Справа № 805/1096/14
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.
Справа № 805/1096/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження позовну заяву Управління
Пенсійного

фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області

до відповідача Приватного
акціонерного товариства
«Красноармійський завод «Маяк»

про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах,

в сумі 2540 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства
«Красноармійський завод «Маяк» про
стягнення заборгованості на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в сумі 2540 грн. 70 коп.

Позовна заява обґрунтована тим, що
громадяни (згідно із списком № 1),
працюючи на підприємстві відповідача,
були зайняті на роботах, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
та на підставі зазначеної норми Закону
таким особам призначена та виплачена
відповідна пенсія.

Зазначає, що Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений обов'язок
підприємств та організацій з коштів,
призначених на оплату праці, вносити до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці.

В порушення зазначених норм Закону
відповідачем не внесена до Пенсійного
фонду плата, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
таким особам, за період з 01.09.2013 року по
01.01.2014 року в сумі 2540 грн. 70 коп.

Враховуючи викладене, просить стягнути
на його користь заборгованість з
фактичних витрат по виплаті та
доставці пільгових пенсій в зазначеній
сумі.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи без участі його представника.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, відзив на позовну заяву
та заяву про розгляд справи за участю
його представника не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд встановив.

Приватне акціонерне товариство
«Красноармійський завод «Маяк»
зареєстроване як юридична особа,
перебуває на обліку в Єдиному
державному реєстрі підприємств та
організацій України (),
юридична адреса: 85300, Донецька область,
м. Красноармійськ, вул. Кірова, 2 та
перебуває на обліку як платник єдиного
внеску в УПФУ в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області.

Органами Пенсійного фонду призначені
та виплачені пенсії на пільгових
умовах особам, які працювали на ПрАТ
«Красноармійський завод «Маяк» та які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці.

УПФУ в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області направило на адресу ПрАТ
«Красноармійський завод «Маяк»
розрахунки сум заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії (а.с. 10-11).

На момент звернення до суду ПрАТ
«Красноармійський завод «Маяк»
заборгованість по оплаті фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, на користь УПФУ в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області за період з
01.09.2013 року по 01.01.2014 року в сумі 2540 грн. 70
коп. не відшкодувало.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом, в
позовній заяві позивач просить
стягнути з відповідача зазначену суму
боргу.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», пунктом 7
частини 1 статті 1 якого визначено, що
Пенсійний фонд України - орган,
уповноважений відповідно до цього
Закону вести реєстр застрахованих осіб
Державного реєстру та виконувати інші
функції, передбачені законом.

Тобто, позивач у справі - орган владних
повноважень, який виконує владні
управлінські функції, надані йому
чинним законодавством, відносно
платників єдиного внеску.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи та не спростовано
відповідачем, працівникам правомірно
призначені та виплачені пенсії на
підставі п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 2 розділу XY Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що Пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди,
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного
законодавства вбачається, що витрати
на виплату та доставку пенсій особам,
які були зайняті на роботах за Списком
№ 1 покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у контексті
положень статті 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» дає підстави
для висновку про те, що порядок, за яким
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Оскільки судом встановлено, що спір
стосується стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
частини першої статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», суд
вважає, що на відповідача у справі
покладений обов'язок щодо покриття
витрат на виплату та доставку пенсій
таким особам.

Такої ж думки дотримується Верховний
Суд України в постанові від 10.10.2011 року
у справі за позовною заявою УПФУ в м.
Димитрові до Десятого воєнізованого
гірничорятувального загону.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» розроблена Інструкція
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1, зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663.

Згідно пункту 6.4 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Відповідно п.7 ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» територіальний
орган Пенсійного фонду має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки.

Таким чином, позивач у встановленому
Законом порядку, обгрунтованно та в
межах повноважень, наданих йому чинним
законодавством, звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою про стягнення несплачених сум,
тому суд приходить до висновку про
задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про пенсійне забезпечення» Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 2, ст. 7-15, ст.
17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 158-163, ст.
167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області до Приватного
акціонерного товариства
«Красноармійський завод «Маяк» про
стягнення заборгованості на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в сумі 2540 грн. 70 коп. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Науково-дослідний інститут Скла»
(, юридична адреса: 85300,
Донецька область, м. Красноармійськ,
вул. Кірова, 2) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області
заборгованість по сплаті фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
період з 01.09.2013 року по 01.01.2014 року в сумі
2540 грн. 70 коп.

Постанова Донецького окружного
адміністративного суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Давиденко Т.В.