Справа № 826/19779/13-а
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 лютого 2014 року 14 год. 17
хв. № 826/19779/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судового
засідання Чупринко Н.І., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві до товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Ізобіт" про
стягнення з відповідача коштів.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 10 лютого 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 12 грудня 2013 року надійшов
позов державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(також далі - позивач) до товариства з
обмеженою відповідальністю "ІБК
Ізобіт" (також далі - відповідач) про
стягнення з відповідача податкової
заборгованості у розмірі 145145,80 грн.

Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 24 січня 2014 року
представником позивача надано суду
письмову заяву про зміну позовних
вимог, яка по суті є заявою про їх
зменшення, оскільки у вказаній заяві
міститься прохання про стягнення з
відповідача податкової заборгованості
у розмірі 99370,03 грн.

Крім того, у судовому засіданні 10
лютого 2014 року представником позивача
надано суду письмову заяву про зміну
позовних вимог, яка також по суті є
заявою про їх зменшення, оскільки у
вказаній заяві міститься прохання про
стягнення з відповідача податкової
заборгованості у розмірі 66658,21 грн.

Вказані заяви судом, відповідно до ч. 1
ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду
та долучено до матеріалів справи для
врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті.

У ході судового розгляду справи
представники позивача позов, з
урахуванням заяв про зміну позовних
вимог, підтримали та просили
задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач (ідентифікаційний код 37202960)
як юридична особа зареєстрований
Дніпровською районною в місті Києві
державною адміністрацією та як платник
податків перебуває на обліку у
позивача.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що твердження позивача про наявність у
відповідача заборгованості з податку
на прибуток ґрунтуються на тому, що
відповідачем не сплачено у повному
обсязі узгоджені грошові зобов'язання.

Позивач, з урахуванням заяв про зміну
позовних вимог, стверджує, що податкова
заборгованість у розмірі 66658,21 грн. на
час судового розгляду справи є не
погашеною.

Суд не погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для стягнення з відповідача
податкової заборгованості у вказаному
розмірі, виходячи з оцінки наявних у
матеріалах справи доказів та аналізу
наступних положень і обставин.

Так, згідно з підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14,
п. 46.1 ст. 46, п.п. 49.1, 49.2 ст. 49, п. 54.1 ст.
54, ч. 1 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У ході розгляду справи судом також
з'ясовано, що станом на 07 лютого 2014 року
податкову заборгованість відповідача
у розмірі 78487,59 грн. ним погашено
самостійно шляхом сплати.

Разом з тим, заборгованість з податку
на прибуток у розмірі 66658,21 грн., як
стверджували представники позивача,
залишається непогашеною.

У заяві про зміну позовних вимог,
наданій представником позивача у
судовому засіданні 10 лютого 2014 року,
зазначено наступне: "заборгованість з
податку на прибуток у розмірі 66658,21 грн.:
9858,00 грн. декларація від 01 листопада 2012
року № - 15,26 грн., переплата № 186 +
7813,00 грн. авансовий внесок за березень
декларація від 01 грудня 2012 року №
+ 7813,00 грн. авансовий внесок за
квітень декларація від 01 грудня 2012 року
№ + 7813,00 грн. авансовий внесок за
травень декларація від 01 грудня 2012 року
№ - 200,00 грн. погашено платіжне
доручення № 1544 + 5,13 грн. пеня - 200,00 грн.
погашено платіжне доручення № 1613 + 5,52
грн. пеня. + 7813,00 грн. авансовий внесок
за червень декларація від 01 грудня 2012
року № - 200,00 грн. погашено
платіжне доручення № 1681 + 6,51 грн. пеня -
200,00 грн. погашено платіжне доручення №
17 + 6,85 грн. пеня + 7813,00 грн. авансовий
внесок за липень декларація від 01
грудня 2012 року № - 200,00 грн.
погашено платіжне доручення № 1755 + 7,99
грн. пеня - 1000,00 грн. погашено платіжне
доручення № 60 + 44,38 грн. пеня + 7813,00 грн.
авансовий внесок за серпень декларація
від 01 грудня 2012 року № - 800,00
грн. погашено платіжне доручення № 2 +
39,85 грн. пеня - 200,00 грн. погашено
платіжне доручення № 4 + 10,55 грн. пеня -
1000,00 грн. погашено Платіжне доручення №
1823 + 54,49 грн. пеня + 7813,00 грн. авансовий
внесок за вересень декларація від 01
грудня 2012 року № - 500,00 грн.
погашено платіжне доручення № 1872 + 27,62
грн. пеня + 7813,00 грн. авансовий внесок за
жовтень декларація від 01 грудня 2012
року № - 1000,00 грн. погашено
платіжне доручення № 3184 + 65,59 грн. пеня -
500,00 грн. погашено платіжне доручення №
2043 + 36,99 грн. пеня + 7813,00 грн. авансовий
внесок за березень декларація від 01
грудня 2012 року № ".

Як на доказ наявності у відповідача
податкової заборгованості у вказаному
розмірі представники позивача
посилаються на наявні у матеріалах
справи копії облікових карток платника
податків - відповідача.

При цьому, суду не надано чіткого та
зрозумілого розрахунку податкової
заборгованості, дослідивши який суд
міг би прийти до висновку про фактичну
наявність у відповідача
заборгованості з податку на прибуток у
розмірі 66658,21 грн.

Зокрема, з наявних у матеріалах справи
додаткових письмових пояснень
позивача та заяв про зміну позовних
вимог не зрозуміло, яким чином
позивачем вирахувано податкову
заборгованість у вказаному розмірі.

До того ж, наявні у матеріалах справи
копії облікових карток платника
податку на прибуток - позивача, за
переконанням суду, не є достатнім та
беззаперечним доказом наявності у
відповідача податкової заборгованості
у заявленому позивачем розмірі.

Стосовно сплати авансових внесків суд
зазначає наступне.

Як зазначено в Узагальнюючій
податковій консультації щодо
особливостей подання декларацій з
податку на прибуток та сплати податку у
2013 році, затвердженої наказом
Державної податкової служби України
від 21 грудня 2012 року № 1171, у разі якщо
платник податку, який сплачує
авансовий внесок, за підсумками I
кварталу звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
він має право подати податкову
декларацію та фінансову звітність за I
квартал. Такий платник податку
авансових внесків у II - IV кварталах
звітного (податкового) року не
здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до органу державної
податкової служби в порядку,
передбаченому Кодексом.

З наявної у матеріалах справи копії
податкової декларації відповідача з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік вбачається, що доходи, які
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування склали 16196387,00 грн., а
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, -
16375206,00 грн.

Тобто, у 2013 році розмір збитків
відповідача склав 178819,00 грн. Зокрема, у
рядку 07 "об'єкт оподаткування від
усіх видів діяльності" зазначено суму у
розмірі - 178819,00 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи
містяться платіжні доручення, які
підтверджують факт сплати позивачем
авансових внесків з податку на
прибуток за січень, лютий,
березень-липень та серпень-листопад 2013
року.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин, суд
прийшов до висновку, що представниками
позивача не доведено обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога. Зокрема,
представниками позивача, як суб'єкта
владних повноважень, на якого
покладено обов'язок надати суду усі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі, не надано суду вказаних
документів та матеріалів, хоча про
необхідність їх надання судом
наголошувалось у кожному судовому
засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 4, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Ізобіт" про
стягнення з відповідача коштів є
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-12, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову державної податкової інспекції
у Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві.

Копії постанови у повному обсязі
направити (вручити) сторонам (їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 17
лютого 2014 року