Справа № 815/7222/13-а
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7222/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.
Одеса Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі - Громовій К.Д.

за участю: представника позивача -
Капітонова П.П. (за довіреністю);

представника відповідача -
Павлова О.Д. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного підприємства
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання дій протиправними та
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов приватного
підприємства «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» до
державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, в якому позивач, з урахуванням
уточнень до нього від 15.01.2014 року,
просив суд: визнати протиправними дії
ДПІ у Приморському районі міста Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області по
використанню завідомо недостовірної
податкової інформації для проведення
камеральної перевірки ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» з питань перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за квітень
2013 року; визнати протиправними дії ДПІ
у Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області по
формуванню неправомірних висновків в
акті від 05.09.2013 року №
1361/15-53-22-8/36436112 "Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013 року",
які сформовані за наслідком
невиконання рішення суду про
відновлення показників податкової
звітності ТОВ "Десна Консалтинг";
визнати неправомірними дії ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП "Капріка Трейдінг" за квітень 2013
року; зобов'язати ДПІ у Приморському
районі міста Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області поновити показники
податкової звітності з податку на
додану вартість ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»
за квітень 2013 року; скасувати податкове
рішення-повідомлення від 01.10.2013 року №
.

Позивач мотивує свої позовні вимоги
тим, що головним державним
ревізор-інспектором відділу
спеціальних перевірок управління
податкового аудиту ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області Лемешко
В.В. проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за квітень 2013 року ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ», за результатами якої
податковим органом складено акт від
05.09.2013 року за № 1361/15-53-22-8/36436112 «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за
квітень 2013 року».

Позивач зважає на те, що дії посадових
осіб державної податкової служби щодо
неправомірного свідомого використання
недостовірної інформації при
здійсненні камеральної перевірки ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ», щодо якої прийнято
рішення суду, ґрунтуються на порушенні
посадовими особами положень ст.75, 76, 86
ПК України.

Згідно п. 75.1.1 ст. 75 ПК України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні органу
державної податкової служби виключно
на підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків, однак, як вказує
позивач, у порушення цих приписів
посадові особи податкового органу
формулювали висновки, зазначені в акті
від 05.09.2013 року за № 1361/15-53-22-8/36436112, не на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях платника
податків, а на підставі акту ДПІ у
м. Чернігові ДПС від 18.06.2013 року
№146/22/24841299 про неможливість проведення
зустрічної звірки TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит, який містить висновок про те,
що: «…у зв'язку ненаданням документів
для проведення перевірки
підприємством TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
неможливо документально підтвердити
реальність здійснення господарських
відносин за перевіряємий період із
постачальниками та покупцями».

Як зазначає позивач, на час складання
акту, матеріалів первинного обліку на
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин між TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ» та його контрагентами
податковим органом отримано не було, а
відтак, останній не мав правових
підстав для проведення зустрічної
звірки цих підприємств. Зі змісту
складеного ДПІ акту про неможливість
проведення зустрічної звірки
інспектором ДПІ у ході проведення
зустрічних звірок не здійснювалося
співставлення бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання,
оскільки такі документи у суб'єкта
владних повноважень були відсутні.

Таким чином, на думку позивача, дії
посадових осіб органу владних
повноважень при формуванні
безпідставних висновків, що містяться
в акті від 05.09.2013 року за №
1361/15-53-22-8/36436112, про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013 року,
ґрунтуються виключно на завідомо
неправомірних висновках, викладених в
акті про неможливість проведення
зустрічної звірки, а тому підлягають
визнанню судом неправомірними.

Отже, позивач зазначає, що акт, який не
оформлено належним чином не може бути
документом, який є носієм доказової
інформації про порушення вимог
податкового законодавства, та дії
посадових осіб стосовно складання
такого акту є неправомірними.

Також, позивач зважає на те, що на
підставі акта від 05.09.2013 року
№1361/15-53-22-8/36436112 податковий орган
протиправно вилучив із бази:
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
податкові декларації ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013 року. Таким
чином, податковим органом лише на
підставі акту камеральної перевірки
платника податків було внесено зміни
до податкової звітності цього платника
податків та його контрагентів.

Також, позивач зважає на те, що
самостійна зміна ДПІ в базі
«Деталізована інформація по платнику
податку ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкової звітності позивача без
зміни цих показників самим позивачем
шляхом подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), буде порушувати його
права та інтереси, оскільки позивач, як
платник податків має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для позивача негативні наслідки,
як то, відмова контрагентів від
подальшої роботи у зв'язку із
неприйняттям податковими органами
податкових накладних ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ».

Разом з цим, позивач зазначає, що 01.10.2013
року податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, на підставі акта від 05.09.2013 року
№1361/15-53-22-8/36436112 із порушенням термінів,
передбачених п. 86.8 ст. 86 ПК України, а
тому це податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

За таких обставин позивач просив суд
задовольнити його позов.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення на адміністративний позов
(т.1 а.с.241-244), в яких
зазначив про безпідставність позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що державною
податковою інспекцією у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області при
проведенні камеральної перевірки
податкової декларації з ПДВ за квітень
2013 року та додатку 5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»,
встановлено, що до складу податкового
кредиту за квітень 2013 року позивачем по
взаємовідносинам з контрагентом TOB
«ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» ()
включено суму ПДВ у розмірі 132546,29 грн.,
що підтверджено наданим до ДПІ
засобами електронного зв'язку реєстром
податкових накладних (від 20.05.2013 №
). В свою чергу, відповідач
зазначає, що актом від 18.06.2013
№146/22/24841299 ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки» по TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ» встановлено, що операції з
постачання товару у квітні 2013 року
контрагентам-покупцям визнані такими,
що мають ознаки безтоварності.

Враховуючи вищезазначений акт
перевірки по TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»,
визнано, що податкові зобов'язання,
відображені у звітності з ПДВ та
податкові накладні, відображені у
розділі І реєстру податкових накладних
TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» відображають
господарську операцію, яка не
відповідає ст.664 Цивільного кодексу
України.

Відповідно, як вказує відповідач, в
порушення п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»
сформувало показник податкової
звітності з податку на додану вартість
за квітень 2013 року на підставі даних, не
підтверджених документами.

Отже, виходячи з викладеного,
відповідач зазначає, що в порушення
п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового
Кодексу України, ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»
завищено податковий кредит по
податковій декларації з ПДВ на суму 132546
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, з підстав викладених в
адміністративному позові, наданих
поясненнях та посилаючись на надані до
суду докази.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлений адміністративний
позов не визнав та просив суд відмовити
у його задоволенні, посилаючись на
обставини, викладені в запереченнях на
адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, ознайомившись із
запереченнями відповідача, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та заперечення, та перевіривши
їх доказами, суд встановив наступні
факти та обставини.

Приватне підприємство «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» зареєстровано як юридична
особа виконавчим комітетом Одеської
міської ради 17.04.2009 року, що
підтверджується копією виписки з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (т.1 а.с.46).

Судом встановлено, що ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» знаходиться на податковому
обліку в ДПІ у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
та є платником податку на додану
вартість згідно свідоцтва №200138699 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість (т.1 а.с.47), що в свою чергу, не
спростовувалось представниками сторін
під час розгляду справи.

Також, як встановлено судом, у зв'язку
із здійсненням своєї господарської
діяльності, ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»
20.05.2013 року подало до ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області звітну податкову
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2013 року разом із
додатком №5 до неї, а також реєстр
отриманих податкових накладних за цей
період (т.1 а.с.245-250, т.2 а.с.21-48).

У зв'язку із вказаним, як вбачається з
матеріалів справи, на підставі п.200.10
ст.200 Податкового кодексу України, у
порядку статті 76 глави 8 розділу II
Податкового кодексу головним
державним ревізор-інспектором відділу
проведення камеральних перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області Лемешко
В.В. проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за квітень 2013 року ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ».

За результатами вказаної перевірки ДПІ
у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області складено
акт від 05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112 "Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» ()
за квітень 2013 року" (т.1 а.с.10-16, 34-60,251-257),
яким встановлено порушення позивачем
п.192.1, п.192.3 ст.192 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню за
підсумками поточного звітного періоду,
заявленої у податковій декларації з
ПДВ за квітень 2013 року на суму 132546 грн.

На підставі вказаного акту камеральної
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
01.10.2013 року , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
132546 грн. - за основним платежем та на
33136,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями за порушення п.198.2, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України (т.1 а.с.42)
та складено розрахунок штрафних
санкцій (т.1 а.с.43).

Не погодившись із діями відповідача
щодо проведення перевірки, висновками
податкового органу, на підставі якого
відповідачем винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення,
позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом (з
урахуванням уточнень до нього).

Вирішуючи позовні вимоги ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» в частині визнання
протиправними дій ДПІ у Приморському
районі міста Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області по використанню
завідомо недостовірної податкової
інформації для проведення камеральної
перевірки ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» з
питань перевірки даних, задекларованих
у податковій звітності з податку на
додану вартість за квітень 2013 року та в
частині визнання протиправними дій ДПІ
у Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області по
формуванню неправомірних висновків в
акті від 05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112 "Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року", які сформовані за наслідком
невиконання рішення суду про
відновлення показників податкової
звітності ТОВ "Десна Консалтинг", суд
виходить з наступного.

Основним законодавчим актом, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів є
Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1
статті 62 Податкового кодексу України,
податковий контроль здійснюється
шляхом перевірок та звірок відповідно
до вимог цього Кодексу, а також
перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин

Згідно з п.п.20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право:
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Як вже зазначено судом, посадовою
особою відповідача проведена
камеральна перевірка податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за квітень 2013 року на підставі
ст.76, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу
України, що вбачається з акту
перевірки.

При цьому, суд зазначає, що ст.76
Податкового кодексу України
визначено порядок проведення
камеральної перевірки.

На підставі п.76.1 ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби без будь-якого
спеціального рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова.

Водночас, згідно п.75.1.1 ст.75 ПК України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні органу
державної податкової служби виключно
на підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Відповідно до п. 200.10 ст.200 ПК України
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Пунктом 200.11 ст. 200 ПК України
передбачено, що за наявності достатніх
підстав, які свідчать, що розрахунок
суми бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п. 76.2 ст. 76 Податкового
кодексу України порядок оформлення
результатів камеральної перевірки
здійснюється відповідно до вимог
статті 86 цього Кодексу.

Згідно п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу
України за результатами камеральної
перевірки у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації в органі державної
податкової служби вручається або
надсилається для підписання протягом
трьох робочих днів платнику податків у
порядку, визначеному статтею 42 цього
Кодексу.

Згідно п.86.8 ст.86 ПК України, податкове
повідомлення-рішення
приймається керівником податкового
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня,
наступного за днем вручення платнику
податків акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
органу державної податкової служби
за основним місцем обліку
платника податків), а за наявності
заперечень посадових осіб платника
податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п.п.14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Згідно п.п.54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з визначенням, наведеним у
статті 3 КАС України, позивач - це особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, з наведених процесуальних норм
Закону вбачається, що судовому захисту
підлягає лише порушене право. Так, до
адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. В
контексті наведених приписів КАС
України підставою для звернення особи
за до суду з позовом є її суб'єктивне
уявлення, особисте переконання в
порушенні прав чи свобод, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є об'єктивна наявність
відповідного порушення права або
законного інтересу на момент звернення
до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
обов'язку. А тому дії (бездіяльність)
суб'єкта владних повноважень є такими
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо вони, по-перше, вчинені з
перевищенням визначених законом
повноважень (у разі бездіяльності -
відповідні дії повинні, або не
вчинюються суб'єктом владних
повноважень на реалізацію покладеної
на нього компетенції), та, по-друге, є
юридично значимими, тобто мають
безпосередній вплив та стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Як вбачається з позовної заяви
предметом оскарження є, зокрема, дії
ДПІ у Приморському районі міста Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області по
використанню завідомо недостовірної
податкової інформації для проведення
камеральної перевірки ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» з питань перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за квітень
2013 року та дії по формуванню
неправомірних висновків в акті від
05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112 "Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року".

Суд зазначає, що нормативно-правовий
акт - це прийнятий уповноваженим
державним чи іншим органом у межах його
компетенції офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи
скасовує норми права, носить загальний
чи локальний характер та
застосовується неодноразово. Акт
індивідуальної дії - це виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
його повноважень, які породжують права
та обов'язки у того суб'єкта, якому вони
адресовані.

З наведених вище положень податкового
законодавства вбачається, що акт
перевірки є виключно носієм доказової
інформації про виявлені податковим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
платниками податків, обов'язковим
документом, на підставі якого
приймається відповідне рішення
контролюючого органу.

Суд зазначає, що контролюючий орган,
встановивши під час перевірки
порушення, зобов'язаний скласти за
результатами перевірки акт та не
позбавлений права викладати в акті
перевірки власні суб'єктивні висновки
щодо зафіксованих обставин, та в
подальшому, у разі виникнення спору
щодо рішень про визначення грошових
зобов'язань, що приймаються на підставі
такого акту, обґрунтовувати ними
власну позицію щодо наявності певних
допущених платником податків порушень.

Таким чином, акт перевірки не є
рішеннями суб'єкта владних повноважень
у розумінні п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а є виключно службовим
документом, який лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
перевірки, факти виявлених порушень
законодавства та не є остаточним
документом, зобов'язуючим до вчинення
будь-яких дій, оскільки наслідком
винесення податковим органом
зазначеного акту є прийняття
податкового повідомлення-рішення, яке
може бути оскаржено в судовому порядку.
Тобто, акт перевірки не породжує для
позивача правових наслідків, не є
підставою для виникнення у нього
будь-яких прав та обов'язків, отже
ніяким чином не порушує охоронюваних
законом прав та інтересів позивача.
Права та обов'язки для суб'єкта
господарювання, перевірку якого
проведено, породжує саме рішення,
прийняте на підставі складеного за
результатами перевірки акту.

Отже, складання акту перевірки є
способом реалізації наданої суб'єкту
владних повноважень компетенції, що
являє собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Висновки актів перевірок,
не є остаточними «рішеннями», а є лише
особистою думкою посадових осіб
податкового органу, які проводять
перевірки, щодо кваліфікації поведінки
платника з точки зору її відповідності
нормам податкового законодавства.

При цьому слід зазначити, що оцінка
акту перевірки, в тому числі і оцінка
дій посадових осіб податкового органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається
уповноваженими законом органами влади
при вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту.

Таким чином, сам собою факт складання
акту перевірки не може безпосередньо
заподіяти майнову чи іншу шкоду особі,
не призводить до настання
невідворотних негативних наслідків.
Так, проведення перевірки, за
результатами якої складається акт
перевірки, є лише процедурою
встановлення обставин, які необхідні
для контролю за правильністю
нарахування і сплати податків та інших
обов'язкових платежів, а результати
таких перевірок реалізуються шляхом
прийняття відповідних рішень, зокрема,
податкових повідомлень-рішень.

Отже, для платника податків правове
значення та певні наслідки має рішення
(податкове повідомлення-рішення),
прийняте податковим органом на
підставі акту перевірки.

Враховуючи, що позивачем оскаржуються
дії відповідача по використанню
завідомо недостовірної податкової
інформації для проведення камеральної
перевірки ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» з
питань перевірки даних, задекларованих
у податковій звітності з податку на
додану вартість за квітень 2013 року та
дії по формуванню неправомірних
висновків в акті від 05.09.2013 року №
1361/15-53-22-8/36436112 "Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013 року",
суд дійшов висновку, що дії відповідача
по використанню певної податкової
інформації та по відображенню в акті
перевірки висновків, які самі по собі
не створюють правових наслідків для
позивача, не порушують прав останнього,
а оцінку таким висновкам надає суд при
розгляді питання щодо оскарження
відповідного рішення, прийнятого
відповідачем на підставі цих
висновків.

Вищезазначені висновки суду
узгоджуються з правовою позицією
Вищого адміністративного суду України
з даного питання, яка викладена в
ухвалах суду: від 19.12.2012 року у справі №
2а-4192/09/0870 (К-3291/10) за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ЛІТО»;
від 17.12.2012 року у справі №2а-4649/09/0570
(К-16327/10) за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аленпром»; від 15.01.2013 року у справі
№2а-9804/09/9/0170 (К-33453/10) за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Євпаторійський рибзавод».

Отже, з урахуванням викладеного, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» в частині
визнання протиправними дій ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області по
використанню завідомо недостовірної
податкової інформації для проведення
камеральної перевірки ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» з питань перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за квітень
2013 року та в частині визнання
протиправними дій ДПІ у Приморському
районі міста Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області по формуванню
неправомірних висновків в акті від
05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112 "Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року" задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо правомірності
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що на підставі акту
камеральної перевірки від 05.09.2013 року
№ 1361/15-53-22-8/36436112, який було
направлено на адресу позивача поштовим
зв'язком, ДПІ у Приморському районі
міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.10.2013 року
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 132546 грн. - за
основним платежем та на 33136,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями за
порушення п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України.

Як вбачається з акту камеральної
перевірки, під час перевірки
використано податкову декларацію з ПДВ
за квітень 2013 року (від 20.05.2013 року
№) та додаток 5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» (від
20.05.2013 №).

У розділі «результати перевірки» акту
камеральної перевірки зазначається, що
в частині:перевірки термінів подання
податкової звітності; перевірки
показників декларації з податку на
додану вартість на арифметико-логічні
помилки; перевірка показників з метою
встановлення наявності розбіжностей
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних та Єдиного
реєстру податкових накладних;
результатів перевірки формування
податкового кредиту за рахунок
податкових накладних з датою виписки
понад 365 днів; результатів перевірки
отриманих податкових накладних
(розрахунків коригування), виписаних
особами, не зареєстрованими як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 Податкового
кодексу України, або платниками ПДВ, що
звільнені від сплати податку на додану
вартість за рішенням суду (визначення
податкових накладних, які не дають
права на віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту) - порушень не
встановлено.

В частині: «інші порушення» зазначено,
що при проведенні камеральної
перевірки податкової декларації з ПДВ
за квітень 2013 року та Додатку 5
«Розшифровка податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» встановлено, що до
складу податкового кредиту за квітень
2013 року включено взаємовідносини з
контрагентом TOB "Десна Консалтинг" () на суму ПДВ 132546,29 грн., що
підтверджено наданим до ДПІ засобами
електронного зв'язку реєстром
податкових накладних (від 20.05.2013
№).

При цьому, в акті йдеться посилання на
те, що відповідно до отриманої
інформації від ДПІ у м.Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області по
TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» складено акт від
18.06.2013 року №146/22/24841299 про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ», згідно якого операції з
постачання товару у квітні 2013 року з
контрагентами покупцями визнані
такими, що мають ознаки безтоварності.
Також, відповідачем в акті камеральної
перевірки зазначається, що згідно акту
перевірки від 18.06.2013 року №146/22/24841299 по
TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» визнано, що
податкові зобов'язання, відображені у
звітності з ПДВ, та, відповідно,
податкові накладні, відображені у
розділі І реєстру податкових накладних
TOB "Десна Консалтинг" відображають
господарську операцію, яка не
відповідає ст.664 ЦК України.

Відповідно, в порушення п. 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» сформувало
показник податкової звітності з
податку на додану вартість за квітень
2013 року на підставі даних, не
підтверджених документами.

Отже, виходячи з викладеного, в
порушення п. 198.2, 198.3 ст.198 Податкового
Кодексу України, ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»
завищено податковий кредит по
податковій декларації з ПДВ на суму 132546
грн., і як висновок зазначено, що дані
камеральної перевірки свідчать про
порушення позивачем п.192.1, п.192.3 ст.192
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню за підсумками поточного
звітного періоду, заявленої у
податковій декларації з ПДВ за квітень
2013 року на суму 132546 грн., у зв'язку із чим
збільшується сума, що за результатами
звітного (податкового) періоду
підлягає сплаті платником податку до
бюджету (р.25) на суму 132546 грн.

Копія вказаного акту ДПІ у м.Чернігові
ДПС від 18.06.2013 року №146/22/24841299 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» () щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит за квітень 2013 року була надана
відповідачем до суду та міститься в
матеріалах справи (т.2 а.с.1-5).

Суд не погоджується з висновками акту
камеральної перевірки, на підставі
якого прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, з огляду на
наступне.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Статтею 1 Закону Про бухгалтерський
облік визначено загальне поняття та
характеристика документу на підставі
якого виникає право та обов'язок в
платника податків на формування
показників податкової, бухгалтерської
та фінансової звітності. Таким
документом є первинний документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Вимоги до первинного
документу встановлені ст. 9 цього ж
Закону та повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про
бухгалтерський облік, на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Порядок формування податкового
кредиту з 01.01.2011 року визначений ст. 198
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України).

Відповідно до п.п.198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих(сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи
здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
відповідні реквізити, що визначені п.п.
а) - п.п. и) цього пункту.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6 ст. 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено,
що право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного,
необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання у власній господарській
діяльності.

Як встановлено судом з наданих до суду
позивачем доказів, 11.02.2013 року між ТОВ
«ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» (Експедитор) та ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» (Замовник) укладено
договір №217 на
транспортно-експедиторське
обслуговування, згідно якого
Експедитор від свого імені та за
рахунок Замовника забезпечує
здійснення перевезення вантажів
Замовника автомобільним транспортом у
міському, приміському й міжміському
сполученні. Експедитор в інтересах
Замовника виконує пов'язані з
перевезенням транспортно-експедиційні
операції: розроблення маршруту
перевезення; пошук Перевізника;
організація забезпечення та одержання
вантажу; інші операції, пов'язані з
перевезенням. Експедитор організовує
перевезення вантажів на підставі
письмових заявок, підписаних
уповноваженим представником
Замовника. Строк дії договору
визначено до 31.05.2013 року.

На підтвердження виконання вказаних
договірних відносин позивачем надано
до суду належним чином засвідчені
копії: заявок по договору №217 від 11.02.2013
року на транспортування вантажу
автомобільним транспортом (т.2 а.с.80-104),
податкових накладних, виписаних у
квітні 2013 року на адресу позивача ТОВ
«ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» (т.1 а.с.80-135), актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за квітень 2013 року (т.1
а.с.136-189).

Разом з цим, позивач, посилаючись на те,
що послуги, отримані у його контрагента
ТОВ «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» були
використані в господарській
діяльності позивача та в оподаткованих
операціях з метою отримання прибутку,
надав до суду копії: податкових
накладних, виписаних ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» на адресу його контрагентів,
актів надання послуг та актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
товарно-транспортних-накладних (т.2
а.с.106-200).

В свою чергу, як вбачається з
матеріалів справи, позивач, отримавши
податкові накладні від ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ», відніс до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість в квітні 2013 року суму у
розмірі 132546 грн. по вказаному
контрагенту, що підтверджується
звітною податковою декларацією з
податку на додану вартість за квітень
2013 року, додатком 5 «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до
неї, а також реєстром отриманих та
виданих податкових накладних за цей
період.

Суд зазначає, що згідно п.75.1.1 ст.75 ПК
України камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Тобто, виходячи із системного аналізу
наведених норм, камеральна перевірка
передбачає лише дослідження
податкової звітності та проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податку.

Проте, як вже встановлено судом,
відповідачем зроблені висновки у акті
камеральної перевірки про те, що
позивачем завищено податковий кредит
по податковій декларації з ПДВ на суму
132546 грн. по контрагенту ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ», і як наслідок порушено
п.192.1, п.192.3 ст.192 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження суми
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного періоду, заявленої
у податковій декларації з ПДВ за
квітень 2013 року на суму 132546 грн., у
зв'язку із наявністю акту ДПІ у м.
Чернігові ДПС від 18.06.2013 року №146/22/24841299
про неможливість проведення
зустрічної звірки TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ», згідно якого операції з
постачання товару у квітні 2013 року з
контрагентами покупцями визнані
такими, що мають ознаки безтоварності.

В силу приписів пункту 61.1 статті 61
цього ПК України, податковий контроль -
це система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється,
зокрема, шляхом:
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин (підпункти 65.1.2 та 62.1.3
пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу
України).

Так, пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України визначено, що з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Зустрічні звірки проводяться в
порядку, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №
1232 "Про затвердження Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок"
(далі - Порядок № 1232).

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Як вже зазначено судом, при встановлені
порушень з боку позивача, судом взято
до уваги акт ДПІ у м.Чернігові ДПС від
18.06.2013 року №146/22/24841299 про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ». В свою чергу, судом
встановлено, що постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 року
у справі №825/2647/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
до державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби
про визнання протиправними дій,
адміністративний позов ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ» задоволено, та зокрема,
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби щодо
фактичного проведення зустрічної
звірки з товариством з обмеженою
відповідальністю «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами, якими
сформовано податкові зобов'язання та
податковий кредит за квітень 2013 року та
складання акту № 146/22/24841299 від 18.06.2013
року (т.1 а.с.226-233).

Вказана постанова Чернігівського
окружного адміністративного суду від
22.08.2013 року за наслідками
апеляційного провадження, залишена в
силі ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 року.

Так, вищевказаною, постановою, яка
набрала законної сили, встановлено,
зокрема, що: «…доказів наявності у
податкового органу первинних
документів по взаємовідносинам ТОВ
«Десна Консалтинг» з його
контрагентами за перевіряємі періоди
2013 року представником відповідача суду
не надано, а з актів від 18.06.2013 №
146/22/24841299, від 21.06.2013 за № 153/22/24841299, від
31.07.2013 за № 9/20/24841299 вбачається, що
відповідачем не здійснювалося
співставлення бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання ТОВ
«Десна Консалтинг», оскільки такі
документи у відповідача були відсутні,
та ще й з вини відповідача.

Так, в актах від 18.06.2013, від 21.06.2013, від
31.07.2013 про неможливість проведення
зустрічної звірки, викладені висновки
з приводу обставин здійснення
позивачем господарської діяльності,
однак, як встановлено вище, зустрічна
звірка фактично не відбулась.
Представниками відповідача в судовому
засіданні не заперечувався факт
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Десна Консалтинг» за відсутності
інформації, зазначеної у запиті органу
державної податкової служби, який ТОВ
«Десна Консалтинг» не отримував, та її
документального підтвердження, тобто в
порушення порядку пп. 3.2 п. 3 Методичних
рекомендацій, та відповідно складання
довідки про результати проведення
зустрічної звірки в порушення пп. 4.6 п. 4
Методичних рекомендацій, що також
доводить факт порушення вимог пп. 4.4 та
пп. 4.5 п. 4 вищезазначених Методичних
рекомендацій.

Отже, в сукупності досліджених доказів,
судом встановлено неправомірне
проведення відповідачем зустрічних
звірок суб'єкта господарювання ТОВ
«Десна Консалтинг» та оформлення її
результатів актами, що, в свою чергу,
потягнуло за собою негативні наслідки
не тільки для позивача, а й для його
контрагентів..».

Таким чином, дані, на які посилався
відповідач в акті перевірки (згідно
акту № 146/22/24841299 від 18.06.2013
року), під час розгляду справи №825/2647/13-а
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
не знайшли свого підтвердження, у
зв'язку із чим судом визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби щодо
фактичного проведення зустрічної
звірки з товариством з обмеженою
відповідальністю «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами, якими
сформовано податкові зобов'язання та
податковий кредит за квітень 2013 року та
складання акту
№ 146/22/24841299 від 18.06.2013 року.

Тобто, станом на момент проведення
перевірки позивача, судом першої
інстанції вже було прийнято рішення
стосовно акту № 146/22/24841299 від 18.06.2013
року, однак перевіряючим зазначені
обставини не були взяті до уваги.

З огляду на приписи ст.ст. 72, 254 КАС
України, суд приймає до уваги при
розгляді та вирішенні даної справи
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 року,
яка набрала законної сили.

Однак, судом у справі №825/2647/13-а окремо
не досліджувались обставини
здійснення конкретних господарських
операцій ТОВ «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ» із
його контрагентами, в тому числі з ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ», та висновок щодо
протиправності дій податкового органу
зроблений судом, в тому числі, у зв'язку
із відсутністю свідчень про
відповідне дослідження податковим
органом під час перевірки первинних
документів, складених ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ» спільно з його
контрагентами про здійснення ними
господарських операцій.

Тобто, до висновку щодо протиправності
дій податкового органу щодо фактичного
проведення зустрічної звірки з
товариством з обмеженою
відповідальністю «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами, якими
сформовано податкові зобов'язання та
податковий кредит за квітень 2013 року та
складання акту № 146/22/24841299 від 18.06.2013
року, суд дійшов лише з процедурних
підстав.

Натомість, в межах цього судового
процесу, судом досліджені надані
позивачем документи з приводу
господарських відносин із ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ», які у своєї сукупності та
взаємозв'язку із іншими наданими
позивачем доказами спростовують
висновки відповідача щодо відсутності
реального характеру та безтоварності
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ».

Водночас, суд констатує, що податковий
орган не мав відповідних даних, які б
підтверджували, що за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення позивачем податкового,
валютного та іншого законодавства,
оскільки податковий орган лише отримав
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ДЕСНА
КОНСАЛТИНГ».

Суд не приймає до уваги твердження
перевіряючого в акті перевірки щодо
підстав висновку про завищення
позивачем податкового кредиту, через
те що ДПІ не знаходить підтвердження
податковими зобов'язаннями
контрагента, оскільки невиконання
податкових зобов'язань контрагентами
позивача не може бути підставою для
застосування відповідальності до
позивача, так як саме ним податкове
законодавство не порушувалось.

Окрім того, суд зазначає, що діючим
законодавством, не передбачено і не
визначено обов'язку підприємства
встановлювати ланцюг суб'єктів
підприємницької діяльності, з якими
контрагенти такого підприємства мали
договірні відносини, а також
підприємству не надано право вимагати
від його контрагентів такої
інформації.

Отже, у цілому, в акті перевірки від
05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112, висвітлені
висновки, які ґрунтуються не на фактах,
а на припущеннях та є бездоказовими.

Таким чином, правомірність формування
позивачем податкового кредиту з
податку на додану вартість за
господарськими операціями із його
контрагентом ТОВ «ДЕСНА КОНСАЛТИНГ»
підтверджується наданими суду
первинними документами (копіями
податкових накладних, податковою
декларацією з податку на додану
вартість та додатком 5 до неї, реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних, договором, заявками на
транспортування вантажу автомобільним
транспортом, актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг) та іншими
супутніми документами, що містяться в
матеріалах справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що висновки відповідача в акті
перевірки від 05.09.2013 року №
1361/15-53-22-8/36436112 ґрунтуються на акті про
проведення зустрічної звірки
контрагента підприємства, без
урахування первинної документації
платника податків, яка у своїй
сукупності свідчить про
обґрунтованість формування
податкового кредиту, суд вважає, що
відповідачем безпідставно зроблені
висновки в акті камеральної перевірки
про порушення позивачем п.198.2, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України, у зв'язку
із чим оскаржене податкове
повідомлення-рішення є неправомірним і
підлягає скасуванню, а позовні вимоги в
цій частині є такими, що підлягають
задоволенню.

При цьому, судом не приймаються до
уваги посилання позивача на те, що
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № , на
підставі акта від 05.09.2013 року
№1361/15-53-22-8/36436112 із порушенням термінів,
передбачених п. 86.8 ст. 86 ПК
України, виходячи з наступного.

Так, згідно вказаної норми, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, акт
перевірки направлено позивачу поштою
05.09.2013 року та відповідно до цифрового
ідентифікатора, який зазначений на
поштовому конверті (т.1 а.с.17), з реєстру
поштових відправлень вбачається, що
вказаний акт отримано позивачем 17.09.2013
року.

Таким чином, зважаючи на приписи п. 86.8
ст. 86 ПК України вбачається, що
оскаржуване рішення прийнято
відповідачем у визначений цією нормою
строк.

Водночас, стосовно позовних вимог
позивача в частині визнання
неправомірними дій ДПІ у Приморському
районі міста Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області щодо коригування
показників податкової звітності з
податку на додану вартість ПП «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013 року та
зобов'язання ДПІ у Приморському районі
міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 54.3.2. п.54.3. Податкового
кодексу України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках;

Пунктом 57.3. статті 57 ПК України
визначено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

З аналізу пп.54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58,
п.57.3 ст. 57 ПК України слідує, що
коригування показників податкової
звітності платника податків можливе
лише після узгодження податкового
повідомлення-рішення, винесеного за
наслідками проведеної перевірки,
оскільки лише в такому випадку у
платника податків виникає обов'язок
щодо сплати грошових зобов'язань.

В свою чергу, на запит суду щодо надання
інформації по коригуванню податкової
звітності ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ», ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області у своєму
листі від 17.02.2014 року №4939/9/15-53-22-8 (т.2 а.с.
222) зазначила, що на підставі
податкового повідомлення-рішення від
01.10.2013 року № та на
підставі акту камеральної перевірки
від 05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112 про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ»,
за квітень 2013 року було внесено зміни
до автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, а
саме коригування податкового кредиту
за квітень 2013 року на загальну суму ПДВ
132546,29 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 01 грудня 2004 року у справі
№ 1-10/2004 (справа про охоронюваний
законом інтерес) розтлумачено поняття
"охоронюваний законом інтерес", що
вживається в частині першій статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", а саме зазначено цей термін
треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загально правовим засадам.

Порушення законного інтересу
приватного підприємства «КАПРІКА
ТРЕЙДІНГ» полягає у необхідності
встановлення конкретних фактів
відсутності у його діяльності порушень
податкового або будь-якого іншого
законодавства через формування своєї
бухгалтерської та податкової
звітності з урахуванням фіктивних
правочинів, а також спростуванням
висновків вищевказаного акту
перевірки, який є службовим документом
і є носієм доказової інформації щодо
зафіксованих порушень та був
використаний для коригувань
показників податкової звітності.

Спірні дії суб'єкта владних
повноважень суперечать матеріальному
інтересу, котрий має платник податків у
податкових правовідносинах, і який
полягає у належній фіксації податковим
органом обставин господарської
діяльності платника податків,
неухильному дотриманні органом
управління визначених законом
процедур реалізації владних
управлінських функцій, здійснення
таких процедур лише в разі наявності
визначених законом підстав тощо.

Згідно з приписами підпунктів 21.1.1, 21.1.2,
21.1.4 пункту 21.1 статті 21 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами;
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій; не допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про неправомірність дій ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області щодо коригування показників
податкової звітності приватного
підприємства «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» з
податку на додану вартість за квітень
2013 року на підставі акту перевірки від
05.09.2013 року № 1361/15-53-22-8/36436112, у зв'язку із
чим відповідні позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення та правомірності
внесення змін до автоматизованої
системи співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України щодо податкового кредиту за
квітень 2013 року на загальну суму ПДВ
132546,29 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи його окремих положень.

Таким чином, виходячи з викладеного,
суд вважає, що позовні вимоги ПП
«КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання дій протиправними та
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії та скасування податкового
повідомлення-рішення є частково
доведеними та обґрунтованими, у зв'язку
із чим підлягають задоволенню в
частині визнання протиправними дій ДПІ
у Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року в частині внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України щодо податкового
кредиту за квітень 2013 року на загальну
суму ПДВ 132546,29 грн. та зобов'язання
відповідача поновити відповідні
показники, а також в частині скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94,
158 - 163, 167, Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов приватного
підприємства «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» до
державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій протиправними
та неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року в частині внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України по коригуванню
податкового кредиту за квітень 2013 року
на загальну суму ПДВ 132546,29 грн.

Зобов'язати ДПІ у Приморському районі
міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року в частині внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України по коригуванню
податкового кредиту за квітень 2013 року
на загальну суму ПДВ 132546,29 грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
01.10.2013 року № .

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 24.02.2014 року.

Суддя
О.М.Соколенко

Адміністративний позов приватного
підприємства «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» до
державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій протиправними
та неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року в частині внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України по коригуванню
податкового кредиту за квітень 2013 року
на загальну суму ПДВ 132546,29 грн.

Зобов'язати ДПІ у Приморському районі
міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ПП «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» за квітень 2013
року в частині внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України по коригуванню
податкового кредиту за квітень 2013 року
на загальну суму ПДВ 132546,29 грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
01.10.2013 року № .

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

24 лютого 2014 року