Справа № 810/5659/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Васильківському районі Київської
області Берлімова Андрія
Анатолійовича на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державного
кадастрового реєстратора управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області Берлімова
Андрія Анатолійовича про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції із позовом, в якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просила: визнати
протиправним та скасувати рішення
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Васильківському районі Київської
області Берлімова Андрія
Анатолійовича № РВ-013 про відмову
у внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру від
29.03.2013; зобов'язати Державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області А.А. Берлімова
внести відомості (зміни до них) до
Державного земельного кадастру до
земельної ділянки площею 0, 2249 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарчих будівель і споруд
в АДРЕСА_1 згідно договору дарування
від 15.03.2006, посвідченого державним
нотаріусом Калинівської державної
нотаріальної контори в реєстрі за № 389.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 позов
задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 у відповідності до Державного
акту на право приватної власності на
землю за №2166 ГУ-КВ № 9 був
власником земельної ділянки 0, 385 га
АДРЕСА_1, земля для будівництва,
обслуговування житлового будинку - 0, 250
га. та ведення особистого селянського
господарства -0.135 га.

Відповідно до договорів дарування
частини земельної ділянки №389 від
15.03.2006 (далі - договір № 1) та №392 від
15.03.2006 (далі - договір № 2) ОСОБА_4
подарував земельну ділянку, яка
належала йому на підставі державного
акту на право власності на землю серії
IV КВ №9 двом своїм дочкам ОСОБА_3
(позивач) - 0,2249 га, та ОСОБА_5 - 0,16 га.

Згідно договору дарування частини
земельної ділянки від 15.03.2006,
зареєстрованого в реєстрі №389,
земельна ділянка, яка подарована
позивачу ОСОБА_3 складається з 0, 2249 га -
під забудовою.

При оформленні договорів дарування
були виготовлені кадастрові плани на
земельну ділянку у відповідності до
двох договорів дарування.

Згідно договору дарування частини
земельної ділянки від 15.03.2006,
зареєстрованого в реєстрі за №392,
земельна ділянка, яка подарована
ОСОБА_5 складається з 0, 13 га-ріллі та 0, 03
га - під забудовою.

ОСОБА_5 зареєструвала подаровані їй
частини земельної ділянки , їм
присвоєно кадастрові номери і
виготовлено державні акти.

У 2013 році позивачка звернулася до
Державного агентства земельних
ресурсів України з питанням
виготовлення технічної документації
на оформлення державної реєстрації.

Після виготовлення технічної
документації ОСОБА_3 звернулася до
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Васильківському районі Київської
області з заявою про реєстрацію
земельної ділянки на її ім'я у
відповідності до договору дарування
(реєстраційний номер заяви ЗВ-013
від 29.03.2013).

Рішенням Державного кадастрового
реєстратора управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області Берлімова
Андрія Анатолійовича №РВ-013 від
29.03.2013 відмовлено позивачу у внесені
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру, посилаючись на
невідповідність поданих документів
вимогам установленим Законом України
«Про Державний земельний кадастр» та
Порядоком ведення Державного
земельного кадастру, а саме
невідповідність площі земельної
ділянки згідно поданих документів.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що Державний кадастровий
реєстратор Управління
Держземагентства у Васильківському
районі Київської області Берлімов А.А.,
здійснюючи реєстраційні дії щодо
винесення рішення про відмову позивачу
у внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру, діяв неправомірно
та поза межами повноважень, наданих
Законом України «Про державний
земельний кадастр» та Порядком ведення
Державного земельного кадастру.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
подані позивачем документи не
відповідають вимогам чинного
законодавства, оскільки внаслідок їх
укладення відбулась зміна цільового
призначення земельної ділянки, в
результаті чого площа земельної
ділянки, яка вказувалась в акті не
відповідає площі жодної із земельних
ділянок, які утворились внаслідок
укладання договорів №389 від 15.03.2006 та
№392 від 15.03.2006.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» від 07.07.2011
№3613-VІ державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру і надання таких відомостей
здійснюються державними кадастровими
реєстраторами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
передбачено, що земельній ділянці,
відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
передбачено, що державна реєстрація
земельної ділянки здійснюється при її
формуванні шляхом відкриття
Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється за місцем їх розташування
відповідним Державним кадастровим
реєстратором центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється за заявою: особи, якій за
рішенням органу виконавчої влади,
органу місцевого самоврядування
надано дозвіл на розроблення
документації із землеустрою, що є
підставою для формування земельної
ділянки при передачі її у власність чи
користування із земель державної чи
комунальної власності, або
уповноваженої нею особи; власника
земельної ділянки, користувача
земельної ділянки державної чи
комунальної власності (у разі поділу чи
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок) або уповноваженої
ними особи; органу виконавчої влади,
органу місцевого самоврядування (у
разі формування земельних ділянок
відповідно державної чи комунальної
власності).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 24 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» для державної реєстрації
земельної ділянки Державному
кадастровому реєстратору, який
здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою,
яка є підставою для формування
земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки у формі електронного
документа;

- документ, що підтверджує оплату
послуг з державної реєстрації
земельної ділянки.

Заява з доданими документами надається
заявником особисто чи уповноваженою
ним особою або надсилається поштою
цінним листом з описом вкладення та
повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який
здійснює державну реєстрацію
земельних ділянок, протягом
чотирнадцяти днів з дня реєстрації
заяви: перевіряє відповідність
документів вимогам законодавства; за
результатами перевірки здійснює
державну реєстрацію земельної ділянки
або надає заявнику мотивовану відмову
у державній реєстрації.

Згідно з ч.ч. 6-8 ст. 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
підставою для відмови у здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки є: розташування земельної
ділянки на території дії повноважень
іншого Державного кадастрового
реєстратора; подання заявником
документів, передбачених частиною
четвертою цієї статті, не в повному
обсязі; невідповідність поданих
документів вимогам законодавства;
знаходження в межах земельної ділянки,
яку передбачається зареєструвати,
іншої земельної ділянки або її частини.

Аналогічні норми закріпленні в Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1051 від
17.10.2012.

Зокрема, відповідно до п. 70 вказаного
Порядку у разі звернення за внесенням
відповідних відомостей (змін до них)
неналежної особи (особи, яка не може
бути заявником відповідно до цього
Порядку), подання заявником не повного
пакета документів та/або розташування
об'єкта Державного земельного кадастру
на території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора
Державний кадастровий реєстратор
відмовляє такій особі, заявникові у
прийнятті заяви безпосередньо у момент
її подання або у день надходження
рекомендованим листом зазначених
документів за формою згідно з додатком
13 із зазначенням рекомендацій щодо
усунення причин, що є підставою для
такої відмови.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернулась із заявою до
управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області про державну реєстрацію
земельної ділянки площею 0, 2249 га. Однак,
відповідач відмовив позивачу у внесені
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру, посилаючись на
невідповідність поданих документів
вимогам, установленим Законом України
«Про Державний земельний кадастр» та
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, а саме,
невідповідність площі земельної
ділянки згідно поданих документів.

Колегія суддів звертає увагу, що в
оскаржуваному рішенні відповідач, в
порушення вимог п. 70 Порядку ведення
Державного земельного кадастру, не
пояснив в чому саме полягає
невідповідність площі земельної
ділянки згідно поданих документів та
не зазначено яким саме вимогам Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» та Порядку ведення Державного
земельного кадастру не відповідають
подані документи і в чому саме полягає
невідповідність площі земельної
ділянки згідно поданих документів, а
також не надано рекомендацій щодо
усунення причин, що стали підставою для
відмови у внесені відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру.

Більш того, посилання апелянта на
невідповідність площі земельної
ділянки згідно поданих документів, а
саме, що цільове призначення земельної
ділянки площею - 0,135 га, було змінено із
«для ведення особистого селянського
господарства» на «для будівництва,
обслуговування житлового будинку», що
є грубим порушенням абзацу другого
частини першої статті 20 Земельного
кодексу України є необґрунтованими,
оскільки про будь-які зміни цільового
призначення земельної ділянки площею 0.
135 га в договорах дарування частини
земельної ділянки від 15.03.2006 не йдеться.

Отже, позивачем при укладанні з ОСОБА_4
договору дарування частки земельної
ділянки 0, 135 га. цільове призначення
земельної ділянки не було змінено, а
тому Державний кадастровий реєстратор
Управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області Берлімов А.А., здійснюючи
реєстраційні дії щодо винесення
рішення про відмову позивачу у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру, діяв всупереч
вимог Закону України «Про державний
земельний кадастр» та Порядку ведення
Державного земельного кадастру .

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення Державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області Берлімова А.А.
№РВ-013 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру від 29.03.2013 є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу, що
оскільки вимога про зобов'язання
Державного кадастрового реєстратора
Управління Держземагенства у
Васильківському районі Київської
області Берлімова А.А. внести відомості
(зміни до них) до Державного земельного
кадастру до земельної ділянки площею 0.
2249 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарчих будівель і споруд в
АДРЕСА_1 згідно договору дарування від
15.03.2006, посвідченого державним
нотаріусом Калинівської державної
нотаріальної контори є похідною від
вимоги про визнання протиправним
рішення про відмову позивачу у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру, а тому
задоволення первинної позовної вимоги
є підставою для задоволення і похідної
від неї вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належні
докази, що підтверджують факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
кадастрового реєстратора управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області Берлімова
Андрія Анатолійовича залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.