Справа № 1715/6953/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"26" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/68322/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мироненка О.В.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Рівненської міської ради про визнання
протиправним рішення та його
скасування, за касаційною скаргою
виконавчого комітету Рівненської
міської ради на постанову Рівненського
міського суду від 14 червня 2012 року і
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з вказаним позовом, у якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Рівненської міської ради № 119
від 12.07.2011 «Про формулу визначення
мінімальної суми орендного платежу за
нерухоме майно фізичних осіб».

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є суб'єктом
підприємницької діяльності і
платником податку від доходу за
надання нерухомості в оренду.
Відповідач у спірному рішенні при
визначенні мінімальної суми орендного
платежу визначив у формулі показник
середньорічної опосередкованої
вартості спорудження житла в
Рівненській області, що суперечить
вимогам статті 170 Податкового кодексу
України, Постанови Кабінету Міністрів
України № 1253 від 29.12.2010, статей 8, 19
Конституції України та статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні». Виходячи з визначеної
відповідачем формули розмір податку
значно перевищує доходи від здійснення
нею вказаного виду діяльності, що є
порушенням її прав.

Постановою Рівненського міського суду
від 14 червня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради № 119 від 12.07.2011 «Про
формулу визначення мінімальної суми
орендного платежу за нерухоме майно
фізичних осіб».

У касаційній скарзі виконавчий комітет
Рівненської міської ради, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію від
15.12.2006, та платником єдиного податку.

02.01.2011 між позивачем та ТОВ фірма
«Акорд-С» укладено договір оренди
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою АДРЕСА_1 площею 2690 м2.

12.07.2011 виконавчим комітетом
Рівненської міської ради № 119 прийнято
спірне у цій справі рішення «Про
формулу визначення мінімальної суми
орендного платежу за нерухоме майно
фізичних осіб», яким, зокрема, вирішено
визначати мінімальну суму орендного
платежу за нерухоме майно фізичних
осіб за формулою:

Рн

Р = ---------- х М х Ф х Т,

К х 12

де, зокрема, Рн - прогнозований
середньорічний показник
опосередкованої вартості спорудження
житла у Рівненській області (з
урахуванням ПДВ), затверджений наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України, який
обчислюється у гривнях.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до вимог підпункту 170.1.2.
пункту 170.1 статті 170 Податкового
кодексу України податковим агентом
платника податку - орендодавця під час
нарахування доходу від надання в
оренду об'єктів нерухомості, інших, ніж
зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту
(включаючи земельну ділянку, що
знаходиться під такою нерухомістю, чи
присадибну ділянку), є орендар.

При цьому об'єкт оподаткування
визначається виходячи з розміру
орендної плати, зазначеної в договорі
оренди, але не менше ніж мінімальна
сума орендного платежу за повний чи
неповний місяць оренди. Мінімальна
сума орендного платежу визначається за
методикою, що затверджується Кабінетом
Міністрів України, виходячи з
мінімальної вартості місячної оренди
одного квадратного метра загальної
площі нерухомості з урахуванням місця
її розташування, інших функціональних
та якісних показників, що
встановлюються органом місцевого
самоврядування села, селища, міста, на
території яких вона розташована, та
оприлюднюється у спосіб, найбільш
доступний для жителів такої
територіальної громади. Якщо
мінімальну вартість не встановлено чи
не оприлюднено до початку звітного
(податкового) року, об'єкт
оподаткування визначається виходячи з
розміру орендної плати, зазначеного в
договорі оренди

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1253 від 29.12.2010 затверджено Методику
визначення мінімальної суми
орендного платежу за нерухоме майно
фізичних осіб. Рекомендовано органам
місцевого самоврядування сіл, селищ,
міст, на території яких розміщене
нерухоме майно, що здається в оренду,
визначити мінімальну вартість
місячної оренди 1 м2 загальної площі
такого майна за формулою, що міститься
у затвердженій цією постановою
Методиці.

У пункті 1 Методики визначено, що
відповідно до цієї Методики орендарі,
які згідно підпунктом 170.1.2 пункту 170.1
статті 170 Податкового кодексу України є
податковими агентами платників
податку - орендодавців, визначаються
під час нарахування доходу від надання
в оренду (суборенду), житлового найму
(піднайму) нерухомого майна (включаючи
земельну ділянку, на якій розміщується
нерухоме майно, присадибну ділянку),
крім земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
земельної частки (паю), майнового паю),
мінімальну суму орендного платежу за
повний чи неповний місяць такої оренди.

Таким чином об'єкт оподаткування
ставиться в залежність до розміру
мінімальної суми орендного платежу, а
мінімальна сума орендного платежу
визначається за вказаною Методикою з
урахуванням визначення органом
місцевого самоврядування мінімальної
вартості місячної оренди 1 м2 загальної
площі такого майна.

Згідно з пунктами 3,5 вказаної Методики
мінімальна сума орендного платежу за
нерухоме майно визначається виходячи з
мінімальної вартості місячної оренди 1
м2 загальної площі нерухомого майна за
такою формулою: П = З х Р, де П -
мінімальна сума орендного платежу за
нерухоме майно у гривнях; З - загальна
площа орендованого нерухомого майна у
кв. метрах; Р - мінімальна вартість
місячної оренди 1 м2 загальної площі
нерухомого майна з урахуванням його
місцезнаходження, інших
функціональних та якісних показників,
що встановлюється органом місцевого
самоврядування села, селища, міста, на
території яких розміщене зазначене
майно, у гривнях.

Органи місцевого самоврядування
можуть застосовувати під час
визначення мінімальної вартості
місячної оренди 1 м2 загальної площі
нерухомого майна такі додаткові
коефіцієнти:

М - місцезнаходження об'єкта нерухомого
майна. У разі розміщення такого об'єкта
у центральній, курортній, історичній
або заповідній зоні населеного пункту
зазначений коефіцієнт дорівнює 2,
близько від центру - 1,5, далеко від
центру - 1;

Ф - вид функціонального використання
об'єкта нерухомого майна. У разі
використання такого об'єкта для
провадження виробничої діяльності
зазначений коефіцієнт дорівнює 2, іншої
комерційної діяльності - 3,
некомерційної діяльності, у тому числі
для проживання фізичних осіб, - 1;

Т - інші якісні характеристики об'єкта
(висота житлового приміщення,
внутрішнє оснащення, технічний стан
тощо).

У разі застосування додаткових
коефіцієнтів мінімальну вартість
місячної оренди 1 м2 загальної площі
нерухомого майна рекомендується
визначати за такою формулою:

Рн

Р = ---------- х М х Ф х Т,

К х 12

де Рн - середня вартість 1 м2
новозбудованого об'єкта, подібного до
орендованого, яка обчислюється у
гривнях, залежно від вартості
будівництва.

Таким чином, суди дійшли висновку, з
яким погоджується колегія суддів, про
наявність підстав для скасування
рішення виконавчого комітету
Рівненської міської ради № 119 від 12.07.2011
«Про формулу визначення мінімальної
суми орендного платежу за нерухоме
майно фізичних осіб», оскільки
визначаючи у ньому мінімальну суму
орендного платежу за нерухоме майно
фізичних осіб виходячи з
прогнозованого середньорічного
показника опосередкованої вартості
спорудження житла у Рівненській
області, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України, виконавчий
комітет Рівненської міської ради діяв
не в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України у межах визначених
повноважень.

Крім того, судами зазначено, що
виконавчий комітет вийшов за межі
наданих повноважень, оскільки
вирішення питання, викладеного у
рішенні, підлягає розгляду виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

Однак колегія суддів не погоджується з
таким висновком судів попередніх
інстанцій, оскільки у відповідності до
пункту 24 частини 1 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
встановлення місцевих податків і
зборів відповідно до Податкового
кодексу України.

У статті 10 Податкового кодексу
визначено, що до місцевих податків
належать:

10.1.1. податок на нерухоме майно,
відмінне від земельної ділянки;

10.1.2. єдиний податок.

10.2. До місцевих зборів належать:

10.2.1. збір за провадження деяких видів
підприємницької діяльності;

10.2.2. збір за місця для паркування
транспортних засобів;

10.2.3. туристичний збір.

Враховуючи те, що виконавчим комітетом
у даному випадку не вирішувалось
питання встановлення місцевих
податків і зборів відповідно до
Податкового кодексу України,
помилковим є висновок судів про те, що
воно повинно розглядатися на
пленарному засіданні ради.

Зважаючи на те, що суди вказали цю
обставину додатковою підставою для
скасування рішення виконавчого
комітету Рівненської міської ради № 119
від 12.07.2011 «Про формулу визначення
мінімальної суми орендного платежу за
нерухоме майно фізичних осіб», і вона
не вплинула на правильне вирішення
цього спору, колегія суддів дійшла
висновку про залишення судових рішень
без змін.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223,224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу виконавчого комітету
Рівненської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду від 14 червня 2012 року і
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: