Справа № 823/1720/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1720/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління МВС
України в Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління МВС
України в Черкаській області про
визнання наказу незаконним та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року позов задоволено частково,
визнано незаконним та скасовано наказ
начальника управління Міністерства
внутрішніх справ України в Черкаській
області від 05 березня 1999 року № 46 о/с в
частині звільнення майора внутрішніх
справи ОСОБА_3 з ОВС в запас ЗС України
за п. 64 «Є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ - начальника
загону відділу по соціальній роботі
серед спецконтингенту УВП-62 УМВС
України в Черкаській області.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ з 01 жовтня 1975 року по 05
березня 1999 року, зокрема з 01.06.1993 року на
посаді начальника загону відділу по
соціальній роботі серед
спецконтингенту УВП - 62 УМВС України в
Черкаській області.

02.03.1999 року УМВС в Черкаській області
виданий наказ № 207 "Про неділові
стосунки з засудженими та їх родичами
начальника загону УВП - 62 УМВС України в
Черкаській області майора внутрішньої
служби ОСОБА_3 та покарання винних" щодо
підтримання неділових стосунків з
громадянкою ОСОБА_4 та засудженим
ОСОБА_5

На підставі вищевикладеного, наказом
від 05.03.1999 року № 46 о/с звільнено з ОВС в
запас ЗС України за п. 64 «Є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ майора внутрішньої
служби ОСОБА_3 - начальника загону
відділу по соціальній роботі серед
спецконтингенту УВП-62 УМВС України в
Черкаській області.

Згідно посвідчення від 18.03.2005 року №
126/6933 (а.с. 9) та довідки від 06.12.2013 року №
126/6933 позивачу призначена пенсія з 06
березня 1999 року за вислугу років згідно
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб офіцерського та рядового складу
органів внутрішніх справ".

Не погоджуючись із вказаними рішення
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст. 18 Закону України від
20.12.1990 року № 565-XII "Про міліцію", порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 року № 114
"Про затвердження Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ".

Порядок та умови проходження служби в
органах внутрішніх справ
регламентуються Положенням № 114 та
Законом України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України", від 22.02.2006 року № 3460-IV (далі -
Закон № 3460-IV).

Відповідно до ст. 12 Закону № 3460-IV, за
порушення службової дисципліни до осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ
застосовується дисциплінарне
стягнення.

У переліку стягнень, наведеному у цій
статті, передбачено і звільнення з
органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону № 3460-IV передбачено
порядок вирішення питання про
накладення дисциплінарного стягнення.
З метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Для з'ясування ступеню
вини та тяжкості проступку начальник
повинен з'ясувати обставини проступку
та одержати письмові пояснення від
особи, яка його вчинила.

Строки застосування дисциплінарних
стягнень визначені ст. 16 Закону № 3460-IV,
дисциплінарне стягнення накладається
у строк до одного місяця з дня, коли про
проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення службового
розслідування, дисциплінарне
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня його
закінчення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ та доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
з наказу.

Відповідно до п. 11 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
МВС України від 06.12.1991 року № 552 (далі -
Інструкція), проведенню службового
розслідування, як правило, повинна
передувати підготовка, в ході якої
працівник, якому воно доручено,
розробляє план, визначає форми та
методи розслідування, вивчає
законодавство та інші
нормативно-правові акти, аналізує
матеріали попередніх перевірок, а
також збирає іншу необхідну інформацію
для забезпечення всесторонності,
повноти та об'єктивності
розслідування.

Згідно з приписами п. 12 Інструкції,
керівники, що призначили службове
розслідування, або за їх дорученням
начальник інспекції по особовому
складу, визначають готовність
працівників до виконання завдання,
затверджують план намічених заходів та
контролюють своєчасність і
правильність проводимих дій, а також
мають право давати вказівки (письмові)
про напрямок і об'єм розслідування,
доручати його кільком особам,
передавати матеріали від однієї особи
іншій і особисто брати участь у
проведенні службового розслідування.

Таким чином, з аналізу ст.ст. 4, 14
Дисциплінарного статуту та положень
вказаної Інструкції вбачається, що за
наявності обставин які свідчать про
вчинення особою дисциплінарного
проступку, начальник має видати наказ
про проведення службового
розслідування з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
встановити терміни проведення,
визначити відповідальну особу та
здійснювати контроль проведення
такого розслідування шляхом
затвердження плану намічених заходів.

Відповідачем не надано суду наказ про
проведення службового розслідування з
метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку.

Також, відповідно до абз. 10 ст. 14 Закону
№ 3460-IV, при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації, тощо.

Пунктом 10 та 14 Інструкції передбачено,
що при проведенні службового
розслідування повному, об'єктивному і
всесторонньому дослідженню
підлягають: подія порушення; наявність
вини працівника органів внутрішніх
справ в скоєнні порушення, мета та
мотиви порушення; обставини, що
впливають на ступінь і характер
відповідальності порушника як
пом'якшуючі, так і обтяжуючі його
відповідальність; характеристика
особи, що скоїла порушення; причини та
умови, що сприяли скоєнню порушення;
характер та розмір нанесених
порушенням збитків.

Відповідачем зроблено висновок про
неділові стосунки позивача із
засудженими та їх родичами лише на
підставі пояснень останніх, за
відсутності будь-яких інших доказів,
які могли підтвердити цей факт.

Дані обставини встановленні в
постанові Черкаського окружного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
по справі № 2а/2370/4033/2012, що залишена без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.04.2013 року,
якою визнано протиправними дії УМВС
України в Черкаській області щодо
видання наказу від 02.03.1999 року № 207 "Про
неділові стосунки з засудженими та їх
родичами начальника загону УВП - 62 УМВС
України в Черкаській області майора
внутрішньої служби ОСОБА_3 та покарання
винних" та скасовано наказ начальника
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області від
02.03.1999 року № 207 "Про неділові стосунки з
засудженими та їх родичами начальника
загону УВП - 62 УМВС України в Черкаській
області майора внутрішньої служби
ОСОБА_3 та покарання винних".

Крім того, постановою старшого
помічника прокурора м. Черкаси від 24
березня 1999 року на підставі п. 2 ст. 6
Кримінально-процесуального кодексу
України в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_3 - відмовлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 в частині
визнання незаконним та скасування
наказу начальника УМВС України в
Черкаській області від 05 березня 1999
року № 46 о/с в частині звільнення
майора внутрішніх справи позивача з
ОВС в запас ЗС України за п. 64 «Є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ - начальника загону
відділу по соціальній роботі серед
спецконтингенту УВП-62 УМВС України в
Черкаській області.

Відповідно до частини 1 ст. 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління МВС
України в Черкаській області - залишити
без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.