Справа № 827/2269/13-а
Суддя: Санакоєва Майя Анзорівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/2269/13-а

19.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Санакоєвої М.А.,

суддів Цикуренка А.С. ,

Іщенко Г.М.

секретар судового засідання
Карпова І.І.

за участю сторін:

представник відповідача -
Севастопольської митниці Міндоходів -
Плешинцева Людмила Володимирівна,
довіреність № 10-08/1693 від 14.10.13

розглянувши апеляційну скаргу
Севастопольської митниці Міндоходів
на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Водяхін С.А. ) від
05.12.13 у справі № 827/2269/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТК "Добрострой" (вул.
Кожанова, 12,Севастополь,99003)

до Севастопольської митниці
Міндоходів (пл. Нахімова, 5
а,Севастополь,99011)

про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 05.12.13 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТК "Добрострой" до
Севастопольської митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
задоволені.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення
Севастопольської митниці Міндоходів
від 15 серпня 2013 року № 20 про визначення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "СТК "Добрострой" суми
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) з мита на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності, у загальному розмірі 29884,59
грн., у тому числі за основним платежем -
25616,56 грн. та штрафними санкціями - 4268,03
грн.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення
Севастопольської митниці Міндоходів
від 15 серпня 2013 року № 21 про визначення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "СТК "Добрострой" суми
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) з
податку на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у загальному розмірі 23099,87 грн., у тому
числі за основним платежем - 18821,66 грн.
та штрафними санкціями - 4278,21 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТК "Добрострой"
судовий збір у розмірі 534 (п'ятсот
тридцять чотири) грн. 40 коп.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 05.12.13 та прийняти нове
рішення.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 19.02.2014 представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги з підстав,
зазначених в ній.

Представник позивача не з'явився, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що на підставі
плану-графіку проведення
регіональними митницями перевірок у І
кварталі 2013 року та наказу
Севастопольської митниці від 15.02.2013 № 65
«Про проведення планової
документальної виїзної перевірки»,
робочою групою Севастопольської
митниці проведено з 25.02.2013 року планову
виїзну документальну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТК «Добрострой» в
частині дотримання вимог
законодавства України з питань митної
справи за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 року.

29 квітня 2013 року Севастопольською
митницею складений акт №
0006/3/123000000/.

За результатами планової виїзної
документальної перевірки системи
звітності та обліку товарів і
транспортних засобів, що
переміщувалися через митний кордон
України ТОВ «СТК «Добрострой»,
встановлено наступні порушення
законодавства України з питань митної
справи:

1. в порушення вимог ст. ст. 259, 264, 267
Митного кодексу України 2002 в редакції
Закону України від 11.07.2002 №92-IV (для
митних оформлень до 01.06.2012), митна
вартість товару, імпортованого за ВМД
123000009/2010/002729 від 27.07.2010, 123000009/2011/001997 від
13.07.2011, 123000009/2011/002211 від 01.08.2011,
123000009/2011/002635 від 02.09.2011, 123000009/2011/003610 від
21.11.2011, 123000009/2011/003615 від 21.11.2011 -
встановлено заниження митної вартості
на загальну суму 29 711,35 грн., внаслідок
чого податки, що підлягали сплаті при
митному оформленні, сплачено не в
повному обсязі;

2. у відповідності до вимог пп. 54.3.2 п. 54.3
ст. 54 Податкового кодексу України, сума
податкового зобов'язання ТОВ «СТК
«Добрострой», яке виникло внаслідок
зменшення митної вартості
імпортованих товарів, становить 10 940,08
грн., у тому числі з мита 1 901,78 грн., з
податку на додану вартість 9 038,30 грн.;

3. в порушення вимог ст. ст. 49, 52, 58
Митного кодексу України 2012 та ст. 44
Податкового кодексу України, митна
вартість товару, імпортованого за
митними деклараціями 123030000/2012/002133 від
17.07.2012, 123030000/2012/003099 від 13.09.2012,
123030000/2012/003098 від 13.09.2012, - встановлено
заниження митної вартості на загальну
суму 21 425,0 грн., внаслідок чого податки,
що підлягали сплаті при митному
оформленні сплачено не в повному
обсязі;

4. у відповідності до вимог пп. 54.3.2 п. 54.3
ст. 54 Податкового кодексу України, сума
податкового зобов'язання ТОВ «СТК
«Добрострой», яке виникло внаслідок
зменшення митної вартості
імпортованих товарів, становить 6
711,69грн., у тому числі з мита 1 159,01грн., з
податку на додану вартість 5 552,68грн.;

5. факт невірної класифікації товару -
оздоблювальні профілі, виготовлені з
алюмінієвого сплаву, для оздоблення
підложних поверхонь, паркету кахельної
плитки, сходинок та іншого,
торгівельної марки «ЕFFЕСТОR», виробник
ЕFFЕСТОR S.А. Польща, що був імпортований
Підприємством у період з 01.04.2010 по
31.05.2012, за ВМД від 28.07.2011 № 123000009/2011/2155,
від 08.06.2011 № 123000009/2011/1630, від 13.10.2010 №
123000009/2010/3790, від 05.04.2011 № 123000009/2011/0918, від
12.10.2011 № 123000009/2011/3075, від 29.05.2012 №
123000008/2012/0270, від 11.01.2011 № 1230009/2011/0046, від
14.09.2011 № 1230009/2011/2760 та декларувався в
товарній підкатегорії УКТЗЕД. В
усіх випадках ввізне мито сплачувалося
за ставкою 0%. Даний товар необхідно
було класифікувати в товарній
підкатегорії УКТЗЕД. В такому
випадку класифікації, ставка ввізного
мита становить 10%. Встановлений факт є
порушенням вимог Закону України від
05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про Митний тариф
України», ст.ст. 7,8,17 Закону України від
05.02.1992 № 2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф
України», а також порядку заповнення
граф ВМД, передбаченого Інструкцією
про порядок заповнення вантажної
митної декларації, затвердженою
наказом Держмитслужби України від
09.07.1997 № 307, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 29.05.2002 за
№ 462/6750 (чинні на момент здійснення
митного оформлення товарів);

6. факт невірної класифікації товару -
оздоблювальні профілі, виготовлені з
алюмінієвого сплаву, для оздоблення
підложних поверхонь, паркету кахельної
плитки, сходинок та іншого,
торгівельної марки «ЕFFЕСТОR», виробник
ЕFFЕСТОR S.А. Польща, що був імпортований
Підприємством у період з 01.06.2012 по
31.12.2012, за ВМД від 12.07.2012 № 123000005/2012/0153,
від 02.10.2012 № 123000005/2012/0347 та декларувався
в товарній підкатегорії УКТЗЕД. В
усіх випадках ввізне мито сплачувалося
за ставкою 0%. Даний товар необхідно
було класифікувати в товарній
підкатегорії УКТЗЕД. В такому
випадку класифікації, ставка ввізного
мита становить 10%. Встановлений факт є
порушенням ст. 257 Митного кодексу
України (у редакції Закону України від
13.03.2012 № 4495-VІ), вимог Закону України від
05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про Митний тариф
України», Порядку заповнення митних
декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 № 651,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.08.2012 № 1372/21684 (чинні на
момент здійснення митного оформлення
товарів);

7. у відповідності до вимог пп. 54.3.2 п. 54.3
ст. 54 Податкового кодексу України, сума
податкового зобов'язання ТОВ «СТК
«Добрострой», яке виникло внаслідок
невірної класифікації товарів
становить 34 569,19 грн., у тому числі з мита
- 28 807,67 грн., з податку на додану
вартість - 5 761,52 грн.;

8. факт невірної класифікації товару -
оздоблювальні профілі, виготовлені з
алюмінієвого сплаву, для оздоблення та
кріплення підложних поверхонь, паркету
кахельної плитки, сходинок та іншого,
торгівельної марки «Лука», виробник
ТОВ «ЛУКА», Росія, що був імпортований
Підприємством у період з 01.04.2010 по
28.02.2012, та декларувався в товарній
підкатегорії УКТЗЕД. В усіх
випадках ввізне мито сплачувалося за
ставкою 0%. Даний товар необхідно було
класифікувати в товарній підкатегорії
УКТЗЕД. В такому випадку
класифікації ставка ввізного мита
становить 10%;

9. у відповідності до вимог пп. 54.3.2 п. 54.3
ст. 54 Податкового кодексу України, сума
податкового зобов'язання ТОВ «СТК
«Добрострой», яке виникло внаслідок
невірної класифікації товарів,
становить 23 808,51 грн., у тому числі з мита
- 19 840,42 грн., з податку на додану
вартість - 3 968,09 грн.;

10. факт невірної класифікації товару -
стальні кріпильні елементи, призначені
для кріплення дерев'яних конструкцій
різних конфігурацій та розмірів,
виготовлені з гарячекатаної
оцинкованої сталі, торговельна марка
РІSТОRА, виробник - Pistora Оу (Фінляндія), що
був імпортований Підприємством у
період з 01.04.2010 по 31.12.2012, та
декларувався в товарних підкатєгоріях
, УКТЗЕД (ввізне мито
сплачувалося за ставкою 0%). Даний товар,
враховуючи його функціональне
призначення, необхідно було
класифікувати в товарній підкатегорії
УКТЗЕД. В такому випадку
класифікації ставка ввізного мита
становить 10%;

11. у відповідності до вимог пп. 54.3.2 п. 54.3
ст. 54 Податкового кодексу України, сума
податкового зобов'язання ТОВ «СТК
«Добрострой», яке виникло внаслідок
невірної класифікації товарів,
становить 3 744,49 грн., у тому числі з мита
- 3 120,41 грн., з податку на додану вартість
- 624,08 грн.;

12. податкове зобов'язання в сумі 79 773,96
грн. підлягає сплаті до Державного
бюджету України з урахуванням строків,
визначених ст. 102 Податкового кодексу
України, у встановленому порядку.

27 травня 2013 Севастопольською митницею
прийняті податкові повідомлення форми
«Р»:

- № 11 про визначення ТОВ «СТК
«Добрострой» суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з мита на товари, що ввозяться
на територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, у
загальному розмірі 65 928,0 грн.;

- № 12 про визначення ТОВ «СТК
«Добрострой» суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з податку на додану вартість з
товарів, увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у загальному розмірі 30 660,32 грн.

За результатом розгляду скарги ТОВ
«СТК «Добрострой» рішенням
Міністерства доходів та зборів України
від 29 липня 2013 року № 7869/6/99-10-01-06-15
скарга задоволена частково.

Міністерством доходів та зборів
України підтриманий висновок акту
перевірки щодо:

1. порушення вимог ст. ст. 259, 264, 267
Митного кодексу України 2002 в редакції
Закону України від 11.07.2002 №92-IV (для
митних оформлень до 01.06.2012), встановлено
заниження митної вартості товару,
імпортованого за ВМД 123000009/2010/002729 від
27.07.2010, 123000009/2011/001997 від 13.07.2011,
123000009/2011/002211 від 01.08.2011, 123000009/2011/002635 від
02.09.2011, 123000009/2011/003610 від 21.11.2011,
123000009/2011/003615 від 21.11.2011, на загальну суму
29 711,35 грн., внаслідок чого податки, що
підлягали сплаті при митному
оформленні, сплачено не в повному
обсязі;

2. порушення вимог ст. ст. 49, 52, 58 Митного
кодексу України 2012 та ст. 44 Податкового
кодексу України, встановлено заниження
митної вартості товару, імпортованого
за митними деклараціями 123030000/2012/002133
від 17.07.2012, 123030000/2012/003099 від 13.09.2012,
123030000/2012/003098 від 13.09.2012, на загальну суму
21 425,0 грн., внаслідок чого податки, що
підлягали сплаті при митному
оформленні сплачено не в повному
обсязі;

3. факт невірної класифікації товару -
оздоблювальні профілі, виготовлені з
алюмінієвого сплаву, для оздоблення
підложних поверхонь, паркету кахельної
плитки, сходинок та іншого,
торгівельної марки «ЕFFЕСТОR», виробник
ЕFFЕСТОR S.А. Польща, що був імпортований
Підприємством у період з 01.04.2010 по
31.05.2012, за ВМД від 28.07.2011 № 123000009/2011/2155,
від 08.06.2011 № 123000009/2011/1630, від 13.10.2010 №
123000009/2010/3790, від 05.04.2011 № 123000009/2011/0918, від
12.10.2011 № 123000009/2011/3075, від 29.05.2012 №
123000008/2012/0270, від 11.01.2011 № 1230009/2011/0046, від
14.09.2011 № 1230009/2011/2760 та декларувався в
товарній підкатегорії УКТЗЕД. В
усіх випадках ввізне мито сплачувалося
за ставкою 0%. Даний товар необхідно
було класифікувати в товарній
підкатегорії УКТЗЕД. В такому
випадку класифікації ставка ввізного
мита становить 10%. Встановлений факт є
порушенням вимог Закону України від
05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про Митний тариф
України», ст.ст. 7,8,17 Закону України від
05.02.1992 № 2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф
України», а також порядку заповнення
граф ВМД, передбаченого Інструкцією
про порядок заповнення вантажної
митної декларації, затвердженою
наказом Держмитслужби України від
09.07.1997 № 307, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 29.05.2002 за
№ 462/6750 (чинні на момент здійснення
митного оформлення товарів);

4. факт невірної класифікації товару -
оздоблювальні профілі, виготовлені з
алюмінієвого сплаву, для оздоблення
підложних поверхонь, паркету кахельної
плитки, сходинок та іншого,
торгівельної марки «ЕFFЕСТОR», виробник
ЕFFЕСТОR S.А. Польща, що був імпортований
Підприємством у період з 01.06.2012 по
31.12.2012, за ВМД від 12.07.2012 № 123000005/2012/0153,
від 02.10.2012 № 123000005/2012/0347 та декларувався
в товарній підкатегорії УКТЗЕД. В
усіх випадках ввізне мито сплачувалося
за ставкою 0%. Даний товар необхідно
було класифікувати в товарній
підкатегорії УКТЗЕД. В такому
випадку класифікації ставка ввізного
мита становить 10%. Встановлений факт є
порушенням ст. 257 Митного кодексу
України (у редакції Закону України від
13.03.2012 № 4495-VІ), вимог Закону України від
05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про Митний тариф
України», Порядку заповнення митних
декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 № 651,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.08.2012 № 1372/21684 (чинні на
момент здійснення митного оформлення
товарів).

15 серпня 2013 Севастопольською митницею
прийняті податкові повідомлення форми
«Р»:

- № 20 про визначення ТОВ «СТК
«Добрострой» суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з мита на товари, що ввозяться
на територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, у
загальному розмірі 29 972,24 грн.;

- № 21 про визначення ТОВ «СТК
«Добрострой» суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з податку на додану вартість з
товарів, увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у загальному розмірі 23 467,98 грн.

Податкове повідомлення форми «Р» від 15
серпня 2013 року № 20 позивач оскаржує в
частині визначення суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з мита на товари, що ввозяться
на територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, у
загальному розмірі 29 884,59 грн.

Податкове повідомлення форми «Р» від 15
серпня 2013 року № 21 позивач оскаржує в
частині визначення суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій) з податку на додану вартість з
товарів, увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у загальному розмірі 23 099,87 грн.

Перевіряючи обґрунтованість дій та
рішень органу владних повноважень,
судова колегія зазначає наступне.

Згідно з п. 15 ст. 1 Митного кодексу
України, митний контроль - сукупність
заходів, що здійснюються митними
органами в межах своєї компетенції з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
митної справи, міжнародних договорів
України, укладених в установленому
законом порядку.

Відповідно до положень статей 345 - 347
Митного кодексу України 2012, посадовими
особами митних органів проводяться
документальні перевірки, в ході яких
митні органи переконуються у
правильності заповнення митних
декларацій, декларацій митної вартості
та достовірності зазначених у них
даних, законності ввезення
(пересилання) товарів на митну
територію України або на територію
вільної мінної зони, вивезення
(пересилання) товарів за межі митної
території України або межі території
вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Порядок проведення митними органами на
підприємствах перевірок системи
звітності та обліку товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 1730 від 23.12.2004,
визначає механізм проведення митними
органами на підприємствах перевірок
системи звітності та обліку товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України, як у
процесі митного оформлення товарів і
транспортних засобів, так і після його
закінчення, в частині дотримання ними
вимог законодавства з питань митної
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Митного кодексу
України 2002, незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Отже, у випадку обґрунтованої підозри
митного органу, що під час пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України було допущено
порушення законодавства України, то
митний контроль може здійснюватися й
після завершення митного оформлення
товарів.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України 2002 та ст. 49 Митного кодексу
України 2012, митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього кодексу.

Згідно зі ст. 267 Митного кодексу України
2002 та ст. 58 Митного кодексу України 2012,
при визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
подальші витрати, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, зокрема
витрати на транспортування оцінюваних
товарів до аеропорту, порту або іншого
місця ввезення на митну територію
України, витрати на завантаження,
розвантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України, витрати на
страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у вказаних вище статтях
Митного кодексу України. До митної
вартості не включаються витрати або
кошти за умови виділення їх з ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, що
документально підтверджені та які
піддаються обчисленню, зокрема витрати
на транспортування після ввезення на
митну територію України.

Митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості (ст. 262
Митного кодексу України 2002).

Згідно зі ст. 264 Митного кодексу України
2002, заявлена декларантом митна
вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Статтею 81 Митного кодексу України 2002
передбачено, що декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари і транспортні засоби, мету
їх переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Таким чином, з викладених норм митного
законодавства свідчить, що при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
подальші витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України. Проте, за умов
виділення витрат на транспортування
оцінюваного товару після його ввезення
на митну територію України з ціни
такого товару, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті,
документального підтвердження таких
витрат та можливості їх обчислення,
підстави для включення таких витрат до
митної вартості зазначеного товару
відсутні.

Наказом Державної митної служби
України від 31.01.2007 №74 затверджено
Методичні рекомендації із
застосування окремих положень Митного
кодексу України, що стосуються питань
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються на митну територію
України (наказ втратив чинність на
підставі наказу Державної митної
служби № 337 від 22.06.2012).

Пункт 2.1 Методичних рекомендацій
визначає, що відповідно до абзацу 3 ст.
260 Митного кодексу України 2002 року, для
цілей контролю правильності
визначення митної вартості
використовується інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний із
загальновизнаними принципами
бухгалтерського обліку, прийнятими у
відповідній країні, які є доцільними
для певного методу визначення митної
вартості.

В Україні основні принципи
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності викладені в Законі України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Статтею 1, частинами 1, 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
пунктами 2.1, 2.4, 2.5 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, визначено, що первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис чи електронний підпис або інші
дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції. Документ має
бути підписаний особисто, а підпис може
бути скріплений печаткою.

Відповідно до пункту 8 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року за № 1766, для
підтвердження транспортних витрат, які
відповідно до Митного кодексу України
2002 включаються до ціни товару,
декларант зобов'язаний подати договір
(контракт) про перевезення, транспортні
та страхові документи, а також: або
рахунок-фактуру від виконавця договору
(контракту) про надання
транспортно-експедиційних послуг, що
містить реквізити сторін, суму та умови
платежу, інші відомості, відповідно до
яких встановлюється належність послуг
до товарів; або банківські платіжні
документи, що підтверджують факт
оплати транспортно-експедиційних
послуг відповідно до виставленого
рахунка-фактури; або довідку
підприємства-перевізника, що здійснило
перевезення, яка містить реквізити
товаротранспортного документа,
відомості про маршрут перевезення,
розмір плати за надання
транспортно-експедиційних послуг та
підписи керівника і головного
бухгалтера такого підприємства; або
калькуляцію транспортних витрат (якщо
перевезення товарів здійснюється з
використанням власного транспортного
засобу), що містить відомості про
маршрут перевезення, його протяжність
у кілометрах до місця ввезення на митну
територію України та по митній
території України, розмір тарифної
ставки на перевезення за одиницю
виміру (вагу) товару за 1 кілометр
маршруту.

З введенням в дію Митного кодексу
України 2012 - Порядок декларування
митної вартості товарів, втратив
чинність, а наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 року №599, що
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18 червня 2012 року за № 984/21296,
затверджено Форми декларації митної
вартості та Правил її заповнення.

Цими Правилами визначено порядок
заповнення декларації митної вартості
(ДМВ), яка використовується:
декларантом або уповноваженою ним
особою - при визначенні та заявленні
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту; митним органом - при
здійсненні контролю за правильністю
визначення декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України відповідно
до митного режиму імпорту.

Згідно п.1.10. Правил, декларант або
уповноважена ним особа самостійно
заповнює всі графи ДМВ відповідно до
порядку їх заповнення, за винятком
граф, призначених для відміток митного
органу. У графі 20 Правил заповнення ДМВ
зазначаються витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
якщо ці витрати відповідно до умов
поставки не були включені до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті.

Для підтвердження витрат на
транспортування декларантом,
відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України 2012, подаються транспортні
(перевізні) документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів. До зазначених документів
можуть належати: - рахунок-фактура (акт
виконаних робіт (наданих послуг)) від
виконавця договору (контракту) про
надання транспортно-експедиційних
послуг, що містить реквізити сторін,
суму та умови платежу, інші відомості,
відповідно до яких встановлюється
належність послуг до товарів; -
банківські та платіжні документи, що
підтверджують факт оплати
транспортно-експедиційних послуг
відповідно до виставленого
рахунка-фактури; - калькуляція
транспортних витрат (якщо перевезення
товарів здійснюється з використанням
власного транспортного засобу), що
містить відомості про маршрут
перевезення, його протяжність у
кілометрах до місця ввезення на митну
територію України та по митній
території України, розмір тарифної
ставки на перевезення за одиницю
виміру (вагу) товару за 1 кілометр
маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про
фактичні витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України, для розрахунку
зазначених витрат використовуються
тарифи, які застосовуються
перевізниками для відповідного виду
транспорту, що діяли на дату
транспортування товару.

Тобто, підтвердженням витрат на
транспортування є документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів, до
яких зокрема належить рахунок-фактура,
довідка підприємства-перевізника, що
здійснило перевезення, яка містить
реквізити товаротранспортного
документа, відомості про маршрут
перевезення, розмір плати за надання
транспортно-експедиційних послуг та
підписи керівника і головного
бухгалтера такого підприємства.

Під час апеляційного перегляду справи
встановлено, що Севастопольською
митницею встановлені порушення в
частині формування позивачем митної
вартості імпортованих товарів, в
результаті чого позивач занизив їх
митну вартість на суму витрат на
транспортування після їх ввезення на
митну територію України.

Транспортно-експедиційне
обслуговування товарів для ТОВ «СТК
«Добрострой» здійснювалось
перевізниками: ФОП ОСОБА_4 (експедитор
ТОВ «Ворлд Стрим»), ТОВ «І.Т.
Березовиця», ТОВ «ММ-транс» (ФОП
ОСОБА_5), ПП «Факторіал-Груп», ПП
«Транспортна компанія «Зірка».

На підтвердження надання послуг з
перевезення вантажів ФОП ОСОБА_4
(експедитор ТОВ «Ворлд Стрим»), ТОВ «І.Т.
Березовиця», ТОВ «ММ-транс» (ФОП
ОСОБА_5), ПП «Факторіал-Груп», ПП
«Транспортна компанія «Зірка» надані
акти виконаних робіт та
рахунки-фактури, в яких зазначається
загальна сума до сплати (загальна
вартість виконаних робіт (наданих
послуг)) без її розподілу на такі
складові як: загальна вартість
транспортування, вартість
транспортування до та після митного
кордону України, винагорода
експедитора тощо.

З метою підтвердження розподілу витрат
на транспортування товарів до та після
митного кордону України перевізниками
також надано довідки (калькуляцій) про
транспортні послуги.

В ході перевірці правильності
визначення позивачем митної вартості
імпортованих товарів Севастопольською
митницею були досліджені договори
доручення на транспортно-експедиційне
обслуговування, рахунки-фактури,
міжнародні товарно-транспортні
накладні, платіжні доручення, акти
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг), заявки-додатки,
довідки та калькуляції про транспортні
послуги, які підтверджують вартість
перевезення вантажів з виділенням суми
витрат, що була фактично сплачена
позивачем за транспортування
(перевезення) товарів, до митної
території України та по митній
території України.

Отже, позивачем виконані умови митного
законодавства України в частині
підтвердження правильності визначення
митної вартості, до якої не включено
витрати на транспортування після
ввезення товарів на митну територію
України, які виділені з ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, та таке виділення
документально підтверджено та
піддається обчисленню.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що контролюючий орган
безпідставно не врахував всіх
первинних документів, які виставлялися
перевізникові за перевезення, які
передбачають вартість транспортних
послуг, аналіз яких дає можливість
ідентифікації та виділення витрат на
транспортування імпортованого товару
після ввезення, не включених до ціни, з
загального розміру витрат на
транспортування до митного кордону
України, які за змістом та формою
відповідають вимогам закону, що
висуваються до первинних документів,
та інформація в яких складена у спосіб,
сумісний з принципами бухгалтерського
обліку, формально пославшись лише на
відсутність первинних документів
(актів виконаних робіт) з розбивкою
транспортних витрат до та після
перетину митного кордону України.

З приводу невірної класифікації
товарів - оздоблювальні профілі,
виготовлені з алюмінієвого сплаву, для
оздоблення підложних поверхонь,
паркету кахельної плитки, сходинок та
іншого, торгівельної марки «ЕFFЕСТОR»,
виробник ЕFFЕСТОR S.А. Польща, судова
колегія Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
встановила наступне.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про митний тариф України», митний
тариф України - це систематизований
згідно з Українською класифікацією
товарів зовнішньоекономічної
діяльності перелік ставок ввізного
мита, яке справляється з товарів, що
ввозяться на митну територію України.
Товарною номенклатурою Митного тарифу
України є Українська класифікація
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТЗЕД), яка побудована на
Гармонізованій системі опису та
кодування товарів, запровадженої
Всесвітньою митною організацією та
Комбінованої номенклатури
Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТЗЕД
провадиться з урахуванням
визначальних характеристик товару та
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів та пояснень до
УКТЗЕД.

Згідно зі статтею 311 Митного кодексу, в
УКТЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів. Для
докладнішої товарної класифікації
використовується сьомий, восьмий,
дев'ятий та десятий знаки цифрового
коду. Структура десятизнакового
цифрового кодового позначення товарів
в УКТЗЕД включає код групи (перші два
знаки), товарної позиції (перші чотири
знаки), товарної підпозиції (перші
шість знаків), товарної категорії
(перші вісім знаків), товарної
підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД, що є Додатком до
Закону України «Про митний тариф
України», класифікація товарів в
УКТЗЕД здійснюється за такими
правилами:

1. назви розділів, груп і підгруп
наводяться лише для зручності
користування УКТЗЕД; для юридичних
цілей класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп і, якщо цими назвами не
передбачено іншого, відповідно до
таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної
позиції на будь-який виріб стосується
також некомплектного чи незавершеного
виробу за умови, що він має основну
властивість комплектного чи
завершеного виробу. Це правило
стосується також комплектного чи
завершеного виробу (або такого, що
класифікується як комплектний чи
завершений згідно з цим правилом),
незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної
позиції на будь-який матеріал чи
речовину стосується також сумішей або
сполук цього матеріалу чи речовини з
іншими матеріалами чи речовинами.
Будь-яке посилання на товар з певного
матеріалу чи речовини розглядається як
посилання на товар, що повністю або
частково складається з цього матеріалу
чи речовини. Класифікація товару, що
складається більше ніж з одного
матеріалу чи речовини, здійснюється
відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з
будь-яких інших причин товар на перший
погляд (prima facie) можна віднести до двох
чи більше товарних позицій, його
класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній
позиції, в якій товар описується
конкретніше порівняно з товарними
позиціями, де дається більш загальний
його опис. Однак у разі коли кожна з
двох або більше товарних позицій
стосується лише частини матеріалів чи
речовин, що входять до складу суміші чи
багатокомпонентного товару, або лише
частини товарів, що надходять у продаж
у наборі для роздрібної торгівлі, тоді
ці товарні позиції вважаються
рівнозначними щодо цього товару,
навіть якщо в одній з них подається
повніший або точніший опис цього
товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари,
які складаються з різних матеріалів
або вироблені з різних компонентів,
товари, що надходять у продаж у наборах
для роздрібної торгівлі, класифікація
яких не може здійснюватися згідно з
правилом 3 (a), повинні класифікуватися
за тим матеріалом чи компонентом, які
визначають основні властивості цих
товарів за умови, що цей критерій можна
застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна
здійснити відповідно до правила 3 (a) або
3 (b), повинен класифікуватися в товарній
позиції з найбільшим порядковим
номером серед номерів товарних
позицій, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація
товарів у товарних підпозиціях,
товарних категоріях і товарних
підкатегоріях здійснюється відповідно
до назви останніх, а також приміток, які
їх стосуються, з урахуванням певних
застережень (mutatismutandis), положень
вищенаведених правил за умови, що
порівнювати можна лише назви одного
рівня деталізації. Для цілей цього
правила також можуть застосовуватися
відповідні примітки до розділів і груп,
якщо в контексті не зазначено інше.

Приписами пункту 35 статті 1 Митного
кодексу України 2002 визначено, що
пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Згідно зі статтею 86 Митного кодексу
України 2002, митна декларація
приймається та реєструється митним
органом у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України або
уповноваженим ним органом. Подання
митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї подано всі необхідні документи.

За приписами статті 69 Митного кодексу
України, товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні
органи здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТЗЕД. У разі виявлення під час
митного оформлення товарів або після
нього порушення правил класифікації
товарів митний орган має право
самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу
України 2002, класифікація товарів, тобто
їх віднесення до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД,
здійснюється митними органами. Рішення
митних органів щодо класифікації
товарів для митних цілей є
обов'язковими для підприємств і
громадян.

Контроль правильності класифікації
товарів визначений розділом 3 Порядку
роботи відділу митних платежів,
підрозділу митного оформлення митного
органу та митного поста при вирішенні
питань класифікації товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 650 від
30.05.2012 року, де вказано, що декларант або
уповноважена ним особа класифікує
товари згідно з УКТЗЕД при їх
декларуванні відповідно до статті 69
Кодексу. Посадові особи ПМО чи митного
поста, ВМП здійснюють контроль
правильності класифікації товарів під
час проведення митних формальностей
при митному оформленні товарів. Обсяг
контролю, достатнього для забезпечення
додержання правил класифікації
товарів при митному оформленні,
визначається на основі результатів
застосування системи управління
ризиками.

Контроль правильності класифікації
товарів здійснюється шляхом перевірки
відповідності опису товару в митній
декларації процедурі декларування
згідно з вимогами статті 257 Кодексу;
відомостей про товар та коду товару
згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній
декларації, відомостям про товар
(найменування, опис, визначальні
характеристики для класифікації
товарів тощо), зазначеним у наданих для
митного контролю документах, шляхом
перевірки дотримання вимог Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД, з
врахуванням Пояснень до УКТЗЕД,
рекомендацій, розроблених центральним
органом виконавчої влади у сфері
митної справи відповідно до вимог
статті 68 Кодексу; заявленого коду
товару відомостям, наведеним у базі
даних «Класифікаційні рішення»
програми «Інспектор 2006» ЄАІС. У разі
неможливості однозначно перевірити
правильність класифікації товару на
підставі задекларованих відомостей
відповідно до вимог ст. 69 Митного
кодексу України декларант або
уповноважена ним особа письмово
повідомляє про необхідність надання
додаткових документів чи відомостей,
необхідних для підтвердження
задекларованого ним коду товару згідно
з УКТЗЕД.

Тобто, нормами передбачено, що
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в Українській
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, є
виключно компетенцією митних органів.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем за вантажно-митними
деклараціями від 28.07.2011 № 123000009/2011/2155,
від 08.06.2011 № 123000009/2011/1630, від 13.10.2010 №
123000009/2010/3790, від 05.04.2011 № 123000009/2011/0918, від
12.10.2011 № 123000009/2011/3075, від 29.05.2012 №
123000008/2012/0270, від 11.01.2011 № 1230009/2011/0046, від
14.09.2011 № 1230009/2011/2760, від 12.07.2012 №
123000005/2012/0153, від 02.10.2012 № 123000005/2012/0347 був
імпортований товар - оздоблювальні
профілі (поріжки) з алюмінієвого сплаву
для декоративного оздоблювання
підложних поверхонь, паркету,
кахельної плитки, сходинок та іншого, в
утому числі профіль для закріплення
кінців покриттів А01, профіль
з'єднувальний самоклеючийся А02, куток
А30, куток самоклеючийся А31, куток А32,
торгівельної марки «ЕFFЕСТОR», виробник
ЕFFЕСТОR S.А. Польща.

Товар декларувався позивачем у
товарній позиції 7604, підпозиції 7604 29 90 00
- інші профілі.

Згідно пояснень до УКТЗЕД до товарної
позиції 7604 відносяться - прутки, бруски
та профілі алюмінієві, до товарної
підпозиції 7604 29 90 00 - інші профілі.
Відповідно до п. (b) примітки 1 до групи 76
«профілі» - вироби катані, тягнуті,
пресовані, ковані або одержані
формуванням, які згорнуті або не
згорнуті у бунти, що мають однаковий за
всією довжиною поперечний переріз і не
відповідають будь-якому з визначень
прутків, брусків, дроту, плит, листів,
стрічок, фольги, труб або трубок. Цей
термін стосується також виробів литих
або спечених, тих самих форм і розмірів,
підданих обробленню після
виготовлення (крім обрізання крайок чи
зняття окалини), за умови, що це
оброблення не надає їм властивостей,
характерних для виробів інших товарних
позицій.

Призначенням оздоблювальних профілів,
виготовлених з алюмінієвого сплаву,
для оздоблення підложних поверхонь,
паркету кахельної плитки, сходинок та
іншого, торгівельної марки «ЕFFЕСТОR»,
виробник ЕFFЕСТОR S.А. Польща, є
декоративне оздоблювання підложних
поверхонь, паркету, кахельної плитки,
сходинок тощо. А згідно з базою даних
класифікаційних рішень оздоблювальні
профілі (поріжки) з алюмінієвого сплаву
для декоративного оздоблювання
підложних поверхонь, паркету кахельної
плитки, сходинок тощо затверджені за
кодом товару 7604 29 90 00.

В той же час, до товарної позицій 8302
відносяться - арматура, кріплення,
фурнітура та аналогічні вироби з
недорогоцінних металів, що
використовуються для меблів, дверей,
сходів, вікон, віконниць, у салонах
транспортних засобів, для лимарських
виробів, валіз, ящиків, скриньок та
аналогічних виробів; кронштейни,
вішалки для одягу, капелюхів, підставки
та аналогічні вироби з недорогоцінних
металів; ролики з арматурою з
недорогоцінних металів; замикальні
пристрої для автоматичних дверей з
недорогоцінних металів.

Відповідно до пункту D) пояснень до
товарної позиції 8302, до цієї товарної
позиції включаються кріпильна
арматура, фурнітура та аналогічні
вироби для будинків. У цю групу товарів
входять: 1) дверні запобіжні пристрої з
ланцюжком, засувом і т.п.; шпінгалети
або болти для віконних рам і кріплення
до них; віконні засувки та опори
(підтримки); ключі для фрамуг чи
світлових люків, стійки і фурнітура;
каютні гачки та вічка; гачки і
кріплення для подвійних віконних рам;
гачки, засувки, фіксатори, кронштейни і
кінцеві ролики для жалюзі чи штор;
пластини для поштових скриньок; дверні
сигнальні молотки, вічка для
спостереження і т.п. (крім оснащених
оптичними елементами); 2) заскочки
(включаючи кульові пружинні заскочки),
засуви, засувки, клямки і т.п. (крім
засувів, що відкриваються ключем, які
входять до товарної позиції 8301) для
дверей; 3) фурнітура для ковзних дверей
чи вікон магазинів, гаражів, сараїв,
ангарів і т.п.; 4) пластини замкових шпар
і наличники замків для дверей у
будівлях; 5) фурнітура для фіранок, штор
або портьєр; затискні гачки, що
направляють пристрої і тримачі вузлів
для шторних мотузок і т.п.; сходова
фурнітура, така як захисні пристрої для
сходинок; затискачі для сходових
килимів, сходові прути, набалдашники
сходового поруччя. Штоки, трубки і
прути, придатні для використання як
штоки для фіранок або сходових прутів і
т.п., лише розрізані за довжиною і
просвердлені, класифікуються залежно
від матеріалу, з якого вони
виготовлені; 6) кутові кріплення,
закріпні пластини, куточки і т.п. для
дверей, вікон чи жалюзі; 7) засуви і
скоби для дверей; ручки і набалдашники
для дверей, включаючи ручки для замків
чи клямок; 8) дверні фіксатори і
закриваючі пристрої для дверей (крім
тих, що відносяться до пункту (Н) нижче).

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з вірним
висновком суду першої інстанції, що
визначення відповідачем необхідності
класифікації імпортованих позивачем
товарів за товарною позицією 8302, як
кріпильної арматури, фурнітури та
аналогічних виробів для будинків, не
ґрунтується на нормах митного
законодавства України.

Тим більш, судова колегія враховує, що
при переміщенні товару через митний
кордон України перевірка правильності
класифікації товару згідно з УКТЗЕД,
нарахування податків і зборів за ВМД
проводилась відповідачем на підставі
заявлених позивачем відомостей про
товар та будь-які зауваження щодо
правильності заповнення ВМД стосовно
класифікації та кодування товару під
час митного оформлення з боку
відповідача були відсутні, а документи,
що були подані для визначення коду
товару згідно з УКТЗЕД у митного органу
не викликали сумнівів. Під час
проведення митного оформлення
відповідачем не приймалось рішення про
визначення іншого коду товару відносно
товару, який імпортовано позивачем на
підставі зазначених в акті перевірки
вантажних митних декларацій, та було
погоджено код товару згідно УКТЗЕД.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги з підстав їх спростування
матеріалами справи та встановленими
обставинами, оскільки наявності
порушень з боку ТОВ «СТК «Добрострой»
не знайшли свого підтвердження та
спростовані фактичними обставинами та
доказами.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Севастопольської
митниці Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 05.12.13 у
справі № 827/2269/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.А.Санакоєва

Судді підпис А.С.
Цикуренко

підпис Г.М. Іщенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.А.Санакоєва