Справа № 1601/2а-522/11
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р.Справа № 1601/2а-522/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 04.01.2011р. по
справі № 1601/2а-522/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15.11.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області, у якому просив
визнати незаконним протокол № 6230 від
14.05.2010р. УПФУ Автозаводського району м.
Кременчука, визнати за позивачем право
на отримання пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії у розмірах,
встановлених ст.ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району м. Кременчука
(надалі-відповідач) призначити та
виплачувати позивачу державну пенсію у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з 11.03.2010р. та в
подальшому; зобов'язати відповідача
відшкодувати позивачу інфляційні
втрати та сплатити 3% річних від
простроченої суми, починаючи з 11.03.2010р.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
04.01.2011 року позовні вимоги позивача
задоволено частково.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок і нарахування основної
державної пенсії з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до положень
ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та провести відповідні
виплати з 11.03.2010р. по 04.01.2011р. з
урахуванням проведених виплат В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм матеріального права.
Неправомірність в діях відповідача,
щодо нарахування пенсії позивачу,
відсутня, оскільки управління при
здійсненні обчислення пенсії діяло на
підставі Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", постанови Кабінету
Міністрів України № 530 «Деякі питання
соціального захисту населення окремих
категорій громадян» від 28.05.2008 року, №
654 "Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян" .

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання державної
пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткової пенсії
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а
відповідач неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій
за період з 11.03.2010 року по 04.01.2011 року.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлені
належним чином,

Виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження через
неприбуття у судове засідання жодної з
осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом 2 групи та
віднесений до І категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
доданими до справи копіями посвідчень
серії НОМЕР_1 та довідки МСЕК серії МСЕ
№ 0018957, та має право на отримання
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по другій групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам другої групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

При цьому колегія суддів зазначає, що з
11.03.2010 року по 04.01.2011 року підстави для
невиплати позивачеві державної та
додаткової пенсій у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" були відсутні, зміни у
зазначені статті не вносились, а тому
колегія суддів дійшла висновку щодо
необґрунтованої відмови відповідача у
здійсненні перерахунку пенсії за
зазначений період.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обов'язку відповідача з
11.03.2010 року по 04.01.2011 року здійснювати
позивачеві нарахування та виплату
основної та додаткової пенсії у
відповідності до приписів ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги в огляду на
наступне.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно зі статтею 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

При вирішенні спору суд першої
інстанції, виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, обґрунтовано визнав, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 04.01.2011р. по справі № 1601/2а-522/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
П’янова Я.В. Зеленський В.В.