Справа № 805/16462/13-а
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 р.
Справа №805/16462/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: о 12 год. 02
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С.,

секретаря судового засідання
Скутельник Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Аленікової О.В.,
за дов. № б/н від 15.11.2013 р.

від відповідача Кир'язієва
С.О., за дов. № 16 від 02.10.2013 р.

від відповідача Давиденко Г.І., за
дов. № 81 від 02.10.2013 р.

від відповідача Шевченко
Л.Л., за дов. № б/н від 13.01.2014 р.

від відповідача Шкарупи О.В.,
за дов. № 97 від 11.12.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега-Сервіс" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05.11.2013
року, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Омега-Сервіс» (далі -
ТОВ «Омега-Сервіс», позивач) звернулося
до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (далі -
ДПІ у Київському районі м. Донецька,
відповідач) про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05.11.2013
року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, на
думку позивача, висновки ДПІ у
Київському районі м. Донецька щодо
нікчемності правочину, укладеному між
ТОВ «Омега-Сервіс» та його
контрагентом ТОВ "Альфа Крок" є
необґрунтованими, оскільки
документами первинного
бухгалтерського та податкового обліку
підтверджений факт його дійсності.
Таким чином, позивач вважає
неправомірним податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013 року №
про збільшення ТОВ
«Омега-Сервіс» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 2 781 819,00 грн. (з яких:
основний платіж - 1 854 546,00 грн., штрафні
санкції - 927 273,00 грн.), а тому просить у
судовому порядку його скасувати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила про їх задоволення з підстав,
викладених у адміністративному позові.

Відповідачем позовні вимоги не
визнані, в матеріалах справи наявні
заперечення на позов у яких зазначено
про безпідставність заявлених
позовних вимог. Заперечення
обґрунтовані тим, що висновок в акті
перевірки від 22.10.2013 року № 1265/22-1/23427942
про нікчемність правочину між ТОВ
«Омега-Сервіс» та його контрагентом
ТОВ «Альфа Крок» підтверджується
отриманою інформацією від іншої ДПІ у
вигляді акту зустрічної звірки
вказаного контрагенту, а також
постановою відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників,
згідно яким правочин між цими
підприємствами не спричиняє реального
настання правових наслідків, є
нікчемним по ланцюгу до
«вигодонабувача». Крім того, позивачем
не було надано до перевірки первинних
документів, які підтверджують рух
Товару. Таким чином, на думку
відповідача, спірне податкове
повідомлення-рішення є правомірним, а
тому просить суд відмовити в
задоволені позовних вимог у повному
обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи товариство
з обмеженою відповідальністю
«Омега-Сервіс» зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Донецької міської ради 04.07.1995 року за №
1 008791, ідентифікаційний код -
23427942, місцезнаходження - 83048, Донецька
область, м. Донецьк, Київський район,
вул. Університетська 95.

Згідно з довідкою серії АА № 547882 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) ТОВ «Омега-Сервіс» має право на
здійснення наступних видів діяльності
за КВЕД-2010 (класифікація видів
економічної діяльності): «46.90
Неспеціалізована оптова торгівля»,
«10.20 Перероблення та консервування
риби, ракоподібних і молюсків», «46.19
Діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту», «46.71
Оптова торгівля твердим, рідким,
газоподібним паливом і подібними
продуктами», «47.11 Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами», «47.30 Роздрібна
торгівля пальним».

ТОВ «Омега-Сервіс» є платником податку
на додану вартість, про що свідчить
свідоцтво № 07738764 про реєстрацію
платника податку на додану вартість (НВ
№ 199596), видане 15.08.1997 року ДПІ в
Київському районі м. Донецька.

З наявних у справі письмових доказів та
пояснень представників сторін судом
встановлено, що в період 07.10.2013 року по
11.10.2013 року ДПІ у Київському районі м.
Донецька здійснено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Омега-Сервіс» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Альфа-Крок»
(код за ) за період травень,
червень 2013 року, про що складений акт
від 22.10.2013 року № 1265/22-1/23427942 (надалі - Акт
перевірки).

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що
підставою для проведення зазначеної
перевірки виступила постанова
старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР МГУ
Міндоходів - ЦО з ОВП ОСОБА_6 від 02.10.2013
року про призначення позапланової
документальної перевірки ТОВ
"Омега-Сервіс" по взаємовідносинам з
ТОВ "Альфа-Крок" за травень-червень 2013
року у зв'язку з проведенням досудового
розслідування в кримінальному
провадженні № 0000429 за ч. 1 ст. 212 КК
України. Як слідує з цієї постанови ТОВ
«Омега-Сервіс» сформувало податковий
кредит з податку на додану вартість на
підставі первинних документів ТОВ
«Альфа Крок», яке в свою чергу
сформувало його за рахунок ТОВ
«Донінвестплюс», тому є підстави
вважати, що ТОВ «Омега-Сервіс» не
придбавало товари та не поставляло їх
іншим підприємствам, а первинні
документи не спричинили реального
настання юридичних наслідків.

Також відповідачем отримано від ДПІ у
Будьонівському районі м. Донецька акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Альфа-Крок»
щодо підтвердження господарських
відносин з ТОВ «Донінвестплюс» за
період травень-липень 2013 року від 30.08.2013
року № 87/05-61-22-08/35035550, згідно якому
неможливо підтвердити реальність
здійснення операцій між
підприємствами, встановлено
відсутність об'єктів оподаткування,
які підпадають під визначення ст. 185
Податкового кодексу України.

Як зазначено в Акті перевірки, ТОВ
«Омега-Сервіс» не надано до перевірки
документи, що свідчать про отримання
Товару (паливно-мастильних матеріалів)
від ТОВ «Альфа-Крок»: акти приймання
продукції, угоди на перевезення
вантажу, товарно-транспортні накладні,
сертифікати якості відправника з
обов'язковим вказанням видів
дизпалива, акти походження Товару,
посвідчення про вибухонебезпечність,
посвідчення екології безпеки та
радіологічного контролю (арк. Акту
перевірки 13).

Одночасно, відповідач вказує в Акті
перевірки, що позивачем до перевірки
надані товарно-транспортні накладні,
але зауважує, що в них відсутні номери
та дати виписки, підписи
водія-експедитора у зв'язку з чим
неможливо підтвердити рух
товарно-матеріальних цінностей від
постачальника ТОВ «Альфа-Крок» до ТОВ
«Омега-Сервіс».

Таким чином, згідно висновку цього Акту
перевірки, проведеною перевіркою
встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п. 198.6
ст.198, п.201.1, п. 200.2 ст.201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість, який підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет у розмірі 1 854 546,00 грн., у
тому числі: у травні 2013 року - 325 641,00 грн.,
у червні 2013 року - 1 528 905,00 грн.

За наслідками перевірки ДПІ у
Київському районі м. Донецька прийняте
податкове повідомлення-рішення від
05.11.2013 року № про збільшення ТОВ
«Омега-Сервіс» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 2 781 819,00 грн. (у тому числі: за
основним платежем - 1 854 546,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 927
273,00 грн.).

Отже, з Акту перевірки вбачається, що на
висновки зазначеного Акту вплинули акт
зустрічної звірки, що отриманий
відповідачем від іншої державної
податкової інспекції (ДПІ), інформації
щодо нікчемності правочину по ланцюгу
постачання між ТОВ «Альфа-Крок» з його
постачальником ТОВ «Донінвестплюс», та
інформація викладена в постанові
старшого слідчого Скриль О.К. від 02.10.2013
року.

Судом встановлено, що ТОВ
«Омега-Сервіс» (Покупець) було укладено
з ТОВ «Альфа-Крок» (Постачальник)
договір постачання нафтопродуктів
(Товар) від 01.07.2011 року № 108АК, згідно
умов якого Товар поставляється за
кількістю, вказаному у товарних
накладних, якості згідно сертифікату
та паспорту заводу-виробнику. Про ціну
Товару Покупець повідомляється
Постачальником шляхом направлення
першому факсокопії, повідомленням
електронною поштою або усним
повідомленням. Строк дії Договору з
урахування додаткової угоди від 31.12.2012
року - з моменту його підписання до
31.12.2014 року (т.2 а.с. 100-102).

Згідно з Витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 12.11.2013 року
товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Крок» є
юридичною особою, ідентифікаційний код
- 35035550, місцезнаходження - 83058, м.
Донецьк, вул. Червоножовтнева, буд. 4.
Основним видом діяльності ТОВ
«Альфа-Крок» є «46.71 Оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами». Також з цього
Витягу не вбачається записів, зокрема,
про відсутність підприємства за
юридичною адресою, перебування у
процесі припинення тощо.

На виконання зазначеного Договору ТОВ
«Альфа-Крок» поставило на адресу ТОВ
«Омега-Сервіс» бензин А-95 та дизпаливо
у травні 2013 року на суму 9521863,06 грн. (з
ПДВ) та у червні 2013 року на суму 9224068,56
грн. (з ПДВ), що підтверджується
наступними первинними документами
податкового та бухгалтерського обліку:
податковими накладними, видатковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, а також сертифікатами
якості та паспортами заводу-виробника
(зокрема, сертифікат відповідності
виданий ТОВ «ГазУкраїна-2020» на бензин
автомобільний неетильований UNLEADED GASOLINE
RON 95 10 ppм та паспорт №? 425, наданий
випробувальним центром «10
Хіммотологічний центр» на замовлення
ТОВ «ГазУкраїна 2020»; сертифікат
відповідності виданий ТОВ «ГазУкраїна
2020» на бензин автомобільний екологічно
покрашений АИ-9250 та паспорт № 3056 ВАТ
«Мозирський нафтопереробний завод» та
ін.).

Розрахунки за паливно-мастильні
матеріали здійснювалось між
підприємствами наступним чином:
оплачено безготівковим розрахунком у
розмірі 1 754 000,00 грн., що підтверджено
платіжними дорученнями; також 21.11.2013
року Покупцем та Постачальником
підписаний акт прийому-передачі
векселів, згідно якому ТОВ
«Омега-Сервіс» передало, а ТОВ
«Альфа-Крок» прийняло 10 (десять)
векселів номінальною вартістю 1500000,00
грн. та 1001057,95 грн., всього на загальну
суму 14501057,95 грн. в рахунок проведення
розрахунків по договору від 01.07.2011 року
№ 108АК: АА 2722002, АА 2722003, АА 2722004, АА 2722005,
АА 2722006, АА 2722007, АА 2722008, АА 2722009, АА 2722010,
АА 2722011; також 30.09.2013 року між
підприємствами складено акт заліку
взаємних вимог до договором від 01.07.2011
року № 108АК та договором від 01.08.2011 року
№ ОС-008 на суму 2490873,66 грн.

Суми податку на додану вартість
включені до податкового кредиту за
травень 2013 року та червень 2013 року,
відображені належним чином у
податкових деклараціях в зазначених
податкових періодах та реєстрах
отриманих податкових накладних.

В подальшому паливно-мастильні
матеріали реалізовані на договірних
умовах контрагентам-покупцям - ТОВ
«Донбас Оіл», ТОВ «Донбас-Анко», ТОВ
«Каро 2007», ВАТ «Маріупольський
промисловий залізничний транспорт» та
іншим покупцям (т. 2 а.с. 114-135).

Належне складання та дійсність
вказаних первинних документів
відповідачем не оспорюється, проте
висновки в Акті перевірки про
заниження суми податку на додану
вартість, який підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет, зроблені відповідачем
на підставі отриманої інформації щодо
нікчемності правочинів контрагентом
по ланцюгу постачання.

Під господарською діяльністю у ст. 3
Господарського кодексу України
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

У розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами

На підставі ст. 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» господарською операцією є дія
або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Судом встановлено, що ТОВ
«Омега-Сервіс» та ТОВ «Альфа-Крок» є
платниками податку на додану вартість.

Правила формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
передбачають виконання певних вимог.

Поняття податкового кредиту наведене у
п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України - це сума, на яку платник
податків має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Отже, необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що не дозволяється
включення до податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
що не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПКУ).

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 ст. 201 ПКУ).

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Проаналізувавши наведені норми, суд
вважає, що підставою для включення сум
за господарськими операціями до складу
податкового кредиту є належним чином
оформленні первинні бухгалтерські
документи, які засвідчують зміст
господарської операції, за умови
реального вчинення дій по виконанню
господарської операції.

Таким чином, надання податковому
органу належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
законодавством про податки і збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів.

Дослідженими в судовому зсіданні
доказами підтверджено, що позивачем
податковий кредит з податку на додану
вартість по господарським операціям з
ТОВ «Альфа-Крок» за перевіряємий
період сформовано з дотриманням вимог
Податкового кодексу України, а саме,
позивачем в підтвердження позовних
вимог надана первинна документація, в
тому числі податкові та видаткові
накладні, копії яких досліджені в
судовому засіданні, а також документи
які підтверджують факт оплати за
здійснені господарські операції.

Отже, фактичні обставини об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між ТОВ «Омега-Сервіс» та
ТОВ «Альфа-Крок» і, відповідно,
правомірність віднесення позивачем до
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми понесених витрат
на підставі первинних бухгалтерських
документів.

Податковий кодекс України не містить у
собі норми, які б покладали
відповідальність на платника податку -
покупця товару (послуг) за правильність
визначення платником податку -
продавцем об'єктів оподаткування,
правильність відображення їх у
податковому обліку та інше.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту у разі, якщо
останній має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Крім того, зазначене узгоджується із
практикою Верховного Суду України та
Європейського Суду з прав людини.

Так, в тому числі у рішеннях: від 19.11.2010
року у справі за позовом закритого
акціонерного товариства
«Транснаціональна
фінансово-промислова нафтова компанія
«Укртатнафта» до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Полтавській області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, та від 21.01.2011 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«ВІК» до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень Верховний Суд
України дійшов висновку, що у разі
невиконання контрагентом зобов'язання
зі сплати податку до бюджету,
відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цієї особи.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Неможливість притягнення до
відповідальності юридичних осіб за
неправомірні дії їх контрагентів
підтверджується й іншими рішеннями
Європейського суду з прав людини.

Вищенаведений висновок Європейський
суд з прав людини повторно підтвердив у
рішенні від 18.03.2010 року по справі Бізнес
Сепорт Сентре проти Болгарії. При цьому
у п. 23 даного рішення Європейський суд з
прав людини наголошує, що у разі
виявлення податковими органами
невиконання постачальником своїх
обов'язків як платника податку на
додану вартість, вони могли б розпочати
податкову перевірку цього
постачальника, з тим щоб стягнути з
нього належні платежі та штрафні
санкції. Втім, зазначив Суд, прямого
впливу на оподаткування
організації-заявника (Бізнес Сепорт
Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини
чітко констатує правило
індивідуальної відповідальності
платника податків. Тобто добросовісний
платник податків не має зазнавати
негативних наслідків через будь-які
негаразди із його контрагентом.

За ст. 69 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування;
суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Враховуючи наведене, суд не приймає у
якості доказу нікчемності
вищевказаного правочину між позивачем
та його контрагентом і посилання
відповідача на отриману інформацію від
ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька
у вигляді акту зустрічної перевірки
від 30.08.2013 року № 87/05-61-22-08/35035550, а також
постанови старшого слідчого з ОВС ВКР
СУ ФР МГУ Міндоходів - ЦО з ОВП ОСОБА_6
від 02.10.2013 року щодо проведення
досудового розслідування в
кримінальному провадженні № 0000429
за ч. 1 ст. 212 КК України, оскільки
наведена інформація не є належним
доказом у розумінні ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Беручи до уваги викладене, здійснивши
аналіз матеріалів справи та пояснень
представників сторін у їх сукупності
суд дійшов висновку, що докази, надані
позивачем у якості підтвердження
предмету позову, не є належними
доказами у справі, адже вони є
формальними та не обґрунтовують
незаконність спірних податкових
повідомлень-рішень.

Позивачем надані належним чином
оформлені податкові накладні,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
документи тощо на підтвердження
виникнення у нього права на податковий
кредит за господарськими операціями з
ТОВ «Альфа-Крок».

При цьому, оформлення первинних
документів не викликає сумніву згідно
з вимогами Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого Наказом Міністерства
Фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
наданими позивачем первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку підтверджується
факт того, що наведений вище правочин
набув реального настання саме тих
правових наслідків, на настання яких
він був спрямований.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що податкове повідомлення-рішення від
05.11.2013 року № підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС Кодексу
адміністративного судочинства кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано доказів,
що спростовували б доводи позивача, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню шляхом скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 05.11.2013 року №
про збільшення Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Омега-Сервіс» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 2 781 819,00 грн. (у тому числі: за
основним платежем - 1 854 546,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 927
273,00 грн.).

Оскільки адміністративний позов
позивача, який не є суб'єктом владних
повноважень, задоволено в повному
обсязі, суд присуджує з Державного
бюджету України всі документально
підтверджені витрати останнього,
зокрема: судові витрати у розмірі 2 294,00
грн.

Керуючись ст. ст. 2-11, 69-71, 94, 98, 158-163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Омега-Сервіс» до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 05.11.2013 року - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від 05.11.2013 року № про
збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю «Омега-Сервіс» суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 2 781 819,00 грн. (у тому
числі: за основним платежем - 1 854 546,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 927 273,00 грн.).

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Омега-Сервіс»
(ідентифікаційний код - 23427942,
місцезнаходження - 83048, Донецька
область, м. Донецьк, Київський район,
вул. Університетська 95) здійснені ним
судові витрати у розмірі 2294 (дві тисячі
дев'яносто чотири) грн. 00 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 14
січня 2014 року.

Постанова складена у повному обсязі і
підписана 20 січня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.