Справа № 162/2449/13-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 р.
Справа № 1288/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 09.01.2014 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 16.12.2013 року звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій щодо відмови у
проведенні перерахунку пенсії
неправомірними та зобов'язання
перерахувати та виплатити пенсію в
межах строку позовної давності
відповідно до ч.2 ст.56 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон №796-XII) із збільшенням пенсії на
один процент заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений стаж.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до статті 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон № 1788-XII) та статті 55 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
При перерахунку їй пенсії, збільшуючи
її на 1%, відповідач керувався тільки
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV), тобто
порушив право позивача на пільговий
характер розрахункової величини,
визначений частиною 2 статті 56 Закону
України Закону № 796-ХІІ. У зв'язку з
наведеним просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі, зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з її збільшенням на 1 %
заробітку за кожен рік роботи понад
мінімальний стаж 15 років в межах
шестимісячного строку звернення до
суду. Постанову у межах суми стягнення
за один місяць звернути до негайного
виконання.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 09.01.2014 року
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій - задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1 % заробітку за кожен
рік роботи понад мінімальний стаж 20
років відповідно до положень частини 2
статті 56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, починаючи з 26 червня 2013 року,
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
із збільшенням пенсії на 1 % заробітку
за кожний рік роботи понад стаж 20 років,
але не вище 75 % заробітку. Постанову у
межах суми стягнення за один місяць
звернуто до негайного виконання. В
решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1 68 (шістдесят вісім)
гривень 82 копійки судових витрат
шляхом їх безспірного списання
Головним управлінням Державної
казначейської служби у Волинській
області у межах відповідних бюджетних
призначень, наданих бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить вищезазначену
постанову скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що згідно
частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ право
на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менше як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожен рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж, але не вище 75%
заробітку. Вказана стаття визначає
розмір пенсії громадянина залежно від
наявного в нього стажу, але аж ніяк не
розмір доплати до пенсії за
понаднормативний стаж. Поняття доплати
до пенсії за понаднормативний
страховий стаж законодавцем закладено
в статті 28 Закону № 1058-IV, згідно якого
за кожен рік страхового стажу понад 25
років для чоловіків пенсія за віком
збільшується на 1 % розміру пенсії,
обчисленої відповідно до статті 27
цього Закону, але не більше ніж на 1 %
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
статті. Вважає, що застосування двох
законодавчих актів потягне за собою
подвійну виплату у вигляді збільшення
розміру пенсії та доплати за
понаднормативний стаж. Стаття 55 Закону
№ 796-ХІІ не передбачає проведення
перерахунку пенсії згідно цього
Закону, а лише її призначення. Просить
взяти до уваги, що позивачу нарахування
пенсії по віку здійснено відповідно до
Закону № 1058-IV.

З урахуванням вимог ч. 8 ст. 183-2 та п. 3 ч. 1
ст. 197 КАС України апеляційний розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки позивач обрав умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом №
796-XII, тому дії відповідача при
перерахунку її пенсії відповідно до ч. 2
ст. 56 цього Закону є протиправними, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню. Виходячи із строків
звернення до адміністративного суду,
суд задовольнив позовні вимоги
позивача щодо зобов'язання УПФ України
в Любешівському районі провести
перерахунок та виплату пенсії із
збільшенням її розміру на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений стаж - 15 років з 26 червня
2013 року і визнає дії УПФ України в
Любешівському районі по не проведенні
позивачу розрахунку пенсії за цей
період із збільшенням її на 1% заробітку
за кожний рік роботи понад
встановлений мінімальний стаж 15 років
протиправними, оскільки позивач
звернувся до адміністративного суду за
захистом прав 25 грудня 2013 року.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справами, що позивач
ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що підтверджено відповідним
посвідченням. З розпорядження та
заперечення відповідача вбачається, що
пенсію позивачка отримує з 01 грудня 1991
року. Пенсія призначена і обрахована
відповідно до Закону СРСР від 15.05.1990
року та Закону УРСР від 28.02.1991 року «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Зі змісту
розпоряджень про призначення та
перерахунок пенсії датованих до 01
січня 2004 року, вбачається, що позивачка
отримувала пенсійні виплати з
врахуванням положень частини 2 статті 56
Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії
на 1 % заробітку за кожний рік роботи
понад стаж 15 років, але не більше 75 %
заробітку.

Згідно з розпорядженнями управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі, починаючи з 01
січня 2004 року, формула розрахунку
пенсії позивачці змінилася: введено
поняття понаднормативного стажу, який
розрахувався відповідно до положень
статті 28 Закону № 1058-IV.

Таким чином, з набранням чинності
Законом № 1058-IV відповідач самостійно
змінив умови нарахування пенсії
позивачу.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж
20 років для чоловіків, 15 років для
жінок, зі збільшенням пенсії на 1 %
заробітку за кожний рік роботи понад
установлений стаж, але не вище за 75 %
заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком № 1, чоловіки -
10 років і більше, жінки - 7 років 6
місяців і більше - не вище за 85 %
заробітку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок такого забезпечення громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом України
«Про пенсійне забезпечення» або
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Обставини справи свідчать про те, що
позивач обрав умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, встановлені
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Аналіз
ст.56 наведеного Закону свідчить про те,
що вона визначає особливі норми та
умови пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи. Отже,
потерпілий від наслідків
Чорнобильської катастрофи особа має
право за своїм вибором на одержання
пенсії на умовах, визначених вказаним
Законом.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56
Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28
Закону № 1058-IV, колегія суддів прийшла
до висновку, що для громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, підвищення до пенсії за
понад встановлений мінімальний стаж
роботи, має пільговий характер власне
щодо тривалості трудового стажу та
величини, з якої проводиться
розрахунок.

Таким чином, оскільки позивач
отримував пенсію, призначену
відповідно до Закону №796-XII, то її
збільшення повинно проводитися згідно
норм цього ж Закону. Отже, дії
відповідача щодо відмови в задоволенні
заяви ОСОБА_1 з 26 червня 2013 року про
перерахунок йому пенсії відповідно до
частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ, є
протиправними.

Колегія суддів встановила, що оскільки
позивач обрав пенсію, призначену
відповідно до Закону № 796-ХІІ, то її
збільшення повинно проводитись згідно
норм цього ж Закону, адже пенсія їй
призначалась відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відтак апеляційний суд приходить до
переконання, що судом першої інстанції
було повно і правильно встановлено
фактичні обставини справи та ухвалено
судове рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта висновків суду не
спростовують, а тому подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 09.01.2014 року
у справі № 162/2449/13-а пр. № 2-а/162/4/2014 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар