Справа № 822/4369/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4369/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Інвентарбюро" Дунаєвецької районної
ради на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дунаєвецький арматурний завод" в особі
ліквідатора Нікітенко Микити
Олександровича до Комунального
підприємства "Інвентарбюро"
Дунаєвецької районної ради,
реєстраційної служби Дунаєвецького
районного управління юстиції,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод", третя особа
публічне акціонерне товариство "Банк
"Фінанси та кредит" про скасування
рішення про державну реєстрацію права
власності ТОВ"Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Комунального підприємства
"Інвентарбюро" Дунаєвецької районної
ради, реєстраційної служби
Дунаєвецького районного управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод", третя особа
публічне акціонерне товариство "Банк
"Фінанси та кредит" про скасування
рішення та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач та відповідач, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, в
судове засідання не з'явились. Про
причини своєї неявки суд не повідомили
.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Суд встановив, що звернувшись в жовтні
2011 року до державного реєстратора з
заявою про реєстрацію права власності
на майновий комплекс в м.Дунаївці по
вул.Косинських ,13, TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» до заяви
подало ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 23.06.2011 року
про затвердження мирової угоди між
зазначеним товариством, як набувачем
права власності на майно, та ЗАТ
«Дунаєвецький арматурний завод», як
попереднім його власником. Разим з тим,
TOB «Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» не повідомило державного
реєстратора про зареєстровану
приватним номатріусом Київського
нотаріального округу в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна заборону на
відчуження зазначеного майнового
комплексу у зв»язку з укладанням
іпотечного договору від 25.04.2005 року.

Той факт, що TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» станом на
день звернення з заявою про реєстрацію
володіло інформацією щодо існуючої з
25.04.2005 року заборони відчуження
майнового комплексу в м.Дунаївці по
вул.Косинських, 13 підтверджується
наданою представником зазначеного
товариства копією постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.04.2012 року по
справі №12/13/11/662-10.

Відповідно до ч.2 ст ст.9 Закону N 1952-ІУ
державний реєстратор:

1)встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію, та сторін (сторони)
правочину, згідно з яким відбувається
державна реєстрація виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;
відповідність даних про наявність (або
відсутність) інформації та/або
відповідних документів, що свідчать
про накладення (зняття) заборони
(арешту) або інших обтяжень, що
перешкоджають державній реєстрації
прав, у тому числі відсутність
встановлених законом заборон на
відчуження нерухомого майна; наявність
факту виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав;

2)приймає рішення про державну
реєстрацію прав, відмову в такій
реєстрації, її зупинення, про державну
реєстрацію обтяжень, про скасування
запису, погашення запису та внесення
змін до записів у Державному реєстрі
прав;

8)у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

9)здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Підстави для відмови у державній
реєстрації визначені статтею 24 Закону N
1952-ІУ.

Відповідно до ч.І ст. 24 Закону N 1952-ІУ у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі, якщо: із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа (п.З); подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують (п.4); заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних
звідчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону (п.5);
заявлене право вже зареєстровано (п.6).

В силу п.3.5.7 Положення № 7/5 державний
реєстратор відмовляє у проведенні
державної реєстрації прав, якщо право
власності та інші речові права на
нерухоме майно виникли на підставі
правочинів за наявності в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомостей про
накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.

Отже, наявність зареєстрованої в
порядку, визначеному законодавством,
заборони на відчуження нерухомого
майна, речове право на яке підлягає
державній реєстрації, невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим цим Законом, а також
неможливість встановлення на підставі
поданих документів відповідності
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є підставами для відмови в
реєстрації такого речового права.

Отже, з моменту державної реєстрації
іптечного договору від 25.04.2005 року та
заборони на відчуження предмета
іпотечного договору (майнового
комплексу в м.Дунаївці по вул.
Косинських,13), яка відбулась 15.04.2005 року,
переважне право на зазначене нерухоме
майно має ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

В силу п.3.5.7 Положення № 7/5 державний
реєстратор відмовляє у проведенні
державної реєстрації прав, якщо право
власності та інші речові права на
нерухоме майно виникли на підставі
правочинів за наявності в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомостей про
накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.

Отже, наявність зареєстрованої в
порядку, визначеному законодавством,
заборони на відчуження нерухомого
майна, речове право на яке підлягає
державній реєстрації, невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим цим Законом, а також
неможливість встановлення на підставі
поданих документів відповідності
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є підставами для відмови в
реєстрації такого речового права.

Тому, розглядаючи заяву TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» про державну реєстрацію права
власності на майновий комплекс в
м.Дунаївці по вул. Красінських,13,
державний реєстратор повинен був
пересвідчитись щодо правомірності
переходу права власності на зазначене
майно та відсутності заборони на його
відчуження.

Той факт, що станом на 06.10.2011 року (на
дату прийняття спірного рішення) в
Державному реєстрі прав існувала
заборона на відчуження зазначеного
майнового комплексу, встановлений
постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2013 року
по справі №2-а-5614/11/2206, якою скасована
постанова Дунаєвецького районного
суду від 23..09.2011 року про зобов»язання
КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької
районної ради провести державну
реєстрацію права власності TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» на нерухоме майно - комплекс, що
розташований в м.Дунаївці по вул.
Красинських, 13 (реєстраційний номер
3029179) і в силу ч. 1 ст.72 КАС України не
потребує доказування.

Не потребує також доказування
встановлений вказаною постановою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2013 року
по справі №2-а-5614/11/2206 факт, що на дату
реєстрації ЗАТ «Дунаєвецький
арматурний завод» не визнаний
власником спірного майна і не має права
на його відчуження на користь TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод».

Вказані обставини є підставою для
відмови в державній реєстрації права
власності TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» на нерухоме
майно - комплекс, що розташований в
м.Дунаївці по вул. Красинських,13.

Суд встановив, що рішенням від 21.07.2011
року державний реєстратор відмовив в
державній реєстрації права власності
TOB «Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» на нерухоме майно - комплекс, що
розташований в м.Дунаївці по вул.
Красинських,13, у зв»зку з тим, що до
Єдиного державного реєстру не внесена
постанова Вищого господарського суду
від 29.03.2010 року по справі №19/2075, якою
скасована постанова господарського
суду Хмельницької області від 03.08.2007
року, зазначена в Державному реєстрі як
підстава для набуття права власності
ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод»
(відчужувача майнового комплексу).

До повторної заяви про реєстрацію
права власності від 06.10.2011 року TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» додало ті самі документи (ухвалу
господарського суду Хмельницької
області від 23.06.2011 року про
затвердження мирової угоди у справі
про банкрутство №2/13/85-Б від 16.06.20.2011
року та мирову угоду), які слугували
підставою для прийняття зазначеного
рішенням від 21.07.2011 року про відмову в
державній реєстрації права власності
TOB «Дунаєвецький ливарно-механічний
завод». Зазначене свідчить, що
обставини та документи, які слугували
підставою для відмови в державній
реєстрації (рішення від 21.07.2011 року), в
послідуючому стали підставою для
прийняття відповідачем спірного
рішення від 06.10.2011 року про реєстрацію
права власності TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» на майновий
комплекс. При цьому будь-які додаткові
документи з метою усунення
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на об'єкт,
право щодо якого підлягає державній
реєстрації, заявником не надавались.

Отже, у державного реєстратора були
відсутні передбачені ч.3 ст.24 Закону N
1952-IV підстави для повторного розгляду
заяви TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» про
реєстрацію права власності на майновий
комплекс, розташований в. м.Дунаївці по
вул.Красинських, 13, та, відповідно,
прийняття спірного рішення про
державну реєстрацію від 06.10.2011 року.

В силу ч.2 ст.26 Закону N 1952-IV записи до
Державного реєстру прав скасовуються,
якщо підстави, за яких вони були
внесені, визнані судом недійсними.
Тому, у зв»язку з визнанням
неправомірним та скасуванням судом
рішення державного реєстратора
комунального підприємства
"Інвентарбюро" Дунаєвецької районної
ради від 06.10.2011 року про державну
реєстрацію за товариством з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" права
власності на комплекс за адресою
Хмельницька область, м.Дунаївці,
вул.Красінських,13, яке слугувало
підставою для внесення до Реєстру прав
власності відповідного запису № 23 в
книзі № 2 на об'єкт під реєстраційним
номером 3029179 про державну реєстрацію
права власності за ЗАТ "Дунаєвецький
арматурний завод", зазначений запис
підлягає скасуванню.

При цьому суд враховує, що з 01.01.2013 року
на підставі наказу Міністерства
юстиції України від 14.12.2012 року N 1844/5
«Про затвердження Порядку
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 р. за N 2102/22414, Тимчасове положення
№7/5, відповідно до якого БТІ виконували
функції органів реєстрації речових
прав на нерухоме майно, втратило
чинність. Відтак, після 01.01.2013 року БТІ
позбавлені повноважень щодо внесення
будь-яких записів до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Пунктами 3, 6 і 7 Порядку використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна передбачене використання
відомостей з Реєстру прав власності на
нерухоме майно державним реєстратором
для встановлення наявності
(відсутності) записів про державну
реєстрацію права власності або іншого
речового права на нерухоме майно під
час проведення державної реєстрації
прав та під час розгляду заяв про
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв /запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав, а також перенесення
записів з Реєстрів до Державного
реєстру прав у разі, коли наявні у
Реєстрах записи є чинними та
ідентифікують об'єкт нерухомого майна
або суб'єкта речових прав, їх обтяжень і
відомостей записів, наявних у Реєстрах,
у частині, що стосується такого об'єкта.
Натомість, зазначеним Порядком не
передбачені повноваження державного
реєстратора щодо внесення будь-яких
записів до зазначених Реєстрів.

Слід зазначити, що оскільки запис № 23 в
книзі № 2 на об'єкт під реєстраційним
номером 3029179 про державну реєстрацію
права власності за З AT "Дунаєвецький
арматурний завод" вчинений в Реєстрі
прав власності на підставі рішення
господарського суду Хмельницької
області від 03.08.2007 року у справі 19/2075,
скасованого постановою Вищого
господарського суду України від 29.03.2010
року, то питання щодо скасування в
Реєстрі прав власності зазначеного
запису повинне вирішуватись
господарським судом в порядку повороту
виконання рішення у справі №9/19/2075.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову-без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Інвентарбюро"
Дунаєвецької районної ради, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Сапальова Т.В.