Справа № 805/1504/14
Суддя: Стойка В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.
Справа №805/1504/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:45

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Стойки В.В.

при секретарі судового засідання
Мангуш З.В.

за участю

представника позивача
Кондратенка О.В.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Донецьку адміністративну справу за
позовом Донецького міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення незаконно отриманої
грошової допомоги по безробіттю у
розмірі 5 339,74 грн.,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої грошової допомоги
по безробіттю у розмірі 5 339,74 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що ОСОБА_2 25.11.2010р. та
23.01.2013р. звернулась до Донецького
міського центру зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні. В заявах
про надання статусу безробітної ОСОБА_2
зазначила, що не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності. В
період знаходження на обліку в центрі
зайнятості відповідачу було
нараховано 3 093,55 грн. за період з 31.05.2011р.
по 26.11.2011р. та з 07.03.2013р. по 29.07.2013р. у
розмірі 2 579,61 грн. (вилучено з відомості
333,42 грн.), тому загальна сума повернення
складає 5 339,74 грн., але як встановлено
при перевірці страхового випадку та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення відповідач в період
перебування на обліку у центрі
зайнятості, як безробітна, була
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності. Таким
чином, на момент звернення до
Донецького міського центру зайнятості
ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична
особа-підприємець.

З метою досудового урегулювання спору
позивачем направлено на адресу
відповідача лист за № 08-09/2037 від 27
вересня 2013 року, в якому встановлений
п'ятнадцятиденний термін для
добровільної сплати суми незаконно
отриманого матеріального забезпечення
на випадок безробіття, але ніякої
відповіді позивачеві не надійшло та
суму боргу не сплачено.

На підставі вищевикладеного, позивач
просив стягнути з ОСОБА_2 незаконно
отриману допомогу по безробіттю за
період з 31 травня 2011 року по 26 листопада
2011 року в розмірі 3 093,55 грн. та з 07
березня 2013р. по 29 липня 2013р. у розмірі 2
579,61 грн. (вилучено з відомості 333,42 грн.)
загальна сума повернення складає 5 339,74
грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
заперечувала проти позову у повному
обсязі, посилаючись на наступне. 24.03.2005
року рішенням Господарського суду
Донецької області у справі № 20/40 за
позовом Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Донецька до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 було задоволено
позовні вимоги та припинено
підприємницьку діяльність фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

У липні 2013 року ОСОБА_2 було знято з
обліку в Донецькому міському центрі
зайнятості у зв'язку з заняттям
підприємницькою діяльністю. У зв'язку з
цим ОСОБА_2 звернулась до Державної
податкової інспекції у Київському
районі, Господарського суду Донецької
області та Виконавчого комітету
Київської районної ради з запитами про
надання інформації щодо припинення
підприємницької діяльності.

Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Донецька у своїх
листах від 30.07.2013р. та від 10.10.2013р. на
запит відповідача повідомила, що
18.04.2005р. платника податків ОСОБА_2 знято
з податкового обліку, але процедура
припинення не завершена в органі
державної реєстрації. Для цього їй
необхідно надати податкову звітність
до органу Державної податкової
інспекції та пройти документальну
позапланову перевірку.

Відділ державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку листом від 19 вересня 2013 року
надав відповідь на запит відповідача
щодо припинення підприємницької
діяльності, в якій зазначив, що на
адресу відділу 17.03.2013р. надійшло
рішення Господарського суду Донецької
області про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, у зв'язку з чим
17.03.2013р. до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців був внесений
відповідний запис.

Господарський суд Донецької області
своїм листом від 28.08.2013р. вказав, що
відповідно до вихідного штампу
поштових відправлень рекомендованих
листів рішення господарського суду
Донецької області від 24.03.2005р. по справі
№ 20/40В було направлено 29.03.2005р.
замовленою поштовою кореспонденцією у
встановленому законом порядку.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно статті 2 Закону України «Про
зайнятість населення» від 1 березня 1991
року №803-XII та відповідно до пунктів 1, 3,
4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», пункту 2.1 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№307 від 20 листопада 2000 року ОСОБА_2
перебувала на обліку в центрі
зайнятості як безробітна та отримувала
допомогу по безробіттю в період з 25
листопада 2010 року по 29 листопада 2011
року та з 23 січня 2013 року по 30 липня 2013
року.

Зокрема, 25.11.2010р. та 23.01.2013р. ОСОБА_2
звернулась до Донецького міського
центру зайнятості з відповідними
заявами за сприянням у
працевлаштуванні, надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю, в якій вказала, що не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Позивачем за наслідками розгляду
вказаної заяви відповідачу надано
статус безробітної та призначено
допомогу по безробіттю.

Згідно довідок про матеріальне
забезпечення, у період з 31 травня 2011
року по 26 листопада 2011 року та ОСОБА_2
отримала допомогу по безробіттю у
розмірі 3 093,55 грн. та у період з 07
березня 2013 року по 29 липня 2013 року у
розмірі 2 579,61 грн. (вилучено з відомості
333,42 грн.), з урахуванням наведеного,
загальна сума отриманої допомоги по
безробіттю складає 5 339,74 грн.

Згідно з актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним № 391д від 30 липня 2013 року,
на підставі проведеної звірки даних з
веб-сайту Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
а такж наданого Виконавчим комітетом
Київської районної у м. Донецьку ради
листа від 25.07.2013р. № 01/19-1818 встановлено,
що ОСОБА_2 у період перебування на
обліку в центрі зайнятості, як
безробітна, була зареєстрованою
фізичною особою-підприємцем. Зазначене
також підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Серії АВ № 794415, згідно якого ОСОБА_2 28
жовтня 1996 року зареєстрована як
фізична особа-підприємець
Реєстраційною службою Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення» від 01
березня 1991 року № 803-XII (01 січня 2013 року
втратив чинність, проте діяв на момент
виникнення даних правовідносин)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Частиною другою статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» встановлено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Втім, як встановлено судом,
відповідачем до Донецького міського
центру зайнятості відомості про те, що
вона була зареєстрована як фізична
особа-підприємець не надавались, а дані
обставини впливали на можливість
виплати матеріального забезпечення, з
огляду на наведені вище норми
законодавства.

Відповідачу листом № 08-09/2037 від 27
вересня 2013 року пропонувалось в
п'ятнадцятиденний термін добровільно
сплатити отриману допомогу по
безробіттю, однак добровільно отримана
допомога по безробіттю відповідачем у
повному обсязі не сплачена.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання послуг.

Статтею 39 вказаного Закону визначено,
що спори, що виникають із правовідносин
за цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
надав відомості про обставини, що
впливають на умови виплати
матеріального забезпечення, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Донецького
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю за період з 31
травня 2011 року по 26 листопада 2011 року в
розмірі 3 093,55 грн., а також за період з 07
березня 2013р. по 29 липня 2013р. у розмірі 2
579,61 грн. (вилучено з відомості 333.42 грн.)
загальна сума повернення складає 5 339,74
грн. підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Донецького міського
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення незаконно отриманої
грошової допомоги по безробіттю у
розмірі 5 339,74 грн. - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Донецького міського центру зайнятості
- робочого органу виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
незаконно отриману допомогу по
безробіттю у розмірі 5 339,74 грн. на р/р
2327 в ГУ ДКУ в Донецькій області,
МФО 834016, .

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 19 лютого 2014 року у
присутності представників сторін.

Повний текст постанови виготовлений 24
лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції. Якщо постанову
було проголошено у відсутності особи,
яка бере участь у справі, то строк
подання заяви про апеляційне
оскарження обчислюється з дня
отримання нею копії постанови.

Суддя
Стойка В. В.