Справа № 757/20985/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Батрин О.В.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Печерського районного
суду міста Києва від 31 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Правління Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.Одеси
про визнання дій протиправними та
зобов»язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
Печерського районного суду міста Києва
з позовом до Правління Пенсійного
фонду України (далі - Відповідач 1),
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси (далі -
Відповідач 2) про визнання протиправною
бездіяльності Відповідача 1 щодо
передачі уповноваженому
територіальному органу заяви для
прийняття рішення про призначення та
виплату пенсії за віком як пенсіонеру,
проживаючому за межами України та
зобов'язання Відповідачів призначити
та виплачувати пенсію за віком з 03.02.2011
року за межі України.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 31 жовтня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Рішення суду першої інстанції прийняте
в порядку скороченого провадження.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст.197 КАС
України.

Відповідно п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі, зокрема, подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 частини
першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає за можливе проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1
ст.197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
18.11.1999 року Позивач виїхала з України до
Ізраїлю на постійне місце проживання.

30.05.2013 року Позивач звернулася до
Відповідача 1 із заявою про призначення
та виплату пенсії за віком .

Листами від 11.03.2013 року та 14.06.2013 року
Відповідач 1 у призначенні пенсії за
віком Позивачу відмовив.

Відмова пенсійного органу вмотивована
тим, що положення п.2 ч.1 ст.49, другого
речення ст.51 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон) втратили
чинність з моменту прийняття
Конституційним Судом України рішення
№25-рп/2009 - з 07.10.2009 року, положення якого
поширюються на осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після 07.10.2009 року.

Крім того, Відповідач 1 зазначає, що на
момент складання листа (11.03.2013 року)
триває робота з Міністерством
соціальної політики України щодо
підготовки нормативно-правових актів,
спрямованих на виконання рішення
Конституційного Суду України, якими
будуть передбачені умови, норми і
механізм виплати пенсій громадянам,
які проживають у країнах, з якими не
укладено міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення.

Згідно ст.8 Закону право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають:

громадяни України, які застраховані
згідно з цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб члени
їхніх сімей, та інші особи, передбачені
цим Законом (п.1 ч.1);

іноземці та особи без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, мають право на отримання
пенсійних виплат та соціальних послуг
із системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
нарівні з громадянами України на
умовах та в порядку передбачених цим
Законом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України (ч.4).

Статтею 44 Закону встановлено, що заява
про призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Пенсія призначається з дня звернення
за пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку. Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії (ч.1, ч.5 ст.45 Закону).

Згідно п.16 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі -
Порядок), особа, яка зверталася за
пенсією повинна пред'явити паспорт (або
інший документ, що засвідчує цю особу,
місце її проживання (реєстрації) та вік.

Відповідно п.29 Порядку за документ,
який засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому числі
органів місцевого самоврядування.
Іноземні громадяни та особи без
громадянства подають також копію
посвідки на постійне проживання
(реєстрації).

Документи, необхідні для призначення
пенсії, можуть бути подані як в
оригіналах, так і копіях, засвідчених у
нотаріальному порядку або
адміністрацією підприємства, установи,
організації, що подає документи
заявника для призначення пенсії, чи
органом, що призначає пенсію. Документи
про стаж, вік та заробітну плату
подаються тільки в оригіналах. У разі,
якщо підтвердженням страхового стажу є
трудова книжка, подається копія з неї,
засвідчена адміністрацією
підприємства, установи, організації за
місцем останньої роботи або органом, що
призначає пенсію (п.30 Порядку).

Отже, для призначення пенсії особа
повинна звернутися до пенсійного
органу із відповідною заявою про
призначення пенсії встановленого
зразка, надавши при цьому документи,
передбачені пунктом 29 Порядку.

Проте, Позивач не зверталася до
Відповідача 2 із такою заявою та не
надавала пенсійному органу
відповідний пакет документів.

Також Позивач не перебуває на обліку у
Відповідача 2, у зв»язку з чим останнім
не приймалося будь-якого рішення
відносно Позивача щодо призначення або
виплати їй пенсії.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із рішенням суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
заявлених позовних вимог та вважає
його обгрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.183-2, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду міста Києва від 31 жовтня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.