Справа № 1017/2546/12
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 1017/2546/12
інстанції: Капшук Л.О.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
Головуючого судді
Суддів:
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на ухвалу Миронівського районного суду
Київської області від 23 вересня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Миронівському районі
Київської області про перерахунок
ОСОБА_3 звернулася до
Миронівського районного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області (далі - УПФУ в Миронівському
районі) про визнання протиправними дій
щодо не здійснення нарахування та
виплати основної пенсії із розрахунку
не менше 8 мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком та
підвищення до пенсії в розмірі 1
мінімальної заробітної плати
відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов'язання здійснити такі виплати
Постановою Миронівського
районного суду Київської області від 06
грудня 2010 року позов задоволено.
апеляційного адміністративного суду
від 07 березня 2012 року постанову суду
першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Миронівського
районного суду Київської області від 23
вересня 2013 року заяву позивача про
зміну способу виконання судового
рішення залишено без задоволення.

На ухвалу Миронівського
районного суду Київської області від 23
вересня 2013 року позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву про зміну
способу виконання рішення, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається,
що Миронівський районний суд Київської
області постановою від 06 грудня 2010 року
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3,
зокрема, зобов'язав УПФУ в
Миронівському районі провести
позивачу перерахунок і виплату
основної пенсії в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, додаткової пенсії в
розмірі 75% мінімальних пенсій за віком
та підвищення до пенсії в розмірі 1
мінімальної заробітної плати
відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 15.05.2010 р. по 06.12.2010 р.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Зі змісту вказаних норм
вбачається, що зобов'язання, покладені
на відповідача судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин позивач просила
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

При цьому, враховуючи положення
ст.ст. 198, 223 КАС України повноваження
щодо зміни постанови суду в частині
задоволення позовних вимог мають
тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Разом з тим, колегія суддів
зазначає, що частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни його способу є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Крім того, позивач не надала суду
доказів про відкриття державною
виконавчою службою виконавчого
провадження щодо примусового
виконання судового рішення та
неможливості його виконання у
примусовому порядку.

Таким чином, виконання постанови
суду фактично можливе за певних умов, а
тому підстави для зміни способу
виконання судового рішення відсутні.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо відмови в
задоволенні заяви про зміну способу
виконання судового рішення, а тому
апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу
Миронівського районного суду
Київської області від 23 вересня 2013 року
- без змін, оскільки вона постановлена з
дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 199, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У
Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Миронівського районного суду
Київської області від 23 вересня 2013 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.