Справа № 210/4946/13-а
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 2-а/210/21/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" лютого 2014 р. Дзержинський
районний суд м. Кривого Рогу в складі :

головуючого - судді
Літвіненко Н.А.

при секретарі
Недолуга Л.В.

з участю предст. позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю предст. відповідача Сеїної
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Криворізької міської ради про
скасуівання рішення міської ради, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася з
позовом до відповідача Криворізької
міської ради про скасування рішення
міської ради , посилаючись на те, що
30.04.2013 р. в Криворізькій міській
комунальній газеті «Червоний гірник»
було опубліковано та винесено на
обговорення (оприлюднення), проект
рішення міської ради «Про ставки
податку за земельні ділянки на
території м. Кривого Рогу» та аналіз
його регуляторного акта.

Під час публічного обговорення
суб'єкти господарювання та громадяни,
які були присутні з проектом рішення
міської ради були не згодні, так як
даний документ містив певні недоліки.
На ім'я розробника були подані
зауваження та пропозиції, які були
враховані лише частково.

В п. 1.1. проекту вказаного рішення
зазначено: «ставки податку за земельні
ділянки на території міста, визначені
відповідно до вимог п. 1 ст. 275
Податкового кодексу України, як для
міста обласного значення з чисельністю
населення від 500 до 1000 тис. осіб».

В проекті відповідач незаконно в пп. 1.1.
Рішення включив слова «обласного

значення».

Необхідно зазначити, що м. Кривий Ріг не
є містом обласного значення, жодного
нормативно -правового акту відносно
присвоєння даного статусу не має,
доказів в підтвердження позиції
міської ради на публічних слуханнях не
надано.

Згідно ст. 133 Конституції України:
«Систему
адміністративно-територіального
устрою України складають: Автономна
Республіка Крим, області, райони, міста,
райони в містах, селища і села.

До складу України входять: Автономна
Республіка Крим, Вінницька, Волинська,
Дніпропетровська, Донецька,
Житомирська, Закарпатська, Запорізька,
Івано-Франківська, Київська,
Кіровоградська, Луганська, Львівська,
Миколаївська, Одеська, Полтавська,
Рівненська, Сумська, Тернопільська,
Харківська, Херсонська, Хмельницька,
Черкаська, Чернівецька, Чернігівська
області, міста Київ та Севастополь.

Міста Київ та Севастополь мають
спеціальний статус, який визначається
законами

України».

Присвоєння іншим містам України
статусів міст обласного значення
здійснюється лише за постановою
Верховної Ради України (наприклад:
Постанова Верховної Ради України від
10.07.2010 № 2488-VI «Про віднесення міста
Обухів Обухівського району Київської
області до категорії міст обласного
значення», Постанова Верховної Ради
України від 18.11.2003 № 1244-ІУ «Про
віднесення міста Малин Малинського
району Житомирської області до
категорії міст обласного значення»,
Постанова Верховної Ради України від
15.05.2003 № 810-ІУ «Про віднесенню міста Чоп
Ужгородського району Закарпатської
області до категорії міст обласного
значення» тощо).

На вищевказані зауваження було надано
відповідь в якій було зазначено:
«Пропозиція не приймається. Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР від 30.12.1962 "Про віднесення в
підпорядкування обласних (промислових)
Рад допутатіз трудящих міських
поселень Української РСР" віднесено у
відання обласних (промислових) Рад
депутатів трудящих, зокрема по
Дніпропетровській області. 10 міст, у
тому числі і м. Кривий Ріг з містом
Інгулець і селищами міського типу
Веселі Терни, Залізничне. Мирівське,
Рахманівка. Термін "міста обласного чи
районного підпорядкування", що
вживався в законодавстві за часів
Української РСР, у сьогоднішньому
законодавстві вживається як термін
"міста обласного або районного
значення". За інформацією, розміщеною
на офіційному веб-порталі Верховної
ради України до складу
Дніпропетровської області входить 13
міст обласного значення, у тому числі і
м. Кривий Ріг. Крім того згідно
Класифікатора об'єктів
адміністративно-територіального
устрою України, м. Кривий Ріг
відноситься до 2-го рівня класифікації,
який включає, у тому числі, й міста
обласного підпорядкування. Зважаючи,
що кількість та перелік міст обласного
підпорядкування у Класифікаторі
відповідає кількості та переліку таких
міст на веб-порталі Верховної Ради
України, є усі підстави стверджувати,
що слова «підпорядкування» та
«значення» є словами - синонімами.

Посилання міст Обухів Київської
області, Малин Житомирської області, не
може бути прийняте до уваги, оскільки
відсутні відомості у зв'язку з чим
приймались відповідні постанови
Верховної Ради України.»

Згідно Указу від 30.12.1962 р. було
постановлено: « 1. Віднести у відання
обласних (промислових) Рад депутатів
трудящих такі міста з підпорядкованими
їх Радам населеними пунктами:... По
Дніпропетровській області ... м. Кривий
Ріг - з містом Інгулець і селищами
міського типу Веселі Терни, Залізничне,
Мирівське, Рахманівка».

Таким чином, в даному Указі мова лише
йде про підпорядкування Рад депутатів
трудящих населених пунктів, а не про
надання певним містам певного статусу.

26.06.2013 року Криворізькою міською радою
було винесено рішення за № 2088 «Про
ставки податку за земельні ділянки на
території м. Критого Роп», я^им було
вирішено, зокрема, затвердити та ввести
в дію з 01.01.2014 р., згідно пл. 1.1. Рішення,
ставки податку за земельні ділянки на
території міста, визначені відповідно
до вимог п.1 ст. 275 ПК України як для
міста обласного значення з чисельністю
населення від 500 до 1000 тис. осіб.

Встановлення даного статусу порушує
права позивача, оскільки тягне за собою
сплату користувачами земель міста
земельного податку та орендної плати з
застосуванням додатково коефіцієнту 2,5
згідно ст. 275 ПК України, що є значним
тягарем для користувачів земель міста.

Позивач вважає рішення Криворізької
міської ради за № 2088 від 26.06.2013
рнезаконним та таким, що підлягає
скасуванню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності»
громадяни, суб'єкти господарювання, їх
об'єднання та наукові установи, а також
консультативно-дорадчі органи, що
створені при органах державної влади
та органах місцевого самоврядування і
представляють інтереси громадян та
суб'єктів господарювання, мають право:
подавати зауваження та пропозиції щодо
оприлюднених проектів регуляторних
актів, брати участь у відкритих
обговореннях питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю. Згідно ст.. 9
Закону кожен проект регуляторного акта
оприлюднюється з метою одержанні!
зауважень і пропозицій від фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань. Усі
зауваження і пропозиції щодо проекту
регуляторного акта та відповідного
аналізу регуляторного впливу, одержані
протягом встановленого строку,
підлягають обов'язковому розгляду
розробником цього проекту. За
результатами цього розгляду розробник
проекту регуляторного акта повністю чи
частково враховує одержані зауваження
і пропозиції або мотивовано їх
відхиляє.

Відповідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Відповідач в
порушення даної статті самостійно
визначив, що місто Кривий Ріг є містом
обласного значення.

Відповідно до ст. 4 Закону принципами
державної регуляторної політики є:
прозорість та врахування громадської
думки - відкритість для фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань дій
регуляторних органів на всіх етапах їх
регуляторної діяльності, обов'язковий
розгляд регуляторними органами
ініціатив, зауважень та пропозицій,
наданих у встановленому законом
порядку фізичними та юридичними
особами, їх об'єднаннями,
обов'язковість і своєчасність
доведення прийнятих регуляторних
актів до відома фізичних та юридичних
осіб, їх об'єднань, інформування
громадськості про здійснення
регуляторної діяльності.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 ГК України:
«Держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом:

...визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів...»

Згідно ч..10 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Позивач просить скасувати пп. 1.1.
рішення Криворізької міської ради від

26.06.2013 р. № 2088 «Про ставки податку за
земельні ділянки на території м.
Кривого Рогу» в частині слів
«обласного значення».

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та просив задовольнити
їх судом.

Представник позивача ОСОБА_3. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та просив задовольнити
їх судом.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує та
просить в задоволенні позову відмовити
в зв»язку з його безпідставністю.

Суд, вислухавши представників
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов позивача не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до норм статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони з
додержанням наступних умов:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано.

Стаття 171 КАС України зазначає, що під
час вирішення питання щодо визнання
оскаржуваного акту протиправним суд
адміністративної юрисдикції вирішує
питання щодо законності та
відповідності правовим актам вищої
юридичної сили оскаржуваних
нормативно-правових актів органів
місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з Роз'ясненнями
Президії Вищого арбітражного суду
України «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» від 26.01.2000 р. № 02-5/35
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його:

1. Вимогам чинного законодавства;

2. Визначеній законом компетенції
органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у справі. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, у суду немає правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.. 13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Основним законом .

Статтею 60 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу
України у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

На підставі ст. 80 Земельного кодексу
України територіальна громада є
суб'єктом права власності на землі
комунальної власності та реалізує це
право безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування. Зазначена
норма кореспондується з ч. 5 ст. 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні»

Згідно із ч. 1 ст. 10 вищевказаного
закону, Криворізька міська рада
наділена повноваженнями представляти
територіальну громаду міста Кривого
Рогу, та здійснювати від її імені і в її
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та іншими законами.

Законодавець чітко визначає, що міські
ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та іншими законами до їх відання,
відповідно до ст. 25 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, стаття 12 Земельного кодексу
України зазначає, що до повноважень
міських рад у галузі земельних
відносин на території міста належить
розпорядження землями територіальної
громади, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності та
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до компетенції міських рад
відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин виключно на пленарних
засіданнях міської ради.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване
рішення Криворізької міської ради № 2088
від 26.06.2013 «Про ставки податку за
земельні ділянки на території м.
Кривого Рогу» прийнято органом,
беззаперечно наділеним компетенцією
щодо вирішення даного роду земельних
питань.

Законом України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності»
встановлюється ряд обов'язкових етапів
процедури прийняття регуляторного
акта (Розділи І та VІ Закону):

- Планування діяльності з
підготовки проектів регуляторних
актів;

- Підготовка аналізу
регуляторного впливу;

- Оприлюднення проектів
регуляторних актів з метою одержання
зауважень і пропозицій;

- Відстеження результативності
регуляторних актів;

- Перегляд регуляторних актів;

- Офіційне оприлюднення
регуляторних актів.

Суд вважає, що при підготовці
оскаржуваного рішення витримана
послідовність регуляторної
діяльності: проект відповідає цілям
державної регуляторної політики, а
також його включено до плану
діяльності з підготовки проектів
регуляторних актів на 2013 рік (рішення
міської ради від 27.03.2013 №1842, строк
підготовки І півріччя, оприлюднена в
міській комунальній газеті «Червоний
гірник» (02.04.2013)

Відповідно до графіка проведення робіт
з регуляторної процедури:

- проведено 22.05.2013 публічні слухання для
одержання пропозицій та коментарів від
громадськості до проекту
регуляторного акта, запропонованого
розробником, відповідно до
розпорядження міського голови від
07.05.2013 №122-р «Про проведення публічних
слухань». Члени територіальної громади
проінформовані про визначені заходи та
їх результати через міську комунальну
газету «Червоний гірник» (28.05.2013).

- розміщено повідомлення про
оприлюднення проекту регуляторного
акта та безпосередньо проект з
аналізом його регуляторного впливу в
міській комунальній газеті «Червоний
гірник» 25,30.04.2013 №?№?32,33 (42 715 осіб). Крім
того, КП ТРК «Рудана» додатково з
26.04-30.04.2013 інформувало територіальну
громаду, суб'єктів господарювання, що
30.04.2013 буде оприлюднено вищезазначений
акт та аналіз його регуляторного
впливу (додаткове джерело
інформування);

- отримано позитивний висновок
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
20.06.2013 №.2024/42/07-13. Про відповідність
проекту рішення вимогам законодавства
про захист економічної конкуренції;

Суд вважає, що оскаржуване
рішення прийняте у відповідності до
вимог чинного законодавства, органом,
який має всі повноваження на його
ухвалення та із дотриманням
регуляторної процедури.

Крім того, Указом Президії
Верховної Ради Української РСР від
30.12.1962 «Про віднесення в
підпорядкування обласних (промислових)
Рад депутатів трудящих міських
поселень Української РСР» віднесено у
відання обласних (промислових) Рад
депутатів трудящих, зокрема по
Дніпропетровській області, 10 міст, у
тому числі і місто Кривий Ріг з містом
Інгулець і селищами міського типу
Веселі Терни, Залізничне, Мирівське,
Рахманівка.

Термін «міста обласного чи
районного підпорядкування», що
вживався в законодавстві за часів
Української РСР, у сьогоднішньому
законодавстві вживається як термін
«міста обласного або районного
значення».

За інформацією, розміщеною на
офіційному веб-порталі Верховної Ради
України до складу Дніпропетровської
області входить 13 міст обласного
значення, у тому числі і м. Кривий Ріг.
Крім того, згідно Класифікатора
об'єктів
адміністративно-територіального
устрою України, м. Кривий Ріг
відноситься до 2-го рівня класифікації,
який включає, у тому числі, й міста
обласного підпорядкування. Зважаючи,
що кількість та перелік міст обласного
підпорядкування у Класифікаторі
відповідає кількості та переліку таких
міст на веб-порталі Верховної Ради
України, є усі підстави стверджувати,
що слова»підпорядкування» та
«значення» є словами-синонімами.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване
рішення Криворізької міської ради № 2088
від 26.06.2013 «Про ставки податку за
земельні ділянки на території м.
Кривого Рогу» було прийнято у
відповідності та на підставі норм
законодавчих актів України, в межах
компетенції визначеної законодавством
і підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.. 2,4,7,17, 94, 158-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В позові фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 до
Криворізької міської ради про
скасування п.п.1.1 рішення Криворізької
міської ради від 26.06.2013 року № 2088 „Про
ставки податку за земельні ділянки на
території м. Кривого Рогу в частині
слів „обласного значення"- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному з одночасним її
поданням до апеляційної інстанції.

Суддя:
Н. А. Літвіненко