Справа № 812/857/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/857/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участю секретаря - Северіної А.С.,

прокурора - Петрової Г.В. (посвідчення
від 09.10.2012 № 008308),

представника позивача - Чумак О.В.
(довіреність від 14.01.2014 № 1),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
прокурора м. Антрацита в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області до Державного підприємства
«Антрацит» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2 в розмірі 20013,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
прокурора м. Антрацита в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області до Державного підприємства
«Антрацит», в якому прокурор просить
стягнути з відповідача заборгованість
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, призначеної
за списком № 2, за період
листопад-грудень 2013 року та січень 2014
року в сумі 20013,61 грн. В обґрунтування
заявлених вимог прокурор посилається
на наступне.

Відповідно до ч. 2 Розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації незалежно з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій особам, яким
призначені пенсії на пільгових умовах
до набуття ними права на пенсію за
віком згідно з цим Законом. За період
листопад-грудень 2013 року та січень 2014
року за відповідачем виникла
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у розмірі
20013,61 грн. У зв'язку з цим прокурор
просить стягнути вказану суму
заборгованості.

Прокурор у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав у повному обсязі, надав
пояснення, аналогічні викладеному в
позові.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, до його початку
надав суду відгук на позовну заяву, в
якому визнав позовні вимоги та просив
розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

У відповідності до п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003
підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного Фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі, призначених згідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», при цьому зберігається
порядок покриття цих витрат, який діяв
до набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Відповідно
до Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті
України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату
Пенсійному фонду на покриття фактичних
витрат на виплату пенсій за віком на
пільгових умовах вносять підприємства
незалежно від форм власності та
господарювання. Несвоєчасно
перераховані суми витрат на виплату і
доставку пенсій вважаються боргом
(недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1. вказаної Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 «Прикінцевих положень» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в таких
розмірах:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону (згідно
з додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць (пункт 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобов'язане
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Антрацит» зареєстровано
виконавчим комітетом Антрацитівської
міської ради Луганської області 30.04.2003
за № 1 000021 (арк. справи 8, 9). ВП
«Антрацитівський ремонтно-механічний
завод» ДП «Антрацит» не має правового
статусу юридичної особи, головне
підприємство - ДП «Антрацит» (арк.
справи 10).

Позивач здійснював доставку та виплату
пільгової пенсії працівникам ВП
«Антрацитівський ремонтно-механічний
завод» ДП «Антрацит», що
підтверджується розрахунками (арк.
справи 14-21).

Отримавши розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту
«б»-«з» статті 13 Закону України від 05
листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення», не надавши на них
заперечень та не оскарживши розрахунки
в суді, відповідач фактично узгодив
такі розрахунки.

У відповідача виникла
заборгованість перед УПФУ в м.
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б-з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (список № 2) за період
листопад-грудень 2013 року та січень 2014
року в сумі 20013,61 грн. Сума
заборгованості підтверджується
розрахунками фактичних витрат.

Відповідач зазначену суму
заборгованості не сплатив у
добровільному порядку, що
підтверджується карткою особового
рахунку платника (арк. справи 12).
Позовні вимоги також визнано
відповідачем.

Обставини, на які посилається
позивач, знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні. За таких обставин
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими й такими, що слід
задовольнити.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки прокурор
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даному випадку.

Керуючись статтями 2, 11, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора м.
Антрацита в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області до
Державного підприємства «Антрацит»
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 в розмірі 20013,61 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного
підприємства «Антрацит» (94613, Луганська
область, м. Антрацит, вул. Ростовська,
буд. 38, ідентифікаційний код 32226065) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області (94613, Луганська область, м.
Антрацит, вул. Радянська, буд. 19,
ідентифікаційний код 37530472)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2 за листопад-грудень 2013 року та січень
2014 року в сумі 20013 грн. 61 коп. (двадцять
тисяч тринадцять грн. 61 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного
оскарження буде поновлено, то
вважається, що постанова суду не
набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 27
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун