Справа № 824/2302/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2302/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Левицький
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
ухвалу Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Чернівецькій області про перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України в
Чернівецькій області (в результаті
заміни відповідача - Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області) про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
залишено без змін постанову суду
першої інстанції.

23.10.2013 року позивачем подано заяву про
перегляд постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 року у справі №824/943/13-а за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27.11.2013 року
заяву про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами залишено
без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову про задоволення заяви
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами. В
обґрунтування заяви позивач вказує, що
оскільки ОСОБА_3, і як наслідок ОСОБА_2 є
невинними у вчинені правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та ст. 15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а тому рішення про
застосування фінансових санкцій та
анулювання ліцензії винесенні
незаконно та підлягають скасуванню.

Сторони в судове засідання не з'явились
про дату, час та місце розгляду справи
були повідомлені завчасно та належним
чином.

Представник відповідача надав заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
у 2013 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України в
Чернівецькій області, в якому просив
скасувати рішення від 15.03.2013 р. № 240183
про застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. та
скасування розпорядження №108-р від
15.03.2013 р. про анулювання ліцензії на
право роздрібної торгівлі тютюновими
виробами.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 р. в
справі № 824/943/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 р., за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України в
Чернівецькій області про скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій та розпорядження, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи,
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення про застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00
грн. стало встановлення факту
порушення вимог ст. 15-3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і торгівлі спирту етилового коньячного
і плодового, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів" у частині продажу
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років.

23.10.2013 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про
перегляд постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 р. у справі №824/943/13-а за
нововиявленими обставинами.

Позивач вказував на те, що 28.11.2012 р. о/у
ВКМСД Шевченківського РВ УМВС України
в Чернівецькій області складено
протокол №0252988 про адміністративне
правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП про
факт реалізації 18.11.2012 р.
неповнолітньому ОСОБА_4 пачки цигарок
"Честерфілд" в магазині заявника.

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Шевченківської районної у місті ради
№38 від 14.12.2012 р. про накладення
адміністративного стягнення, визнано
винною у вчиненні правопорушення
ОСОБА_3 передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП,
яке сталося в магазині заявника.

Рішенням Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України в
Чернівецькій області від 15.03.2013 р. № 240183
за порушення вимог ст. 15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спирту
етилового коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів» у частині продажу тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років,
застосовано до заявника фінансову
санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6800,00
грн.

Розпорядженням регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС України в Чернівецькій області від
15.03.2013 р. № 108-р анульовано ліцензію
заявнику на право роздрібної торгівлі
тютюновими виробами.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 01.10.2013 р. визнано
незаконною та скасовано постанову
адміністративної комісії при
Шевченківському райвиконкомі у місті
ради №38 від 14.12.2012 р. оскільки
встановлено, що ОСОБА_3 не була
працівником в магазині ПП ОСОБА_2, а
тому вона не є суб'єктом
адмінправопорушення, передбаченого ч. 2
ст. 156 КУпАП.

Заявник вважає, що скасування
постанови адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Шевченківської районної у місті ради
№38 від 14.12.2012 р. є обставиною яка
доводить, що рішення про застосування
фінансових санкцій та анулювання
ліцензії є незаконним та підлягає
скасуванню.

Вважаючи вищевказану обставину такою,
що могла б вплинути на остаточні
висновки суду при розгляді справи
№824/943/13-а, заявник звернувся до суду із
вказаною заявою про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
перегляд постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 року суд першої інстанції
зазначив, що прийняття Шевченківським
районним судом м. Чернівці постанови
від 01.10.2013 р. не є обставиною для
перегляду постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 р. у справі № 824/943/13-а. Крім того,
постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці не спростовано сам
факт продажу тютюнових виробів особі,
яка не досягла 18 років.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є: 1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Істотними обставинами справи
вважаються такі обставини, які можуть
вплинути на рішення суду, яке набрало
законної сили, а це передусім ті, що
взагалі не були предметом розгляду по
даній адміністративній справі в
адміністративному суді у зв'язку з тим,
що вони не були і не могли бути відомі
особі, яка звертається із заявою на час
розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є,
по-перше, їх наявність на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються
тим, що вони одночасно повинні бути
передбачені нормами права, спричиняють
виникнення, зміну або припинення
правовідносин, мають істотне значення
для вирішення справи, тобто такі
фактичні дані, які спростовують факти,
покладені в основу судового рішення,
існували на момент звернення до суду з
позовом і під час розгляду справи
судом, проте не могли бути відомі ані
особі, яка заявила про це, ані суду, в
провадженні якого перебувала справа.

Таким чином під час розгляду заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами суд
повинен дослідити, чи впливають
зазначені позивачем обставини на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом під час постановлення рішення, що
переглядається, надати оцінку тому, чи
відповідають зазначені позивачем
обставини ознакам нововиявлених
обставин, а також дослідити, чи дійсно
позивач не знав та не міг знати про
наявність обставин, на які він
посилається як на нововиявлені.

В силу п. 2 ч. 1 статті 15-3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років.

Разом з тим, статтею 17 Закону визначена
відповідальність за порушення норм
цього Закону. Відповідно до абзацу 9
частини другої вказаної статті до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі порушення вимог
статті 5-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з п. 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 2 червня
2003 р. N 790, підставою для прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій є акт перевірки додержання
суб'єктом підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства; результати проведення
органом, який видав ліцензію, іншими
органами виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів; матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Так, регіональним управлінням
Департаменту САТ ДПС України у
Чернівецькій прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій №240183
від 15.03.2013 року, яким до позивача
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 6800 грн., за
порушення вимог ст.. 15-3 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» у частині продажу
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 01.10.2013 року визнано
незаконною та скасовано постанову №38
від 14.12.2012 року адміністративної
комісії при Шевченківському
райвиконкомі м. Чернівці відносно
ОСОБА_3

Таким чином, на думку позивача
зазначена обставина вказує на те, що
спірне рішення про застосування
фінансових санкцій винесено за
результатами розгляду та на підставі
постанови адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Шевченківської районної у місті ради
№38 від 14.12.2012 р. про накладення
адміністративного стягнення на гр.
ОСОБА_3, оскільки вказану постанову
скасовано, тому позивач не може нести
відповідальність за ст. 15-3 «Про
державне регулювання виробництва і
торгівлі спирту етилового коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів».

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з вказаними доводами
позивача так як адміністративний суд
під час розгляду конкретної справи на
підставі встановлених ним обставин (у
тому числі з урахуванням преюдиційних
обставин) повинен самостійно
кваліфікувати поведінку особи і дійти
власних висновків щодо правомірності
такої поведінки з відповідним
застосуванням необхідних
матеріально-правових норм.

Крім того, обов'язковість преюдиційних
обставин, передбачена частиною
четвертою статті 72 КАС України,
відповідно до буквального тлумачення
зазначеної норми поширюється лише на
обставини, встановлені безпосередньо:
1) або вироком у кримінальній справі; 2)
або постановою про адміністративний
проступок.

Відповідно обставини, установлені в
інших процесуальних актах справах про
адміністративні проступки, не можуть
розглядатися як обов'язкові відповідно
до частини четвертої статті 72 КАС
України.

Таким чином, не можна вважати
обов'язковими обставини щодо діяння
фізичної особи, встановлені під час
розгляду справи про її
адміністративний проступок, при оцінці
правомірності поведінки суб'єкта
господарювання, працівником
(представником) якої була ця фізична
особа, якщо йдеться про
відповідальність за порушення
господарюючим суб'єктом законодавства,
дотримання якого контролюється
податковими органами.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 01.10.2013 року, якою визнано
незаконною та скасовано постанову №38
від 14.12.2012 року адміністративної
комісії при Шевченківському
райвиконкомі м. Чернівці відносно
ОСОБА_3 не може бути підставою для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, оскільки в
ній не досліджувався сам факт продажу
тютюнового виробу неповнолітній особи,
а лише встановлювався суб'єкт
адмінправопорушення.

Відповідно до ч. 17 ст. 15 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (далі - Закон №
481/95-ВР) ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і
тютюновими виробами видаються
уповноваженими Кабінетом Міністрів
України органами виконавчої влади в
містах, районах, районах у містах Києві
та Севастополі за місцем торгівлі
суб'єкта господарювання терміном на
один рік і підлягають обов'язковій
реєстрації в органі доходів і зборів, а
у сільській місцевості - і в органах
місцевого самоврядування за місцем
торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно з ч. 28 ст. 15 Закону № 481/95-ВР
ліцензія анулюється шляхом прийняття
органом, який видав ліцензію,
відповідного письмового розпорядження
на підставі порушення вимог статті 15-3
цього Закону щодо продажу алкогольних
напоїв, тютюнових виробів особам, які
не досягли 18 років або у не визначених
для цього місцях. Ліцензія анулюється
та вважається недійсною з моменту
одержання суб'єктом господарювання
письмового розпорядження про її
анулювання (ч. 29 ст. 15).

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що не має
підстав для перегляду постанови суду
за нововиявленими обставинами.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, - залишити без
задоволення, а ухвалу Чернівецького
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.