Справа № 820/11552/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.Справа № 820/11552/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бегунца А.О. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р.
по справі № 820/11552/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів, в якому просив
суд визнати протиправними дії
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів щодо не
призначення ОСОБА_1 на посаду
заступника начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Харківської області - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі, зобов'язати Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів призначити ОСОБА_1 на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі з 22.10.2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
зазначений адміністративний позов
було задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України "Про центральні органи
виконавчої влади", Порядку призначення
на посади керівників територіальних
органів центральних органів
виконавчої влади, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.01.2012 № 45, з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач, ОСОБА_1, до 21.10.2013
року працював на посаді завідувача
сектору підприємництва та споживчого
ринку адміністрації
Червонозаводьского району Харківської
міської ради.

В серпні 2013 року позивачу стало відомо
про наявність вакантної посади
заступника начальника - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі Державної Інспекції України з
питань захисту справ споживачів
Харківської області.

З урахуванням встановленої процедури
та порядку призначення на посаду,
позивачем у серпні 2013 року були
оформлені та вручені до відділу кадрів
Державної Інспекції України з питань
захисту справ споживачів необхідні
документи, виключний перелік яких
зазначено у ст. 5 Порядку призначення на
посади керівників територіальних
органів центральних органів
виконавчої влади. ОСОБА_1 був допущений
до проходження стажування на посаду
заступника начальника - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі, яке проходило в період з 21
серпня по 30 серпня 2013 року, перед
початком якого складено
індивідуальний план, затверджений
керівником стажування - начальником
Управління захисту справ споживачів та
реклами Качановим С.О.

Зазначений допуск до стажування
підтверджується наказом Голови
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів №256-К від 20.08.2013
р. «Про стажування ОСОБА_1» (а.с. 10).

Після закінчення стажування позивачем
складено доповідну записку та передано
керівнику стажування.

20.08.2013 року Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
надіслано лист на ім'я Губернатора
Харківської області М.М. Добкина (вих.
3750-1-5/10), щодо погодження кандидатури
позивача на посаду заступника
начальника Інспекції з питань захисту
справ споживачів у Харківської області
- начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі (а.с. 9).

Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
20.08.2013 року видано наказ №256-К, яким
позивача допущено до стажування на
посаді заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі, призначено
керівника стажування та строки її
проходження (а.с. 10).

До голови Державної інспекції України
з питань захисту споживачів надіслано
лист за підписом Першого заступника
Міністра економічного розвитку та
торгівлі України, яким повідомляється,
що на звернення Держспоживінспекції
від 20.08.2013р. №3749-1-4-/10 відповідно до
статті 18 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
Мінекономрозвитку погоджує
кандидатуру ОСОБА_1 на посаду
заступника начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Харківської області - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі (а.с. 11).

13.09.2013 року Головою Харківської
Державної адміністрації М.М. Добкіним
надіслано лист №01-44/7407 до Голови
Державної інспекції України з питань
захисту споживачів С.М. Орєхова про
погодження з Адміністрацією
подальшого призначення ОСОБА_1 на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі (а.с. 12).

Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
Орєховим С.М. на ім'я Харківського
міського голови Кернеса Г.А. 18.08.2013 року
надіслано лист (вих. 4138-1-5/10) з проханням
звільнити ОСОБА_1 - завідувача сектору
підприємництва та споживчого ринку
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради, за
переведенням для подальшої роботи в
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
територіальному органі Державної
інспекції України з питань спав
захисту прав споживачів (а.с. 13).

На виконання зазначеного
прохання, вкладеного у листі Голови
Державної інспекції України з питань
захисту споживачів Орєхова С.М. (вих.
4138-1-5/10), Харківським міськім головою
Кернесом Г.А. 18.08.2013 року видано
розпорядження №1767 про звільнення
ОСОБА_1- завідувача сектору
підприємництва та споживчого ринку
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради з
займаної посади 21.10.2013 у зв'язку з
переведенням до Інспекції з питань
захисту прав споживачів, згідно з п. 5
ст. 36 КЗпП України (а.с. 14).

Крім того, 21.10.2013 року Наказом Голови
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради Г.О.
Головчанської №109-К про остаточний
розрахунок грошових виплат ОСОБА_1, які
були переведені на розрахункові
рахунку Держспоживінспекції в
Харківської області.

Позивач двічі звертався з письмовими
заявами на ім'я Голови Державної
інспекції України з питань захисту
споживачів С.М. Орєхова про призначення
його на посаду, безпосередньо 21.10.2013
року та 07.11.2013 року.

Зазначене підтверджується також
відповідями, наданими позивачу ОСОБА_1
Головою Держспоживінспекції України
Орєховим С.М.: від 18.11.2013 вих. № Л-2403/10 та
від 09.12.2013 № Л-2486/10.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що з
приводу встановленої процедури,
необхідної для призначення ОСОБА_1 на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі, з боку позивача
були виконані усі передбачені
законодавством вимоги, але наказу про
його призначення відповідною
посадовою особою не видано, що свідчить
про протиправність дій у формі
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень, до компетенції якого
входить вирішення цього питання.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до абзацу третього частини
п'ятої статті 21 Закону України "Про
центральні органи виконавчої влади"
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.01.2012 № 45 затверджено Порядок
призначення на посади керівників
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади (далі за
текстом - Порядок № 45).

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 45
передбачено, що у разі наявності
вакантної посади керівника
територіального органу центрального
органу виконавчої влади (далі -
територіальний орган) керівник
центрального органу виконавчої влади
протягом одного місяця після утворення
вакантної посади обирає кандидата на
посаду з кадрового резерву або такого,
що пройшов стажування, та подає голові
відповідної місцевої
держадміністрації пропозицію щодо
погодження призначення на посаду
керівника територіального органу чи
приймає у тижневий строк після
утворення вакантної посади рішення про
оголошення конкурсу на її заміщення.

Згідно до пункту 4 Порядку № 45, у разі
коли діяльність центрального органу
виконавчої влади спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через відповідного міністра,
керівник такого органу подає
відповідному міністру за формою згідно
з додатком 1 пропозицію щодо погодження
призначення на посаду керівника
територіального органу для розгляду.
Така пропозиція розглядається
міністром у десятиденний строк з дня її
надходження.

У разі погодження зазначеної
пропозиції міністром, через якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України
діяльність центрального органу
виконавчої влади, керівник
центрального органу виконавчої влади
подає протягом двох тижнів голові
відповідної місцевої
держадміністрації пропозицію щодо
погодження призначення на посаду
керівника територіального органу.

Судом з'ясовано, що після закінчення
стажування позивачем складено
доповідну записку та передано
керівнику стажування.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про державну службу", Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.12.1994 №
804 затверджено Положення про порядок
стажування у державних органах (далі
по тексту - Положення № 804).

Пунктом 1 цього Положення передбачено,
що з метою набуття практичного
досвіду, перевірки професійного рівня
і ділових якостей працівників, які
претендують на посаду державного
службовця, може проводитися їх
стажування у відповідному державному
органі терміном до двох місяців.

Приписами п. 3 та п. 5 Положення № 804
передбачено, що зарахування на
стажування, терміни та зміни порядку
його проходження оформлюються наказом
керівника державного органу, де
проводиться стажування (п. 3). На період
стажування в державному органі за
стажистом закріплюється державний
службовець, відповідальний за
стажування. Зміст стажування
визначається індивідуальним планом,
що затверджується керівником
структурного підрозділу органу, де
проводиться стажування (п.5).

Відповідно до п.6 Положення № 804,
стажист за час проходження стажування
повинен виконати індивідуальний план
стажування. Після закінчення
стажування стажист подає керівництву
державного органу доповідну записку
про стажування з висновками керівника
структурного підрозділу щодо
можливості використання стажиста на
державній службі, а за основним
місцем роботи - стислий письмовий звіт.

Згідно до п. 8 зазначеного Положення,
державний службовець після успішного
закінчення стажування може бути
переведений на посаду за рішенням
керівника відповідного державного
органу без конкурсного відбору.

Отже, судом встановлено, що посадовими
особами Державної інспекції України з
питань справ споживачів Міністерства
економічного розвитку та торгівлі
України виконано ряд необхідних дії
щодо погодження кандидатури ОСОБА_1 на
вакантну посаду, у відповідності до
вимог діючого законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що
20.08.2013 року Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
надіслано лист на ім'я Губернатора
Харківської області М.М. Добкина (вих.
3750-1-5/10), щодо погодження кандидатури
позивача на посаду заступника
начальника Інспекції з питань захисту
справ споживачів у Харківської області
- начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі (а.с. 9).

Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
20.08.2013 року видано наказ №256-К, яким
позивача допущено до стажування на
посаді заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі, призначено
керівника стажування та строки її
проходження (а.с. 10).

До голови Державної інспекції України
з питань захисту споживачів надіслано
лист за підписом Першого заступника
Міністра економічного розвитку та
торгівлі України, яким повідомляється,
що на звернення Держспоживінспекції
від 20.08.2013р. №3749-1-4-/10 відповідно до
статті 18 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
Мінекономрозвитку погоджує
кандидатуру ОСОБА_1 на посаду
заступника начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Харківської області - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі (а.с. 11).

Законом України «Про центральні
органи виконавчої влади» від 17.03.2011р. №
3166-VI визначені організація,
повноваження та порядок діяльності
центральних органів виконавчої влади
України.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади у своїй діяльності
керуються Конституцією України (
254к/96-ВР ), цим та іншими законами
України, актами та дорученнями
Президента України, щорічним
посланням Президента України до
Верховної Ради України про внутрішнє
і зовнішнє становище України, актами
Кабінету Міністрів України, іншими
актами законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про центральні органи виконавчої
влади» Кабінет Міністрів України
спрямовує та координує діяльність
центральних органів виконавчої влади
через міністра у порядку, визначеному
цим Законом та актами Президента
України.

Приписами п. 8 ст. 18 цього Закону
передбачено, що Міністр погоджує
призначення на посади та звільнення
з посад керівників і заступників
керівників територіальних органів
центрального органу виконавчої влади.

Крім того, пунктом 11 Порядку
призначення на посади керівників
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.2012 № 45,
передбачено, що у разі погодження
пропозиції щодо погодження
призначення на посаду керівника
територіального органу з відповідним
міністром, через якого спрямовується
та координується Кабінетом Міністрів
України діяльність центрального
органу виконавчої влади, та головою
місцевої держадміністрації або
Кабінетом Міністрів України керівник
центрального органу виконавчої влади
видає у тижневий строк в установленому
порядку наказ про призначення.

Копії зазначеного наказу надсилаються
протягом п'яти робочих днів після його
видання до відповідної місцевої
держадміністрації та відповідного
міністерства.

Приписами пункту 8 Порядку № 45
передбачено, що висновок про
погодження або вмотивована відмова в
погодженні пропозиції щодо погодження
призначення на посаду керівника
територіального органу не пізніше
десяти днів після її надходження
надсилається керівникові центрального
органу виконавчої влади і додається до
особової справи кандидата на посаду за
місцем роботи.

Якщо протягом десяти днів висновок про
погодження або вмотивована відмова в
погодженні пропозиції щодо погодження
призначення на посаду керівника
територіального органу головою
місцевої державної адміністрації не
подані, кандидатура, зазначена у такій
пропозиції, вважається погодженою.

Судовим розглядом встановлено, що
13.09.2013 року Головою Харківської
Державної адміністрації М.М. Добкіним
надіслано лист №01-44/7407 до Голови
Державної інспекції України з питань
захисту споживачів С.М. Орєхова про
погодження з Адміністрацією
подальшого призначення ОСОБА_1 на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі (а.с. 12).

Головою Державної інспекції
України з питань захисту споживачів
Орєховим С.М. на ім'я Харківського
міського голови Кернеса Г.А. 18.08.2013 року
надіслано лист (вих. 4138-1-5/10) з проханням
звільнити ОСОБА_1 - завідувача сектору
підприємництва та споживчого ринку
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради, за
переведенням для подальшої роботи в
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
територіальному органі Державної
інспекції України з питань спав
захисту прав споживачів (а.с. 13).

На виконання зазначеного
прохання, вкладеного у листі Голови
Державної інспекції України з питань
захисту споживачів Орєхова С.М. (вих.
4138-1-5/10), Харківським міськім головою
Кернесом Г.А. 18.08.2013 року видано
розпорядження №1767 про звільнення
ОСОБА_1- завідувача сектору
підприємництва та споживчого ринку
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради з
займаної посади 21.10.2013 у зв'язку з
переведенням до Інспекції з питань
захисту прав споживачів, згідно з п. 5
ст. 36 КЗпП України (а.с. 14).

Крім того, 21.10.2013 року Наказом Голови
адміністрації Червонозаводьского
району Харківської міської ради Г.О.
Головчанської №109-К про остаточний
розрахунок грошових виплат ОСОБА_1, які
були переведені на розрахункові
рахунку Держспоживінспекції в
Харківської області.

Наказом Мінекономрозвитку України від
09.11.2011р. № 206 затверджено Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Відповідно до п. 1 цього Положення,
територіальними органами Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів є інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - інспекції).
Інспекції підпорядковуються
Державній інспекції України з питань
захисту прав споживачів (далі -
Держспоживінспекція).

Голови місцевих держадміністрацій
координують діяльність інспекцій і
сприяють їм у виконанні покладених
на інспекції завдань.

Пунктом 3 Положення № 206 зазначено, що
завданням інспекцій є реалізація
повноважень Держспоживінспекції
України на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Приписами пункту 9 Положення № 206
передбачено, що Інспекцію очолює
начальник, що призначається на посаду
за погодженням з Міністром
економічного розвитку і торгівлі
України та головою місцевої
держадміністрації та звільняється з
посади Головою Держспоживінспекції
за погодженням з Міністром
економічного розвитку і торгівлі
України.

Начальник інспекції може мати
заступників, які призначаються на
посади та звільняються з посад Головою
Держспоживінспекції за погодженням з
Міністром економічного розвитку і
торгівлі України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що дії
суб'єктів владних повноважень свідчать
про надання принципової згоди на
подальше затвердження кандидатури
ОСОБА_1 для остаточного призначення на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 36. КЗпП
України підставою припинення
трудового договору є переведення
працівника, за його згодою, на інше
підприємство, в установу, організацію
або перехід на виборну посаду.

Отже, з приводу встановленої процедури,
необхідної для призначення ОСОБА_1 на
посаду заступника начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківської області -
начальника відділу контролю у сфері
внутрішньої торгівлі - були виконані
усі вимоги, натомість відповідачем
наказу про призначення позивача
відповідною посадовою особою не
видано.

Щодо посилань апелянта, що позивачем
ОСОБА_1 після проходження стажування та
узгодження його кандидатури до
призначення на зазначену посаду, у
передбачений законодавством термін не
було подано заяву про призначення на цю
посаду, судом з'ясовано наступне.

Позивач двічі звертався з письмовими
заявами на ім'я Голови Державної
інспекції України з питань захисту
споживачів С.М. Орєхова про призначення
його на посаду, безпосередньо 21.10.2013
року та 07.11.2013 року.

Зазначене підтверджується також
відповідями, наданими позивачу ОСОБА_1
Головою Держспоживінспекції України
Орєховим С.М.: від 18.11.2013 вих. № Л-2403/10 та
від 09.12.2013 № Л-2486/10.

Матеріали справи містять, зокрема,
повторну заяву ОСОБА_1 від 07.11.2013 року
про призначення його на посаду
заступника начальника - начальника
відділу контролю у сфері внутрішньої
торгівлі Державної Інспекції України з
питань захисту справ споживачів
Харківської області. На зазначеній
заяві є штамп вхідний від 12.11.2013 року
про отримання цієї заяви.

Отже, Голова Держспоживінспекції
України Орєхов С.М., надаючи відповіді
від 18.11.2013 вих. № Л-2403/10 та від 09.12.2013 №
Л-2486/10 про те, що позивач не звертався із
заявою про призначення на посаду - не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Таким чином, колегія суддів не може
погодитись із правомірністю такої
підстави для відмови позивачу у
призначенні на посаду заступника
начальника - начальника відділу
контролю у сфері внутрішньої торгівлі
Державної Інспекції України з питань
захисту справ споживачів Харківської
області з підстав, що ОСОБА_1 не подано
заяву про призначення на зазначену
посаду, оскільки матеріалами справи та
під час судового розгляду доведено
зворотне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись приписами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен довести суду та надати
всі матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач, в порушення приписів ч.2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не надав належних
та допустимих доказів на підтвердження
обґрунтованості заперечень проти
позову та законності своїх дій.

Таких доказів не надано апелянтом і до
суду апеляційної інстанції.

Натомість позивач, на виконання
приписів ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надав належні докази на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
по справі № 820/11552/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р.
по справі № 820/11552/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бенедик А.П.