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
стали підставою для прийняття
оскаржуваної вимоги покладено на
податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність
прийнятої ним вимоги.

Зважаючи на те, що податкова вимога є
правовим актом індивідуальної дії, які
відповідно до повноважень суду,
встановлених частиною другою статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнаються судом
протиправними і скасовуються, суд
вважає за необхідне згідно з частиною
другою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
вийти за межі позовних вимог: визнати
протиправним та скасувати податкову
вимогу від 01.02.2013 № 1.

Стосовно позовних вимог , щодо
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби здійснити
коригування даних в картці рахунку
Дочірнього підприємства
«Миколаївський річковий порт»
Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот» шляхом виключення з неї
відомостей про наявність податкового
боргу за авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств
необхідно зазначити наступне.

Під час розгляду справи позивачем
не доведено коригування відповідачем
даних в картці рахунку позивача, а
також позивач не зміг вказати які саме
права, свободи або інтереси Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» були порушені
при коригуванні даних в картці рахунку,
та не зазначив, які обов'язки виникли у
нього внаслідок проведення
коригування.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Миколаєві Державної
податкової служби щодо визначення
податкового боргу Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» в розмірі 82 404,00
грн. за авансовим внеском з податку на
прибуток приватних підприємств.

3. Скасувати податкову вимогу від 01.02.2013
року № 1 Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Миколаєві
Державної податкової служби про сплату
Дочірнім підприємством «Миколаївський
річковий порт» Акціонерної
судноплавної компанії «Укррічфлот»
суми податкового боргу за авансовим
внеском з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 82 404,04
грн.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Повернути з Державного бюджету
України на користь Дочірнього
підприємства «Миколаївський річковий
порт» Акціонерної судноплавної
компанії «Укррічфлот» ()
шляхом безспірного списання
Державною казначейською службою із
рахунку Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів () судовий в
частині 549,36 грн., сплачений за
квитанцією № 46 від 18.04.2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих

Постанова оформлена у відповідності до
ст. 163 КАС України

та підписана суддею 30 вересня 2013 року.