Справа № 2а-1307/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 лютого 2014 року м. Київ
В/800/753/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддів
Іваненко Я.Л.,

Бутенка В.І.,

Гаманка О.І.,

Головчук
С.В.,

Ємельянової
В.І.,

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

Головне управління Пенсійного фонду
України в Сумській області звернулось
до Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України із заявою
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
січня 2014 року.

У заяві на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2013 року.

Відповідно до ст. 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 239-2 та 240
цього Кодексу перевіряє відповідність
заяви вимогам ст.ст. 239, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
та вирішує питання про допуск справи до
провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 23 січня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання,
колегія суддів касаційної інстанції
вважала обґрунтованими висновки судів
першої та апеляційної інстанцій, що на
момент призначення пенсії ОСОБА_5 з 01
травня 2010 року, тобто після визнання
неконституційними змін до ч. 3 ст. 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», вказана стаття передбачала
обчислення розміру пенсії за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством,
а не за 24 останні календарні місяці
служби перед звільненням. При цьому,
редакція зазначеного Закону станом на
момент виникнення у позивача права на
пенсію будь-яких обмежень щодо
застосування ч. 3 ст. 43 Закону не мала.

В той же час, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2013 року, на яку посилається
заявник на підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, колегія суддів
погодилася з висновками суду першої
інстанції щодо правомірності
призначення пенсії ОСОБА_6 з 01 лютого 2011
року в розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України №393 від 17
липня 1992 року «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та за контрактом,
особам рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей», оскільки Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» встановлено, що у 2011 році
норми і положення, зокрема, частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. До
того ж, як зазначено судом касаційної
інстанції, з часу призначення позивачу
пенсії, Кабінетом Міністрів України не
приймалось рішень про зміну розмірів
грошового забезпечення
військовослужбовців Служби безпеки
України, а отже відсутні підстави для
перерахунку пенсії позивачу,
відповідно до частини 3 статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Враховуючи те, що мають місце різні
умови застосування правових норм, а
саме, час їх застосування (2010 та 2011
роки), доводи Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про те, що судом касаційної
інстанції було неоднаково застосовано
норми матеріального права у подібних
правовідносинах є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні заяви про допуск даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_5 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про перерахунок пенсії за
заявою Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

В.І. Бутенко

О.І. Гаманко

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова