Справа № 816/6743/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Справа № 816/6743/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної реєстраційної
служби України на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013р.
по справі № 816/6743/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича ,
Державної реєстраційної служби
України третя особа
Реєстраційна служба Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі-позивач), звернулася до
суду першої інстанції з позовом. в
якому просила:

визнати протиправним та скасувати
рішення Державної реєстраційної
служби України про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 6951235
від 18.10.2013 р.

зобов'язати Державну реєстраційну
службу України повторно розглянути
заяву ОСОБА_1 від 09.09.2013 р. № 5689474 з
урахуванням підстав скасування
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та обтяжень № 6951235 від
18.10.2013 р. без повторної сплати мита.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 р.
позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної реєстраційної
служби України про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 6951235
від 18.10.2013 р.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу України повторно розглянути
заяву ОСОБА_1 від 09.09.2013 р. № 5689474 з
урахуванням підстав скасування
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та обтяжень № 6951235 від
18.10.2013 р. без повторної сплати мита.

Відповідач, не погодившись судовим
рішенням, подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 р. та
винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на
неправильне застосування норм права,
неврахування обставин та доказів,
недоведеність обставин, які суд вважає
встановленими, що призвело до
невірного вирішення справи.

Позивач подав заперечення проти
апеляційної скарги, вважає постанову
суду першої інстанції законною та
обґрунтованою, просить залишити її без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником 7/25 частин житлового будинку
по АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі продажу від 04.06.1998 р.
(а.с. 12)

На земельній ділянці за цією ж адресою
ОСОБА_1 побудовано інший житловий
будинок, відомості про який внесено до
технічного плану земельної ділянки під
літ. Д-2 (а.с.13 зворот).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтава від 23.10.2006 р. (з урахуванням
ухвали від 02.09.2008 р. про роз'яснення
рішення) за ОСОБА_1 визнано право
власності на жилий будинок літ Д-2 в
домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

09.09.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до відділу
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень Реєстраційної
служби Полтавського МУЮ Полтавської
області із заявою про реєстрацію права
власності на побудований житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, про що
свідчить картка прийому заяви № 5689474.

18.10.2013 р. рішенням відповідача № 6951235 в
державній реєстрації права власності
на житловий будинок позивачу
відмовлено на підставі п. 4 ч. ст. 24
Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", оскільки подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова позивачу в проведенні
реєстрації майнового права є
безпідставною та порушує норми закону.

Колегія суддів не погоджується з судом
першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Пунктом 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703 (далі по тексту Порядок) державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1, 4, 6 ч., ч. 4 ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо:

подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

заявником подано ті самі документи, на
підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Судом встановлено , що співвласниками
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (7/25
частин) та ОСОБА_3 (9/20 частин) , що
підтверджується інформаційною
довідкою з Державного реєстру прав на
нерухоме майно.

На земельній ділянці за цією ж адресою
позивачем збудовано житловий будинок
(літ. Д-2), про реєстрацію якого
позивачем подано заяву до відповідача.

В заяві про реєстрацію права спільної
часткової власності позивач просила
зареєструвати за нею право власності
на житловий будинок «літД-2», по
АДРЕСА_1. До заяви позивач надала
договір купівлі-продажу 7/25 частин
житлового будинку від 04.06.1998р.;, рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 23.10.2008р. про визнання права
власності на житловий будинок «літД-2»;
ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтави від 02.09.2008р. про роз'яснення
судового рішення; рішення Октябрського
районного сулу м. Полтави від 03.03.2009р.
про зобов'язання ПП ПБТІ «
Інвентаризатор» зареєструвати право
власності на житловий будинок», акт
приймання будинку в експлуатацію від
24.02.2009р.; технічний паспорт на житловий
будинок станом на 30.04.2008р.; копію
паспорта громадянина України
ідентифікаційний код та квитанцію про
сплату державного мита.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги, що надані
позивачем на реєстрацію документи не
дають змогу встановити відповідність
заявлених прав документам, які їх
посвідчують, оскільки позивачем не
надано документів про розмір частки
ОСОБА_1 в спільному майні ( з урахування
новоствореного житлового будинку), яку
вона має намір зареєструвати.

Відповідно до ч.5 ст.357 ЦК України
поліпшення спільного майна, які можна
відокремити є власністю того з
співвласників, який їх зробив, якщо
інше не встановленого домовленістю
співвласників.

Надане на реєстрацію рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 23.10.2008р. не встановлює розмір
частки ОСОБА_1 у спільній частковій
власності, з урахуванням
новоствореного об'єкта нерухомості.

Колегія суддів зазначає, що з
урахування новоствореного житлового
будинку частка ОСОБА_1 у спільній
частковій власності змінилася, проте
будь-яких доказів її визначення, з
урахування проведених змін, позивачем
до реєстратора не надано.

Посилання суду першої інстанції на ч.4
ст.357 ЦК України є помилковими.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник
житлового будинку, іншої будівлі,
споруди може зробити у встановленому
законом порядку за свій рахунок
добудову (прибудову) без згоди інших
співвласників, якщо це не порушує їхніх
прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Судом встановлено, що житловий будинок
«літД-2» є окремим новоствореним
об'єктом нерухомого майна, не є
прибудовою до вже існуючого об'єкту
спільної часткової власності .(а.с. 13-16).

З огляду на зазначене відповідачем
правомірно відмовлено в проведенні
реєстрації за позивачем права
спільної часткової власності на
житловий будинок «Літ.Д-2» на підставі
п. 1, 4, 6 ч., ч. 4 ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" .

Оскільки судом не встановлено
протиправності оскаржуваного рішення
відповідача, не підлягають задоволенню
вимоги щодо повторого розгляду
звернення ОСОБА_1 до відповідача.

Частиною ч. 1 ст. 202 КАС України
передбачено, що підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
права; неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Оскільки при прийнятті судового
рішення судом порушені норми
матеріального права, які привели до
невірного вирішення справи, постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, разом із винесенням нової
постанови про відмову в задоволені
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України
задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013р. по
справі № 816/6743/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволені позову ОСОБА_1 -відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.