Справа № 2а-2244/12/1470
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-2244/12/1470

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької
З.Срозглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012 р.
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Відділу Державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції
Миколаївської області, державних
виконавців виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції Бешльова Артема Сергійовича та
Шевчук Наталії Олександрівни про
визнання неправомірними дій, рішень та
зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції, та державних виконавців
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції Бєшльова
А.С., Шевчук Н.О. та після уточнення
позовних вимог просив визнати
неправомірними дії державного
виконавця Бєшльова Артема Сергійовича:
з приводу фальсифікування матеріалів
виконавчого провадження, виготовленні
процесуальних документів, звернень до
банків, податкової інспекції, БТІ,
земельного відділу, які фактично
нікуди не направляв та направляв
неправильні відповіді вищестоящому
органу, в підпорядкуванні якого він
перебуває та стягувачу; нарахуванні
заборгованості і навмисного подання до
Казанківського РВ УМВС України в
Миколаївській області для притягнення
позивача до кримінальної
відповідальності справи за ознаками
ст.164 КК України та визнати
неправомірними дії державного
виконавця Шевчук Наталії
Олександрівни з приводу: незаконного
виготовлення процесуальних
документів, які не відповідають датам
та номерам вихідних листів;
незаконного нарахування
заборгованості із незаконно
нарахованої суми 6155,67 грн. до суми 10071,9
грн. та її навмисного незаконного
звернення до Казанківського РВ УМВС
Україна 21.07.2010 року із поданням про
порушення відносно позивача
кримінальної справи за ознаками ст.164
КК України; безпідставного складення
акта від 7 квітня 2010 року; незаконному
вилученні 26 квітня 2010 року без моєї
присутності свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу належного
позивачу на праві власності
автомобіля, визнати неправомірними дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про накладення
адміністративного штрафу за
перешкоджання законними вимогам
державного виконавця та скасування
вказаної постанови від 08.04.2010 ВП№18325540,
скасувати розрахунки складених
державним виконавцем ШЕВЧУК Н.О. на
суму 10071,90грн., скасувати постанови
державного виконавця Шевчук Н.О. від 13
квітня 2010 року про розшук автомобіля,
зобов'язати відповідачів повернути
позивачу свідоцтво про реєстрацію
автомобіля ВАЗ-2104 (д.н.НОМЕР_1)

Ухвалою Казанківського районного суду
Миколаївської області від 05.11.10 року
позов - залишено без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.04.2011 року
апеляційна скарга була задоволена
частково, ухвалу Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 05.11.2010 року скасовано з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Казанківського районного суду
Миколаївської області від 22.09.2011 року
справу було передано до Миколаївського
окружного адміністративного суду.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.11.2011 року
провадження по справі було закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012 року
апеляційна скарга була задоволена,
справа направлена до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012 року
у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
вважає вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального права,
просив її скасувати та прийняти нову ,
якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату , час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скаргу, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України.

Згідно ст.74 Закону України, від 21.04.1999 р.
№ 606-XIV "Про виконавче провадження"( в
ред.,діючої на момент виникнення
правовідносин) у разі неможливості
стягнення аліментів із заробітної
плати чи інших доходів боржника
протягом трьох місяців підряд, якщо
боржник не працює і не одержує доходів,
стягнення звертається на майно
боржника.

Розмір заборгованості по аліментах
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення виходячи з
фактичного заробітку (доходів),
одержаного боржником за час, протягом
якого стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі
або у відсотковому відношенні. Якщо
боржник в цей період не працював,
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. Державний виконавець у
разі надходження виконавчого
документа повинен підрахувати розмір
заборгованості по аліментах і
повідомити про нього стягувача і
боржника.

З осіб, зобов'язаних сплачувати
аліменти, у разі виїзду їх для
постійного проживання у країни, з якими
Україна не має договорів про надання
правової допомоги, стягнення аліментів
провадиться на час виїзду за рішенням
суду за весь період до досягнення
дитиною повноліття.

З осіб, які працюють за контрактами в
іноземних державах і одержують
заробітну плату тільки за кордоном,
аліменти стягуються в порядку та
розмірах, передбачених законом.

Після закінчення передбаченого
законом строку для стягнення аліментів
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган, який провадив стягнення,
повертає виконавчий документ до органу
державної виконавчої служби з
відміткою щодо повного перерахування
стягувачу утриманих сум аліментів. У
разі коли утримані суми аліментів
стягувачу не перераховані, державний
виконавець письмово повідомляє
стягувача про розмір заборгованості та
роз'яснює йому права, встановлені
частиною першою статті 86 цього Закону.

За наявності спору питання про розмір
заборгованості по аліментах
вирішується за заявою заінтересованої
особи судом у порядку, встановленому
законом.

Державний виконавець зобов'язаний
здійснювати систематичний контроль за
правильним і своєчасним відрахуванням
утриманих сум аліментів стягувачам.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 10.03.2005 року до відділу Державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції надійшов
виконавчий лист №2-1586 від 06.12.2004 року,
виданий Миргородським райсудом
Полтавської області, про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 на утримання
дочки аліментних платежів в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно.

11.03.2005 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції постановою було відкритте
виконавче провадження.

У травні 2005 року виконавчий лист було
направлено для виконання до
Казанківського районного центру
зайнятості, де боржник перебував на
обліку як безробітній.

24.01.2006 року на адресу ДВС від
Казанківського районного центру
зайнятості надійшов вищевказаний
виконавчий лист в зв'язку із
закінченням терміну виплати допомоги
по безробіттю з відміткою про стягнуті
аліментні платежі за період з 05.05.2005
року по 12.01.2006 року в сумі 233,97грн..

До 01.02.2007 року боржником добровільно
сплачувались аліменти.

В квітні 2008 року в зв'язку з несплатою
боржником аліментних платежів в
повному обсязі державним виконавцем за
період з 01.02.2007 року по 01.04.2008 нарахована
заборгованість по аліментам в сумі
3016,58грн..

В грудні 2008 року з метою встановлення
майнового стану боржника державним
виконавцем направлено запити до:
Казанківського ВОБ №3307, МОД "Райфайзен
Банк Аваль", ЗАТ КБ "Приват Банк",
Казанківського районного відділу
земельних ресурсів, МРЕВ ДАІ, БТІ, МДПІ,
Казанківського районного центру
зайнятості.

Згідно ст.55 Закону № 606-XIV ( в ред.,діючої
на момент виникнення правовідносин)
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
якою накладається арешт на майно
боржника та оголошується заборона на
його відчуження; винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні в банках або
інших фінансових установах; винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про
відкриття виконавчого провадження або
за постановою про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження може бути накладений арешт
у межах суми стягнення за виконавчими
документами з урахуванням витрат,
пов'язаних з проведенням виконавчих
дій на виконання на все майно боржника
або на окремо визначене майно боржника.
У разі потреби постанова, якою
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження,
надсилається державним виконавцем до
органу нотаріату та інших органів, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Копія постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника не
пізніше наступного після її винесення
дня надсилається боржнику та
відповідно до банків чи інших
фінансових установ або органів,
зазначених у частині другій цієї
статті. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена боржником начальнику
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований, або до
суду у 10-денний строк.

Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису й арешту
майна боржника. Під час проведення
опису й арешту майна боржника
державний виконавець вправі оголосити
заборону розпоряджатися ним, а у разі
потреби - обмежити права користування
майном або вилучити його у боржника та
передати на зберігання іншим особам,
про що зазначається в акті опису й
арешту. Види, обсяги і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем у
кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Порушення заборони державного
виконавця розпоряджатися або
користуватися майном, на яке накладено
арешт, тягне за собою відповідальність
зберігача майна, передбачену законом.

Арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про
конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про
накладення арешту на майно, що належить
відповідачу і знаходиться у нього чи в
інших осіб.

Вилучення арештованого майна з
передачею його для реалізації
провадиться у строк, встановлений
державним виконавцем, але не раніше,
ніж через п'ять днів після накладення
арешту. Продукти та інші речі, що швидко
псуються, вилучаються і передаються
для продажу негайно після накладення
арешту.

Цінні папери, ювелірні та інші побутові
вироби із золота, срібла, платини і
металів платинової групи, дорогоцінних
каменів і перлів, а також лом і окремі
частини таких виробів, виявлені при
опису, на які накладено арешт,
підлягають обов'язковому вилученню і
негайно передаються на зберігання
установам Національного банку України.
Арешт на цінні папери накладається в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Державний виконавець зобов'язаний
подбати про забезпечення умов
реалізації майна боржника, які не
ущімлюють його законних інтересів.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 16.02.2009 року постановою державного
виконавця А.С.Бєшльова було накладено
арешт на все майна боржника та
заборонено його відчуження.Копії
постанови були направлені сторонам
виконавчого провадження, органу, що
видав виконавчий документ, та органам,
які реєструють майновий стан фізичних
та юридичних осіб: до Казанківського
ВОБ №3307, МОД "Райфайзен Банк Аваль", ЗАТ
КБ "Приват Банк", Казанківського
районного відділу земельних ресурсів,
МРЕВ ДАІ, Казанківського БТІ,
Новобузької МДПІ.

26.02.2009 року державним виконавцем
Бешльовим А.С. було складено акт про
відсутність майна у боржника.

У березні 2009 року на адресу ДВС
надійшли відповіді від Казанківського
ВОБ №3307, Казанківського відділу
земельних ресурсів, Казанківського
БТІ, Казанківського районного центру
зайнятості (згідно відповіді
Казанківського ВОБ № 3307 за боржником
ОСОБА_5 відкритих рахунків та грошових
вкладів не зареєстровано, згідно
відповіді Казанківського відділу
земельних ресурсів за боржником
зареєстровано на праві приватної
власності земельну ділянку загальною
площею 1,0га., згідно відповіді
Казанківського БТІ за боржником
зареєстровано на праві приватної
спільної сумісної власності
домоволодіння, згідно відповіді
Казанківського районного центру
зайнятості боржник на обліку не
перебуває).

13.03.2009 року від Новобузького МРЕВ ДАІ до
ВДВС надійшло повідомлення про те, що
за ОСОБА_5 на праві власності
зареєстрований автомобіль ВАЗ 21043, 1999
року випуску, н.з.НОМЕР_1

У березні 2009 року державним виконавцем
за адресою проживання боржника
направлено попередження про
кримінальну відповідальність за
несплату заборгованості по аліментам.

В зв'язку з тим, що боржник не надав
даних про своє місце роботи та про
отримувані доходи, державним
виконавцем на підставі даних відділу
статистики у Казанківському районі про
середньомісячну заробітну плату у
відповідності до ст.74 Закону України
"Про виконавче провадження"у травні 2009
року нараховано заборгованість по
аліментним платежам в сумі 6166,67грн.
станом на 01.04.2009 року.

У квітні 2009 року ДВС до Казанківського
РВ УМВС України в Миколаївській
області направлено подання про
притягнення ОСОБА_5 до кримінальної
відповідальності відповідно до ст. 164
КК України - за злісне ухилення від
сплати аліментів. 05.05.2009 на адресу ВДВС
Казанківського надійшло повідомлення
від Казанківського РВ УМВС України в
Миколаївській області про відмову у
порушені кримінальної справи відносно
ОСОБА_5.

21.04.2009 року ОСОБА_5 звернувся до
виконуючого обов'язки начальника
відділу ДВС Казанківського РУЮ зі
скаргою на дії старшого державного
виконавця відділу ДВС Казанківського
РУЮ Бєшльова. 30.04.2009 року виконуючим
обов'язки начальника відділу ДВС
Казанківського РУЮ винесено постанову
про відмову у задоволенні скарги.

30.06.2009 року Казанківським районним
судом Миколаївської області
задоволено подання було ДВС про
тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїду за межі України.

01.04.2010 року державним виконавцем ВДВС
Казанківського РУЮ Шевчук Н.О. боржнику
направлено повідомлення про
проведення виконавчих дій, які було
призначено 07.04.2010 р.

07.04.2010 року при проведені виконавчих
дій боржник не допустив державного
виконавця до проведення опису
транспортного засобу (автомобіля
ВАЗ-21043) належного ОСОБА_5 на праві
власності, про що було складено
відповідний акт.

08.04.2010 року на підставі ст.87 Закону
України "Про виконавче
провадження"державним виконавцем
винесено постанову про накладення
штрафу на ОСОБА_5 в розмірі 170,00 грн. за
перешкоджання державному виконавцю
проводити виконавчі дії (не допуск до
проведення опису транспортного
засобу).

13.04.2010 року державним виконавцем Шевчук
Н.О. винесено постанову про розшук
майна боржника, а саме автомобіля
ВАЗ-21043, 1999 року випуску, н.з.ВЕ9463АК,
належного на праві власності ОСОБА_5,
копію якої направлено до УДАІ в
Миколаївській області та ВДАІ у
Казанківському районі для виконання.
26.04.2010 працівниками ВДАІ у
Казанківському районі у ОСОБА_5 в ДВС
передано технічний паспорт на
автомобіль належний ОСОБА_5.

07.05.2010 року державним виконавцем ВДВС
Казанківського РУЮ Шевчук Н.О. боржнику
було направлено повідомлення про
проведення виконавчих дій по опису та
арешту боржника за адресою смт. Казанка
вул.Набережна,123), які було призначено
на 13.05.2010 р.

В зв'язку з тим, що боржник при
проведені виконавчих дій, які були
призначені на 13.05.2010 року, за адресою
проживання був відсутній, державним
виконавцем складено відповідний акт.

20.05.2010 року державним виконавцем
складено розрахунок заборгованості по
аліментних платежах, згідно якого
заборгованість по сплаті аліментів
склала 10071,91 грн..

15.04.2011 року на підставі ст.74 Закону
України "Про виконавче
провадження"державним виконавцем
складено розрахунок заборгованості,
згідно якого заборгованість по сплаті
аліментів склала 13182,01грн..

16.06.2010 року та 30.06.2010 року державним
виконавцем на адресу боржника було
направлено попередження про
притягнення до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів. 16.07.2010 до
Казанківського РВ УМВС України в
Миколаївській області направлено
подання про притягнення ОСОБА_5 до
кримінальної відповідальності
відповідно до ст. 164 КК України - за
злісне ухилення від сплати аліментів, в
порушенні якої було відмовлено.

07.12.2011 року державним виконавцем
складено розрахунок заборгованості
згідно якого заборгованість по сплаті
аліментів станом на 01.12.2011 року склала
1589,81грн..

14.12.2011 року в зв'язку з не допуском
боржником державного виконавця до
проведення виконавчих дій (опису та
арешту нерухомого майна за адресою смт.
Казанка вул.Набережна,52) було складено
відповідний акт.

Державний виконавцем до
Казанківського райсуду Миколаївської
області направлено подання про
примусове проникнення до житла та до
іншого володіння боржника ОСОБА_5.
Зазначене подання рішенням місцевого
суду задоволено.

ОСОБА_5 звертався зі скаргою на дії
старшого державного виконавця відділу
ДВС Казанківського РУЮ Бєшльова А.С.,
скасування постанови від 16.02.2009 року
про накладення арешту на майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження до Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області.

25.03.2010 року рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області ОСОБА_5 відмовлено у задоволені
скарги в зв'язку з тим, що державний
виконавець перевіривши майновий стан
боржника, законно нарахував суму
заборгованості по аліментам, вжив
заходів щодо звернення стягнення на
арештоване майно та звернувся до
правоохоронних органів про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності.

06.06.2011р. року ухвалою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області , яка набрала законної сили
згідно з ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 06.10.2011
року,було відмовлено у задоволені
заяви ОСОБА_5 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Миргородського міськрайонного суду
від 25.03.2010 р. по справі за скаргою ОСОБА_5
на незаконні дії та рішення державного
виконавця ВДВС Казанківського РУЮ.

Згідно до ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, ОСОБА_5 також звертався до
прокуратури Казанківського району
Миколаївської області з заявою про
порушення кримінальної справи
відносно посадових осіб відділу ДВС
Казанківського РУЮ при виконання
судового рішення про стягнення з нього
аліментних платежів, в тому числі в
зв'язку з фальсифікацією документів. За
розглядом вказаної заяви прокуратурою
Казанківського району Миколаївської
області в порушенні справи відмовлено
(постанова від 27.06.2012р.).

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову та вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Виходячи з цього, апеляційний суд
доходить до висновку, що не має підстав
для скасування чи зміни постанови
суду.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01.11.2012 р.-
без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
Адміністративного Суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
20-ти днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, або з дня складення ухвали
в повному обсязі.

Головуючий суддя пис/

Судді: