Справа № 805/1280/14
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 р.
Справа № 805/1280/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Михайлик А.С.

розглянув в порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції в Калінінському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

Державна податкова інспекція в
Калінінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в сумі 2 107,96 грн. В
обґрунтування вимог позивач зазначив,
що за відповідачем обліковується
податковий борг з єдиного податку, що
виник через несплату єдиного податку
за період з вересня 2012 року по лютий 2013
року і штрафних санкцій, застосованих
податковими повідомленнями-рішеннями
та пені.

11 лютого 2014 року через канцелярію
Донецького окружного
адміністративного суду представником
позивача надано клопотання про розгляд
справи в письмовому провадженні.

Згідно документів, наявних в
матеріалах справи, відповідач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
проте конверт із ухвалою про відкриття
провадження повернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
відміткою про невручення. З огляду на
зазначене та враховуючи приписи статті
35 Кодексу адміністративного
судочинства України відповідач
вважається повідомленим про відкриття
провадження у справі, дату, час та місце
судового розгляду належним чином.

Враховуючи наведене, на підставі
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач, ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1) є
фізичною особою-підприємцем,
зареєстрований 18 листопада 2009 року,
номер запису в Єдиному державному
реєстрі 2 055375, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами (арк. справи 10).
Відповідач як платник податків
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції в Калінінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, відповідно до свідоцтва серії
НОМЕР_2 є платником єдиного податку з 01
січня 2012 року, група 2 (арк. справи 16).

Згідно наданої відповідачем заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування діяльністю відповідача
є роздрібна торгівля іншими
непродовольчими товарами (52.48.9 згідно
КВЕД), надання інших комерційних послуг
(74.87.0 згідно КВЕД), оптова торгівля
будівельними матеріалами (51.53.2 згідно
КВЕД), інші види оптової торгівлі (51.9.00
згідно КВЕД).

Згідно даних облікової картки з
єдиного податку за відповідачем
обліковується податковий борг в сумі 2
107,96 грн., у т.ч. пеня в сумі 0,36 грн., що
заявлений до стягнення в повному
обсязі.

У відповідності до статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 19-1, 61 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби здійснюють контроль
за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування і сплати податків
та зборів установлених цим Кодексом.

Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового
кодексу України, визначено, що органи
державної податкової служби, окрім
іншого, мають право стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені Главою 1 "Спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності" розділу 14 "Спеціальні
податкові режими" Податкового кодексу
України.

Згідно пункту 291.3 статті 291 Податкового
кодексу України юридична особа чи
фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
главою 1 розділу XIV Податкового кодексу
України.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298.1
статті 298 Податкового кодексу України
для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву. Для
відмови від спрощеної системи
оподаткування суб'єкт господарювання
не пізніше ніж за 10 календарних днів до
початку нового календарного кварталу
(року) подає до органу державної
податкової служби заяву (пункту 298.2
Податкового кодексу України).

Пунктом 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати (пунктом
293.2 статті 293 Податкового кодексу
України).

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

За даними облікової картки
відповідачем не сплачено єдиний
податок за період з жовтня 2012 року по
лютий 2013 року в сумі 1234,40 грн.

3 грудня 2012 року позивачем на підставі
акту перевірки № 5160/1733/НОМЕР_1 від 3
грудня 2012 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання з
єдиного податку на суму штрафних
санкцій розмірі 536,50 грн. Наведене
податкове повідомлення-рішення
відповідно до наявного на корінці
підпису отримано відповідачем в день
його прийняття (арк. справи 17).

10 січня 2013 року позивачем на підставі
акту перевірки № 49/1733/НОМЕР_1 від 27
червня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання з
єдиного податку на суму штрафних
санкцій в розмірі 107,30 грн. Наведене
податкове повідомлення-рішення
відповідно до наявного на корінці
підпису отримано відповідачем в день
його прийняття (арк. справи 11).

10 червня 2013 року позивачем на підставі
акту перевірки № 2167/1704/НОМЕР_1 від 28
травня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання з
єдиного податку на суму штрафних
санкцій розмірі 229,40 грн. Наведене
податкове повідомлення-рішення
направлено відповідачу, втім конверт
із поштовим відправленням повернувся
на адресу податкової інспекції із
відміткою про невручення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті
58 Податкового кодексу України разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення
вважається врученим платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відомості про оскарження відповідачем
податкових повідомлень - рішень в
судовому чи адміністративному порядку
в матеріалах справи відсутні.

Згідно підпункту 14.1.39 статті 14
Податковим кодексом України грошовим
зобов'язанням платника податків є сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

За даними облікової картки платника
податків грошові зобов'язання,
визначені податковими
повідомленнями-рішеннями № від 3
грудня 2012 року, № від 10 січня 2013
року, № від 10 червня 2013 року
відповідачем не сплачені.

Згідно пункту 113.1 статті 113 Податкового
кодексу України суми штрафних санкцій
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

За даними облікової картки
відповідачем не сплачено нараховану
пеню в сумі 0,36 грн.

Пеня є сумою коштів у вигляді
відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки
(підпункт 14.1.162 пункту 14.1.1 статті 14
Податкового кодексу України).

Згідно пункту 129.1.1 статті 129
Податкового кодексу України пеня
нараховується на суму податкового
боргу після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання.
При нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами
нарахування пені розпочинається від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту
129.1 цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Закінчення нарахування пені
відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3
статті 129 Кодексу припиняється у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, та/або в інших випадках
погашення податкового боргу та/або
грошових зобов'язань.

Згідно статті 131 Податкового кодексу
України нараховані контролюючим
органом суми пені самостійно
сплачуються платником податків. Суми
пені зараховуються до бюджетів або
державних цільових фондів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки.

Отже, наявними в матеріалах справи
документами підтверджено
правомірність визначення позивачем
заборгованості в відповідача з єдиного
податку в сумі 2 107,96 грн., у т.ч. за
основним платежем - 1234,40 грн., за
штрафними санкціями - 873,20 грн., та пеня в
сумі 0,36 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

10 грудня 2012 року позивачем сформовано
податкову вимогу № 608, яку направлено
відповідачу 11 грудня 2012 року. Втім,
конверт із поштовим відправленням
повернувся до податкової інспекції із
позначкою про невручення (арк. справи 6)

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті
58 Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкову вимогу через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкову вимогу, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкова вимога
вважається врученою платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причини невручення.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України, встановлено що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

З огляду на викладене вище позов
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області підлягає
задоволенню.

Підстави для вирішення питання щодо
розподілу судових витрат згідно статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України відсутні.

З огляду на зазначене, на підставі
положень Податкового кодексу України
та керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 121-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 181, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку в
сумі 2 107,96 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
податковий борг в сумі 2 107,96 грн. (дві
тисячі сто сім гривень 96 копійок) на р/р
0005, код платежу 18050400, одержувач:
місцевий бюджет, банк одержувача:
ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її отримання
апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11 лютого 2014 року.

Суддя
Михайлик А.С.