Справа № 804/1351/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 р. Справа № 804/1351/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Закритого акціонерного
товариства «Канді» про стягнення
коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулась до суду з
адміністративним позовом про
стягнення коштів Закритого
акціонерного товариства «Канді» з
рахунків у банках у розмірі
податкового боргу в сумі 6152,50 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач має заборгованість з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності в
розмірі 6152,50 грн., яка утворилась
внаслідок несплати узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" № від 04.07.2013 року, яким
визначене грошове зобов'язання в сумі
5132,50 грн. та податкового
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 04.04.2013 року, яким визначене грошове
зобов'язання в сумі 1020,00 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи без його участі,
просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертався.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що Закрите акціонерне
товариство «Канді» зареєстроване в
якості юридичної особи та знаходиться
на податковому обліку в Державній
податковій інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Відповідач має заборгованість перед
бюджетом з орендної плати за земельні
ділянки державної або комунальної
власності в розмірі 6152,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем проведено камеральну
перевірку податкової декларації з
плати за землю (орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік
Закритого акціонерного товариства
«Канді», за результатами якої було
складено акт № 941/15-4/13469052 від 21.03.2013
року, яким встановлено, що
підприємством в порушення п.п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України не подано
податкову декларацію з плати за землю
(орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
за 2013 рік.

На підставі акту № 941/15-4/13469052 від 21.03.2013
року Державною податковою інспекцією у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було винесене податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 04.04.2013 року, яким визначене грошове
зобов'язання за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн.

Крім того, позивачем проведено
документальну невиїзну перевірку
Закритого акціонерного товариства
«Канді» з питань достовірності,
повноти нарахування та своєчасності
сплати орендної плати за землю за
період січень - квітень 2013 року, за
результатами якої було складено акт №
1612/15-4/13469052 від 25.06.2013 року, яким
встановлено, що підприємством в
порушення п.п. 286.2 ст. 286 Податкового
кодексу України занижено розмір
податкового зобов'язання по орендній
платі за землю за січень - квітень 2013
року в сумі 4106,00 грн.

На підставі акту перевірки № 1612/15-4/13469052
від 25.06.2013 року Державною податковою
інспекцією у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області винесене
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № від 04.07.2013 року, яким
визначене грошове зобов'язання в сумі
5132,50 грн., з яких за основним платежем -
4106,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 1026,50 грн.

У зв'язку з несплатою до бюджету
податкового боргу на адресу
відповідача були виставлені перша
податкова вимога № 1/1167 від 01.09.2009 року
та друга податкова вимога № 2/1335 від
15.10.2009 року.

Таким чином, загальна сума
заборгованості Закритого акціонерного
товариства «Канді» з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності становить 6152,50
грн., яка в добровільному порядку не
сплачена.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-6.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом. Згідно
з п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання. Згідно до п.36.1,
п.36.2 ст.36 Податкового Кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Відповідно до п.46.1
ст.46 Податкового Кодексу України,
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Відповідно до підпункту 49.18.1 п.
49.18. ст. 49 Податкового кодексу України
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця. За
положеннями ст. 202 Податкового кодексу
України звітним (податковим) періодом є
один календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал. Згідно з п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового
кодексу України, платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. Пунктом
287.3 ст. 287 Податкового кодексу України
встановлено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця. Відповідно до п. 57.3
ст. 57 Податкового кодексу України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення. Згідно з п. 58.3 ст.
58 Податкового кодексу України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення. Пунктом 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Відповідно до
п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини. Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд в порядку
адміністративного судочинства може
прийняти постанову про стягнення з
відповідача коштів.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позовні вимоги Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області підлягають задоволенню,
оскільки підтверджені належними та
допустимими доказами.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Стягнути кошти Закритого акціонерного
товариства «Канді» () з
рахунків у банках, обслуговуючих
Закрите акціонерне товариство «Канді»
() у розмірі податкового
боргу з орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності в сумі 6152 (шість тисяч сто
п'ятдесят дві) грн. 50 коп.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та у строки, визначені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя О.Б. Ляшко