Справа № 2а-3585/12/1070
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/800/14053/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р.

у справі № 2а-3585/12/1070

за позовом Приватного підприємства
«Еркер»

до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби

про визнання недійсним рішення,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Еркер» (далі -
позивач, ПП «Еркер») звернулось до суду
з позовом до Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
Білоцерківська ОДПІ) про визнання
недійсним рішення.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р.
позов задоволено. Визнано недійсним
рішення Білоцерківської ОДПІ від 24.04.2008
р. №1208/000886232/0.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р.
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі Білоцерківська
ОДПІ, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р. і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ПП «Еркер», посилаючись на те, що
касаційна скарга є необґрунтованою,
просить залишити її без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р. -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

Білоцерківська ОДПІ проведено
перевірку з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2006
року по 30 вересня 2007 року, за
результатами якої складено акт від 14
квітня 2008 року.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем п.2.6, ст.2, п.3.10, п.4.3, ст.4
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 24 квітня 2008 року №1208/00088623/0
у розмірі 1 309 425,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями)
визначається Положенням про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 № 637, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 №40/10320 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.6 Положення
підприємства (підприємці) здійснюють
розрахунки готівкою між собою і з
фізичними особами (громадянами
України, іноземцями, особами без
громадянства, які не здійснюють
підприємницької діяльності) через
касу. Підприємства (підприємці)
здійснюють облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку. Уся готівка,
що надходить до кас, має своєчасно (у
день одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Згідно пункту 1 Указу Президента
України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» в разі порушення юридичними
особами всіх форм власності, фізичними
особами - громадянами України,
іноземними громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу, а
саме: за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ПП «Еркер»
(продавець) 01 грудня 2006 та ОСОБА_5
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу квартири за ціною 116535,00
грн. У пункті 2.1 договору зазначено, що
кошти в сумі 116535,00 грн. продавець
отримав повністю під час оформлення
договору. Вказаний договір посвідчено
Магдич Т.І., державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори.

Проте ОСОБА_5 кошти продавцю не
сплачував, а 01 грудня 2006 видав позивачу
розписку, згідно з якою зобов'язався
внести кошти в сумі 116535,00 грн. на
розрахунковий рахунок ПП «Еркер»
упродовж двох банківських днів з
моменту оформлення договору.

Відповідно до довідки від 29 травня 2008 №
169, виданою Білоцерківською філією АКБ
«Східно-Європейського банку», 06 грудня
2006 року ОСОБА_5 вніс до каси банку
готівку в сумі 116535,00 грн. на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
01 грудня 2006 року № 1-6992. Кошти
зараховані на рахунок ПП «Еркер».

Крім того, між ПП «Еркер» (продавець) 28
квітня 2007 року та гр. ОСОБА_7 (покупець)
укладено договір купівлі-продажу
квартири за ціною 145350,00 грн. У пункті 2.1
договору зазначено, що кошти в сумі
145350,00 грн. продавець отримав повністю
під час оформлення договору. Вказаний
договір посвідчено Магдич Т.І.,
державним нотаріусом Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори.

Проте ОСОБА_7 кошти продавцю не
сплачував, а 01 грудня 2006 року видав
позивачу розписку, згідно з якою
зобов'язався внести кошти в сумі 116535,00
грн. на розрахунковий рахунок ПП
«Еркер» упродовж двох банківських днів
з моменту оформлення договору.

Згідно з довідкою від 29 травня 2008 року
№ 169, виданою Білоцерківською філією
АКБ «Східно-Європейського банку», 03
травня 2007 року ОСОБА_7 вніс (до каси
банку) готівку в сумі 145350,00 грн. на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 28 квітня 2007 року № 1-1705.
Кошти зараховані на рахунок ПП «Еркер».

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що відповідачем не надано належних
доказів прийняття та неоприбуткування
готівки в касі ПП «Еркер» та порушення
вимог Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне рішення від 24 квітня 2008 року №
1208/000886232/0 є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р. та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
відхилити.

2. Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26.10.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В. Муравйов