Справа № 805/953/14
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 р.
Справа № 805/953/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Аканова О.О.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного податку у розмірі 656,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з єдиного
податку у розмірі 656,06 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що за відповідачем обліковується
заборгованість з єдиного податку у
розмірі 656,06 грн.

Правовою підставою стягнення
заборгованості позивач вважає норми
ст.ст. 14, 16, 20, 41, 57 Податкового кодексу
України. Зазначає, що борг у
відповідача виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання
по єдиному податку з фізичних осіб за
самостійно поданою заявою, який на день
звернення до суду з даним позовом не
сплачений. Тому просив позовні вимоги
задовольнити.

Представник позивача надав до суду
заяву про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає можливим розглянути справу у
письмовому провадженні.

За приписами ч.1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 19 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011р., передбачено, що податкові
органи здійснюють контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування і сплати податків та
зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно із вимогами п. 63.5. ст. 60 цього
Кодексу всі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються в
органах державної податкової служби
шляхом включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Фізичні
особи - підприємці та особи, які мають
намір провадити незалежну професійну
діяльність, підлягають взяттю на облік
як самозайняті особи в органах
державної податкової служби згідно з
цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 87.11 ст. 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Фізичні особи згідно із нормами п. 15.1.
ст. 15 цього Кодексу є платниками
податків (резиденти і нерезиденти
України), які мають, одержують
(передають) об'єкти оподаткування або
провадять діяльність (операції), що є
об'єктом оподаткування згідно з цим
Кодексом або податковими законами, і на
яких покладено обов'язок із сплати
податків та зборів згідно з цим
Кодексом.

З наведених норм вбачається, що їх
приписи не відокремлюють поняття
«фізичної особи - підприємця» і поняття
«фізичної особи» з огляду на статус
платника податків, тому, суд приходить
до висновку, що орган державної
податкової служби має право на
підставі п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України звертатися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу з фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідач - ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємцем, включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за номером
НОМЕР_1, перебуває на обліку в
Макіївській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління міндоходів у Донецькій
області, є платником єдиного податку,
про що свідчить корінець свідоцтва
серія НОМЕР_2 видане 6 грудня 2012 року.

Згідно підпункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа-підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
главою 1 розділу XIV Податкового кодексу
України.

Відповідно до підпункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку.

Пунктом 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати (пунктом
293.2 статті 293 Податкового кодексу
України).

Відповідно до підпункту 294.4 статті 294
Податкового кодексу України для
зареєстрованих в установленому
порядку фізичних осіб-підприємців, які
до закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для першої або
другої групи, перший податковий
(звітний) період починається з першого
числа місяця, наступного за місяцем, у
якому виписано свідоцтво платника
єдиного податку.

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Відповідачем самостійно подано до
податкового органу заяву про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності №
350172 від 06.12.2012р., в якій визначено вид
діяльності за КВЕД 25.12 - виготовлення
металевих дверей та вікон .

Обрана ставка єдиного податку - 10 % до
розміру мінімальної заробітної плати,
яка відноситься до ІІ групи .

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України
відповідач, у строки визначені
законодавством, не сплатив в повному
обсязі узгоджену суму податкового
зобов'язання з єдиного податку.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідачу була направлена
податкова вимога від 19.09.2013 р. № 11365-17.

Внаслідок несплати податкового
зобов'язання за відповідачем
утворилась заборгованість з єдиного
податку за період з 20.03.2013 р. по 20.08.2013 р.
на загальну суму 656,06 грн., яка
підтверджується позивачем, довідкою
про суми податкового боргу, зворотнім
боком облікової картки платника
податків.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Доказів сплати заборгованості
відповідач не надав.

Наявність заборгованості на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з єдиного податку у
розмірі 656,06 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
заборгованість з єдиного податку у
розмірі 656,06 грн. на користь місцевого
бюджету м. Макіївки на р/р № 0068,
Макіївське УГК Центрально-Міського
району, код платежу 18050400, банк ГУ ДКСУ у
Донецькій області, ЗКПО 37990227, МФО 834016.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її отримання.

Суддя
Аканов О.О.