Справа № П/805/4/14
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.
Справа №П/805/4/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

Головуючого судді Кірієнка В.О.

при секретарі Кутафіній К.Ю.

за участю:

представника позивача Недомовної Т.В.

представника відповідача Філіної О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк-52, вул. 50 Гвардійської дивізії,
17, адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про стягнення суми
сплачених пенсій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р. на суму 514,86
грн., -

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області звернулося до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми сплачених пенсій ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р.
на суму 514,86 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
відповідачу були направлені Акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013р. по
30.09.2013р. Фонд соціального страхування
відмовляється сплачувати витрати
управління на виплату та доставку
особам пенсій по інвалідності (втраті
годувальника) внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання , які
отримали каліцтво або професійне
захворювання за межами України на
загальну суму 514,86 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, письмові
заперечення проти позову суду не
надані. Просив відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд встановив
наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки та
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі міста Макіївки складено акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з 01.07.2013р. по
30.09.2013р.

Відповідачем ці суми не були прийняті
до заліку, про що свідчать таблиці
розбіжностей (наявні в матеріалах
справи).

Кількість осіб, які отримують пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва,
що настало за межами України становить
2 особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 Зазначені особи
травмовані на території Російської
Федерації, впродовж 1987-2010років та
отримують пенсії по інвалідності від
трудового каліцтва та професійного
захворювання, що підтверджується
відповідними розрахунками та
особовими справами осіб.

ОСОБА_3 постраждала від нещасного
випадку на Шахтинському
бавовно-паперовому комбінаті 06.09.1977
року на території нинішньої Російської
Федерації, в м. Шахти, Шахтинського
району, Ростовської області.

ОСОБА_4 постраждав від нещасного
випадку на виробництві 21.12.2010 року на
території нинішньої Російської
Федерації, у м. Новий Уренгой.

Як вбачається з пенсійних справ ОСОБА_3,
ОСОБА_4, вказані особи є отримувачми
пенсії по інвалідності, яка настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, перебувають на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки.

Пенсію отримують на підставі пункту
«а» ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

За період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р. органом
Пенсійного фонду України понесені
витрати на доставку пенсій ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на загальну суму 514,86 грн., з яких
сума основного розміру пенсії складає
та витрати на доставку пенсії
становлять 514,86грн. Вказані виплати
увійшли до Актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Гірницькому районі міста Макіївки
вказані суми не сплачені.

Не погоджуючись із вищезазначеним
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 2 ст. 7 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

За змістом ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом «а» ст. 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до п. 3 розділу XI «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом 3 п. 3 розділу XI встановлено, що
уся заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров`я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених
статтею 21 Закону України «Про охорону
праці», які ліквідуються.

Статтею 2 цієї Угоди передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
здійснюється роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті.

Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.

Зі змісту процитованої норми випливає,
що вона регулює інші відносини, а не ті,
які є предметом спору у даній справі та
пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
28 жовтня 2008 року в справі №21-2373во08, що
прийнята за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах. Вказане
судове рішення відповідно до ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Статтею 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Статтею 25 вказаного Закону, яка регулює
питання фінансування страхових виплат,
соціальних послуг та профілактичних
заходів, визначено, що усі види
страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні, а також
усі види профілактичних заходів,
передбачених статтями 21 та 22 цього
Закону, провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

Відповідно до ст. 7 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений
статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4 відповідно до Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення» розроблено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Отже, двома органами - Пенсійним фондом
України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України розроблено та
затверджено нормативно-правовий акт,
який визначає певний порядок
відшкодування одним органом іншому
понесених витрат на відповідні
виплати.

Вказаний Порядок передбачає певну
процедуру, яка передує відшкодуванню
коштів та починається з взаємодії
територіальних органів одного та
другого фондів між собою, узгодженню
певних питань, потім - Головних
управлінь вказаних фондів, а
закінчується відшкодуванням на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України понесених витрат шляхом
перерахування відповідних коштів
Пенсійному фонду, про що підписується
відповідний акт (п. 7 й 8 Порядку).

Встановлене вказаним Порядком правило
підписання щомісячних актів звірок
розрахунків має застосовуватися за
відсутності спору, а спірні питання
щодо їх підписання повинні бути
узгоджені між органами, а не в судовому
порядку.

Отже, відповідно до вказаного Порядку
відшкодування витрат відбувається на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України.

Враховуючи те, що даним
нормативно-правовим актом Пенсійний
фонд України та Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України врегулювали
питання відшкодування понесених
витрат одного органу іншим шляхом
перерахування коштів, тому даний
Порядок повинен бути дотриманий
територіальними органами одного та
другого фондів.

Між тим, судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України висловлювала правову
позицію щодо застосування норм права
при розгляді спорів цієї категорії.
Зокрема, у постановах від 20 березня 2007
року у справах № 21-897во06 і № 21-1087во06
викладено висновок про те, що у разі
незгоди Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на підписання
актів звірки в судах адміністративної
юрисдикції мають вирішуватися вимоги
про стягнення витрат, а не вимоги про
зобов'язання підписання цих актів.

Орган Пенсійного фонду України
звернувся з позовом про стягнення
понесених ним витрат.

Права управління Пенсійного фонду
України в районі, місті і районі у місті
визначені Положенням про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року №8-2, п. 2.3 якого визначено, що
управління має право, зокрема,
застосовувати адміністративні
стягнення, передбачені законом;
стягувати з платників страхових
внесків їх несплачені суми, також інші
права, передбачені чинним
законодавством.

Згідно з п. 3 й 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, відшкодуванню підлягають
пенсії, призначені відповідно до
пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38,
та пенсії, виплачені відповідно до
статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№1094 (Зазначена постанова з 01 жовтня 2004
року втратила чинність у зв'язку з
набранням чинності постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року №1112, яка з 01 січня 2012
року втратила чинність у зв'язку з
набранням чинності постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року №1232, якою
затверджено Порядок проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві).

Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Розмір допомоги на поховання в частині,
що підлягає відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, визначається управліннями
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, виходячи з
основного розміру вищезазначеної
пенсії померлого пенсіонера та
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який отримував
вищезазначену пенсію.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій
визначають органи Пенсійного фонду на
підставі Граничних тарифів на основні
послуги зв'язку, затверджених наказом
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 07 червня 2002
року №120 та зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 19 липня
2002 року за №595/6883.

Враховуючи наведені вимоги
законодавства та докази, які
підтверджують причинний зв'язок
інвалідності з нещасним випадком на
виробництві, факт призначення
пенсіонеру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що є настанням страхового
випадку, факт понесення органом
Пенсійного фонду України відповідних
витрат з виплати і доставки такої
пенсії, та обов'язку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України сум,
визначених Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, суд задовольняє позовні
вимоги щодо відшкодування витрат з
виплати пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
отримали травму за межами України на
суму за спірний період у розмірі 514,86
грн.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми сплачених пенсій ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р.
на суму 514,86 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1-6, 10-11, 14-15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86-87,
94, 98, 104-105, 111-112, 114, 121, 160-163, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми сплачених пенсій ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за період з 01.07.2013р. по 30.09.2013р.
на суму 514,86 грн. - задовольнити
повністю.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області витрати за особовими
справами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з
01.07.2013р. по 30.09.2013 року у сумі 514,86 грн.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 12 лютого 2014 року.

Постанова виготовлена у повному обсязі
17 лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Кірієнко В.О.