Справа № 2а-1797/10/0370
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 р.
Справа № 30704/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання:
Нефедовій А.О.,

з участю прокурора:
Турчина І.Я.,

представників: апелянта :
ОСОБА_1,

позивача:
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
Волинської митниці та прокуратури
Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22.07.2010 року
у справі № 2а-1797/10/0370 за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Старшого
інспектора Волинської митниці
Баранчук Наталії Вікторівни,
Волинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
визнання дій неправомірними,
скасування рішення та повернення
надмірно сплачених платежів,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2010 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
старшого інспектора Волинської
митниці Баранчук Н.В., Волинської
митниці, Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області та з врахуванням
уточнених вимог просила, визнати дії
неправомірними, скасувати рішення
№201000006/2010/001106/1 від 17.05.2010 року про
визначення митної вартості товарів;
скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленню
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№201000006/0/00407 від 17.05.2010 року; стягнути з
Державного бюджету України на користь
ФОП ОСОБА_3 10308, 99 грн. надмірно
сплачених митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що згідно умов
зовнішньоекономічного контракту
№2100211/TD від 28.02.2010 року позивачем
ввезено на територію України
транспортний засіб причіп
низькорамної платформи зі змінною
довжиною для перевезення вантажів,
марки HFR, б/в, ідентифікаційний номер
рами НОМЕР_1, 2001 року випуску вартістю
4000 ЄВРО або 42213,34 грн. Для здійснення
митного оформлення транспортного
засобу 05.05.2010 року декларантом позивача
подані всі необхідні, належним чином
оформлені документи, однак відповідач
17.05.2010 року прийняв рішення про
визначення митної вартості товарів
№201000006/2010/001106/1, яким визначив вартість
товару за ціною 8141,54 Євро, вказавши, що
джерелом інформації для визначення
митної вартості є Центральна база
даних Державної митної служби України
та видав картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№201000006/0/00407 від 17.05.2010 року. Зазначає, що
відповідач не навів доказів виникнення
обґрунтованого сумніву щодо
достовірності поданих декларантом
відомостей щодо вартості товару, не
здійснив послідовного застосування
методів визначення митної вартості
товарів і не надав доказів доцільності
застосування чи незастосування інших
методів визначення митної вартості.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 22.07.2010 року
позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволено
частково, скасовано рішення про
визначення митної вартості товарів
Волинської митниці № 201000006/2010/001106/1 від
17.05.2010 року; скасовано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №201000006/0/00407 від 17.05.2010
року; стягнуто з Державного бюджету
України на користь ФОП ОСОБА_3 надмірно
сплачені платежі в розмірі 10308, 99 грн.; в
задоволенні позовних вимог до старшого
інспектора Волинської митниці
Баранчук Наталії Вікторівни
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Волинська митниця та
прокуратура Волинської області
оскаржили її подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційні скарги, в яких покликаючись
на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті оскаржуваного рішення,
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування всіх обставин
справи просять скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22.07.2010 року
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ФОП ОСОБА_3
відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта та прокурор надали пояснення
аналогічні викладеним в апеляційній
скарзі, просили скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
позивача заперечив проти апеляційної
скарги, просив постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідачі - Державне казначейство
України у Волинській області та
старший інспектор Волинської митниці
Баранчук Н.В. будучи повідомленими про
час та місце розгляду справи, явки
представників в судове засідання не
забезпечили, що не перешкоджає
розгляду справи без їхньої участі,
відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін та прокурора,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційних скарг, суд
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для їх задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
05.05.2010 року позивачем для митного
оформлення товару, що переміщується
через митний кордон було представлено
у вантажний відділ Волинської митниці
причіп низькорамної платформи зі
змінною довжиною для перевезення
вантажів, марки HFR, б/в,
ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1, 2001
року випуску вартістю 4000 ЄВРО або 42213,34
грн. за ціною договору.

При проведенні митного оформлення
зазначеного товару 17.05.2010 року старшим
інспектором митниці Баранчук Н.В.
видано картку відмови в прийнятті
митної декларації та митному
оформленню №201000006/0/00407 із зазначенням
причин відмови, зокрема, що митна
вартість визначена з порушенням вимог
ст.ст.266-273 Митного кодексу України,
постанови Кабінету Міністрів України
№1766 від 20.12.2006 року (занижена митна
вартість) та прийнято рішення про
визначення митної вартості товарів
№201000006/2010/001106/1, яким визначено вартість
товару за ціною 8141,54 Євро, вказавши, що
джерелом інформації для визначення
митної вартості є Центральна база
даних Державної митної служби України
та мережа Інтернет.

Визначення митної вартості товарів, що
ввозяться на митну територію України,
здійснюється шляхом застосування
методів, визначених в частині 1 статті
266 Митного кодексу України. Виходячи із
зазначеної норми, методами визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України є: метод
оцінки за ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються; метод оцінки за ціною
угоди щодо ідентичних товарів; метод
оцінки за ціною угоди щодо подібних
(аналогічних) товарів; метод оцінки на
основі віднімання вартості; метод
оцінки на основі додавання вартості;
резервний метод.

Згідно статті 265 Митного кодексу
України митний орган, що здійснює
контроль за правильністю митної оцінки
товарів з урахуванням положень цього
Кодексу, має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

В разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей, у
тому числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 11 Постанови
Кабінету Міністрів України №1766 від
20.12.2006 року "Про затвердження Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження" для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи. Посадова
особа митного органу у графі "Для
відміток митниці" декларації митної
вартості робить запис про необхідність
подання додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис та
зобов'язаний подати додаткові
документи, протягом 10 календарних днів
після ознайомлення із записом митного
органу про їх подання.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції у позивача для підтвердження
митної вартості митний орган вимагав
надати відомості про технічні
характеристики (довжина, ширина
причепа, тощо, модель причепа),
прайс-листи, довідку про вартість у
країні-експортері товару, що є
ідентичним та/або подібним
(аналогічним) оцінюваному товару,
договір з третіми особами, що пов'язані
з договором (контрактом) про поставку
товару, інформацію щодо участі третьої
особи, зазначеної в митній декларації
країни відправлення та в
товаросупровідному документі від
23.04.2010 року, рахунок про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, сертифікат про походження
товару, висновок про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають повноваження
згідно із законодавством.

ФОП ОСОБА_3 на дану вимогу митного
органу надав листа № 167 від 14.05.2010 року з
додатками: копія заключення перевірки
вантажного автомобіля з причепом з
офіційним перекладом та звіт про
визначення ринкової вартості КТЗ від
07.05.2010 року та надані пояснення щодо
неможливості подання інших документів
в зв'язку з їх відсутністю як таких.

Згідно частин 2-4 статті 266 Митного
кодексу України основним методом
визначення митної вартості товарів є
метод оцінки за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються.

У випадку, якщо основний метод при
визначенні митної вартості товару не
можна використати, застосовуються
послідовно кожний із зазначених
методів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач при митному оформленні товару
застосував саме метод визначення
митної вартості товару за ціною угоди,
що ввезений на митну територію України.
При цьому, позивач визначив вартість
товару у сумі, визначеній умовами
зовнішньоекономічного контракту та
додатку до нього.

Разом з тим при здійсненні митного
контролю та митного оформлення
вищезазначеного товару, Волинською
митницею було взято за основу не суму
вказану в декларації, а з інформації
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України та мережі Інтернет.

Порядком здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.04.2008
року №339 передбачено, що одним із видів
митного контролю є проведення
порівняння рівня заявленої митної
вартості з наявною у митного органу
інформацією про рівень цін на
ідентичні товари, митне оформлення
яких уже здійснено державною митною
службою України вже раніше.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач задекларував митну вартість
товару в розмірі 4000 Євро.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції
про необґрунтованість доводів
відповідача на наявність інформації з
ВМД ДМСУ для визначення нової митної
вартості позивачу, оскільки з наданих
витягів з цієї бази вбачається, що
товар, який ввозив позивач, не є
ідентичним чи подібним тому, що в
інформації ДМСУ.

Крім цього колегія суддів зазначає, що
в матеріалах справи є експертне
заключення №1366 від 04.05.2010 року
експерта-товарознавця про експертне
дослідження ввезеного позивачем
напівпричепа, де зазначено, що ціна
цього товару, не є вищою за
задекларовану і зазначено, що
дослідження проводилось на підставі
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №145 від 24.11.2003 року.

З врахуванням наведеного колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
позовні вимоги в частині скасування
рішення 201000006/2010/001106/1 від 17.05.2010 року про
визначення митної вартості товарів та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№201000006/0/00407 від 17.05.2010 року судом першої
інстанції правомірно задоволено.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
позивачем перераховано до Державного
бюджету України за митне оформлення
товару на 10308,99 грн. більше, ніж
підлягало б сплаті, коли б відповідач
погодився з вартістю, визначеною
декларантом під час першої подачі
документів до митного оформлення, а
тому вказану суму правомірно стягнуто
з Державного бюджету.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позову в частині визнання незаконними
дій старшого інспектора Волинської
митниці по прийняттю рішення
№201000006/2010/001106/1 від 17.05.2010 року про
визначення митної вартості товарів та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№201000006/0/00407 від 17.05.2010 року, оскільки
даний публічно-правовий спір фактично
виник між сторонами з приводу
прийняття оспорюваного позивачем
рішення, якому суд дав правову оцінку
та скасування рішення суб'єкта владних
повноважень не потребує визнання
незаконними дій щодо його прийняття.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційних скарг
Волинської митниці та прокуратури
Волинської області суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційні
скарги слід залишити без задоволення,
а оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Волинської митниці
та прокуратури Волинської області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року у справі № 2а-1797/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст постанови складений
19.02.2014 року.