Справа № 806/597/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/28955/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Заїка А.М.

відповідача: Крилова Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової служби

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2013 року

у справі № 806/597/13-а

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ІНКО-ФУД
УКРАЇНА»доБердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Житомирської області Державної
податкової службипровизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІНКО-ФУД УКРАЇНА»
(далі по тексту - позивач, ТОВ «ІНКО-ФУД
УКРАЇНА») звернулось з позовом до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області Державної податкової служби
(далі по тексту - відповідач, ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2013 року
апеляційну скаргу ОДПІ залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ
«ІНКО-ФУД УКРАЇНА», посилаючись на те,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
просить касаційну скаргу ОДПІ залишити
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ІНКО-ФУД УКРАЇНА» з
питань правомірності нарахування
від'ємного значення різниці між сумою
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
вересень, жовтень 2012 року, за
результатами якої складено акт від
08.01.2013 року № 9/1504/35976986.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 200.4 (а) ст. 200
Податкового кодексу України, а саме -
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за вересень 2012 року на 450000,00
грн., за жовтень 2012 року на 1150000,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.01.2013 року № 000001/1504, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за вересень, жовтень 2012 року у
розмірі 1600000,00 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
800000,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
виходячи з наступного.

Пунктом 198.3 ст. 198 ст. 198 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 14.1.18. п. 14.1 ст.14 ПК України
передбачено, що бюджетне відшкодування
- це відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 201 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 ПК України
передбачено, що при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно п. 200.3.ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4. ст. 200 ПК України
передбачено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

Відповідно до пп. 200.6., 200.7., 200.8. ст. 200 ПК
України, платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно декларації з ПДВ за серпень 2012
року та вересень 2012 року, залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду в сумі
2553146,00 грн. та 2923242,00 грн. задекларовано
рядком 22.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що витрати, які понесені
позивачем для будівництва
м'ясопереробного цеху, були
безпосередньо пов'язані з його
господарською діяльністю.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем була
задекларована сума заявленого
бюджетного відшкодування з ПДВ на
розрахунковий рахунок в банку в
розмірі 1600000,00 грн. та дії передбачені
пп. 200.6., 200.7., 200.8. ст. 200 Податкового
кодексу України, були виконані в
повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне рішення є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Житомирського
окружного адміністративного суду від
05.03.2013 року та ухвала Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08.05.2013 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов