Справа № 826/275/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2014 року № 826/275/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПриватного акціонерного
Українсько-Американське підприємство
з іноземними інвестиціями "Фінанси та
Кредит"до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті
Києвіпровизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
представника позивача - Слободяна Б.Ю.
(довіреність б/н від 15.07.2013),
представника відповідача - Стеценка
М.В. (довіреність № 957/9/26-55-10-02-09 від
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 06.02.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ним було належним
чином здійснено оплату за
товари/послуги, у зв'язку з придбанням
яких було сформовано залишок
від'ємного значення ПДВ попередніх
періодів за період з жовтня 2006 року по
квітень 2011 року, та відповідні первинні
документи, а саме платіжні доручення,
на підтвердження зазначеного факту
було надано відповідачу.
Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю, надав додаткові усні
пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 29.01.2014
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Доводи відповідача викладені в
письмових запереченнях аналогічні
доводам та висновкам викладеним в
актах перевірки № 42/26-55-22-02/20043902 від
02.07.2013 та № 683/26-55-22-02/20043902 від 22.11.2013.
У судових засіданнях представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -
В період з 03.06.2013 по 21.06.2013 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві була проведена
позапланова виїзна перевірка
Приватного акціонерного товариства
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит" з
питань правильності формування
від'ємного значення суми податку на
додану вартість станом на 31.03.2013.
За результатами перевірки складено акт
№ 42/26-55-22-02/20043902 від 02.07.2013, яким
встановлено порушення підпунктів 14.1.11,
14.1.181 пункту 14.1 статті14, пункту 102.5
статті 102, підпункту 135.5.4 пункту 135.5
статті 135, підпунктів 198.1, 198.3 статті 198,
статті 200 Податкового кодексу України
в результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з
податку на додану вартість за період з
01.04.2011 по 31.03.2013 на загальну суму 2 509 455,00
До такого висновку податковий орган
дійшов виходячи, утому числі, з
ПрАТ СП "Фінанси та Кредит"
задекларовано залишок від'ємного
значення податку попередніх
податкових періодів з березня 2010 року
у сумі 986997,00 грн. сформований за
придбаними товарами/послугами, які
протягом терміну позовної давності
платником ПДВ є неоплаченими, з огляду
на що вважаються такими, що безоплатно
отримані, а отже факт їх придбання
відсутній та право на податковий
кредит за такими товарами/послугами у
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про порушення ПрАТ СП
"Фінанси та Кредит" підпункту 14.1.11
пункту 14.1 статті14, пункту 102.5 статті 102,
підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135,
підпункту 198.3 статті 198, статті 200
Податкового кодексу України в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з
податку на додану вартість за березень
2013 року на 986 997,00грн.
Приватним акціонерним товариством
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит" були
подані заперечення на акт №
42/26-55-22-02/20043902 від 02.07.2013, за результатами
розгляду яких листом № 5341/10/26-22-02-10
від 29.07.2013 повідомлено про те, що
заперечення залишено без змін.
01.08.2013 на підставі акта перевірки №
42/26-55-22-02/20043902 від 02.07.2013 прийняті
податкові повідомлення - рішення №
значення суми податку на додану
вартість на 2 506455,00 грн. та
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 226 800,00
Приватним акціонерним товариством
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит" до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві була подана скарга на податкові
повідомлення - рішення №
за результатами розгляду якої прийнято
рішення № 4856/10/26-15-10-04 від 07.10.2013, яким
скаргу задоволено частково, скасовано
податкове повідомлення - рішення №
2 від 01.08.2013 та податкове
повідомлення - рішення № 2 від
01.08.2013 в частині зменшення від'ємного
значення ПДВ за квітень 2011 року на 636399,00
грн., за лютий 2012 року на 281395,00 грн., за
квітень 2012 року на 47365,00 грн., за жовтень
2012 року на 368050,00 грн. та за
листопад 2012 року на 367688,00 грн.

21.10.2013 прийнято податкове повідомлення
- рішення № 2, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за березень 2013 року на
986997,00 грн.

Приватним акціонерним товариством
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит" до
Міністерства доходів та зборів України
була подана скарга на податкові
повідомлення - рішення № 2 від
01.08.2013 та № 2 від 21.10.2013.

Відповідно до рішення Міністерства
доходів та зборів України
№ 14496/6/99-99-10-01-15 від 01.11.2013 строк
розгляду скарги ПрАТ СП "Фінанси та
Кредит" продовжено до 16.12.2013 та доручено
Головному управлінню Міндоходів у
м. Києві забезпечити проведення ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві документальної позапланової
перевірки ПрАТ СП "Фінанси та Кредит" з
питань, що стало предметом оскарження.

В період з 14.11.2013 по 21.1.2013 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві проведена позапланова
виїзна перевірка Приватного
акціонерного товариства Спільне
українсько-американське підприємство
з іноземною інвестицією «Фінанси та
Кредит» з питань правильності
формування від'ємного значення суми
податку на додану вартість у
відповідності до рішення про
подовження строку розгляду скарги
№14496/6/99-99-10-01-15 від 01.11.2013 Міністерства
доходів і зборів України.

За результатами перевірки складено акт
№ 683/26-55-22-02/20043902 від 22.11.2013, яким
встановлено порушення підпунктів 14.1.11,
14.1.181 пункту 14.1. статті 14, пункту 102.5
статті 102, пунктів 198.1, 198.3 статті 198,
статті 200 Податкового кодексу України в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з
податку на додану вартість за період з
жовтня 2006 року по квітень 2011 року, який
задекларовано в податковій декларації
з ПДВ за березень 2013 року, на суму
986 997,00 грн.

На сторінці 4 зазначеного акту вказано
наступне: "При проведенні перевірки
правильності формування залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 24
Декларації з ПДВ) в сумі 986 997 грн., яке
задекларовано в Декларації з податку
на додану вартість за березень 2013 року
(реєстраційний номер 7 від 18.04.13) та
виникло за період з жовтня 2006 року по
квітень 2011 року і відображено в додатку
№ 2 до податкової декларації з ПДВ за
березень 2013 року (реєстраційний номер
від 18.04.2013) встановлено завищення
задекларованих показників від'ємного
значення в загальній сумі 986 997 грн.

Згідно аналізу додатку 2 «Довідки про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеною після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включення до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» ПрАТ СП «Фінанси
та Кредит» задекларовано від'ємне
значення в сумі 986 997 грн.

Задекларована сума сформована
Підприємством в період з жовтня 2006 року
по квітень 2011 року.

В ході проведення перевірки
посадовими особами ПрАТ СП
«Фінанси та Кредит», відповідальними
за фінансово-господарську
діяльність, не надано до перевірки
первинних документів, підтверджуючих
оплату придбаних товарів (робіт,
послуг) за період з жовтня 2006 року по
квітень 2011 року, по яким Підприємством
сформовано від'ємне значення з ПДВ в
сумі 986 997 грн.

Посадовими особами ПрАТ СП «Фінанси та
Кредит» не надано письмових пояснень з
приводу ненадання первинних
документів."

12.12.2013 Міністерством доходів і зборів
України прийнято рішення
№ 17405/6/99-65-10-01-15, яким скаргу Приватного
акціонерного товариства Спільне
українсько-американське підприємство
з іноземнимою інвестицією «Фінанси та
Кредит» залишено без задоволення, а
податкове повідомлення - рішення №
2 від 21.10.2013 без змін.

Приватне акціонерне товариство
"Спільне Українсько-Американське
підприємство з іноземними
інвестиціями "Фінанси та Кредит" не
погоджуючись з податковими
повідомленнями - рішеннями № 2 від
01.08.2013 та № 2 від 21.10.2013.звернулось
з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1
статті 60 Податкового кодексу України
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, зокрема, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового
кодексу України, встановлено, що у
випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і
60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу.

Відповідно до пункту 15 Положення про
порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1203 від 19.11.2012 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.12.2012 за
№ 2046/22358 копія рішення, прийнятого
органом державної податкової служби
вищого рівня за результатами розгляду
первинної скарги платника податків,
надсилається для виконання до органу
державної податкової служби за місцем
взяття на облік платника податків і
зберігається у справі з матеріалами
розгляду скарги, які долучаються до
справи платника податків.

Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІІ Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1246 від 28.11.2012 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 якщо
за результатами адміністративного або
судового оскарження грошове
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість зменшується, то до
платника податків направляється
податкове повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання, якому присвоюється номер
та яке вноситься до відповідного
реєстру податкових повідомлень-рішень
у порядку, передбаченому пунктом 3.3
цього розділу. Податкове
повідомлення-рішення складається
згідно з цим пунктом органом державної
податкової служби, який склав
податкове повідомлення-рішення,
протягом 3 робочих днів з дня, що настає
за днем отримання таким органом
рішення за результатами
адміністративного або судового
оскарження.

Таким чином, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення, то
воно вважається відкликаним з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання або податкового боргу.

Рішенням Головного управління
Міндоходів № 4856/10/26-15-10-04 від 07.10.2013
скасовано податкове повідомлення -
рішення № 2 від 01.08.2013 в частині
зменшення від'ємного значення ПДВ за
квітень 2011 року на 636399,00 грн., за лютий
2012 року на 281395,00 грн., за квітень 2012 року
на 47365,00 грн., за жовтень 2012 року на 368050,00
грн. та за листопад 2012 року на 367688,00 грн.
та 21.10.2013 прийнято податкове
повідомлення - рішення № 2, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
березень 2013 року на 986997,00 грн.

Таким чином податкове повідомлення -
рішення № 2 від 01.08.2013 вважається
відкликаним

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог в частині щодо
часткового визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № 2 від 01.08.2013.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу
України встановлено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України;
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу , протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому
числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктами 200.2, 200.3 та 200.4 статті 200
Податкового кодексу України
встановлено, що при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно з пунктом 102.5 статті 102
Податкового кодексу України заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
безнадійна заборгованість -
заборгованість, що відповідає одній з
таких ознак, зокрема, заборгованість за
зобов'язаннями, щодо яких минув строк
позовної давності.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135
Податкового кодексу України
встановлено, що інші доходи включають
зокрема, вартість товарів, робіт,
послуг, безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Таким чином у разі якщо залишок
від'ємного значення податку
попереднього податкового періоду
сформовано платником за придбаними
товарами/послугами, які після
завершення строку позовної давності є
неоплаченими, то такі товари/послуги
вважаються безоплатно отриманими, з
огляду що відповідно до положень
пункту 198.3 статті 198 та пункту 200.4 статті
200 Податкового кодексу України право
на податковий кредит та бюджетне
відшкодування за такими
послугами/товарами платник втрачає.

Крім того, відповідно до
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Позивачем на підтвердження факту
здійснення оплати за товари/послуги
отримані в період з жовтня 2006 року по
квітень 2011 року за рахунок яких було
сформовано від'ємне значення з ПДВ в
сумі 986 997 грн. надано суду копії
договорів, реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних та
платіжних доручень.

В більшості наданих позивачем суду
копіях платіжних доручень в графі
"призначення платежу" міститься лише
посилання на рахунки/рахунки - фактури,
та відсутнє посилання на договори за
якими було отримано послуги/товар,
оплата якого здійснюється.

Рахунків/рахунків - фактур на підставі
яких здійснювалась оплата позивачем
суду надано не було, як і не було
зазначено про причини неможливості
надання відповідних документів.

Таким чином, у суду відсутня можливість
встановити, як взаємозв'язок між
наданими позивачем суду копіями
договорів та відповідними платіжними
дорученнями, так і встановити факт
того, на підставі чого та у зв'язку з
отриманням яких конкретно
товарів/послуг позивачем
здійснювалась оплата відповідно до
наданих ним суду платіжних доручень.

При цьому позивачем не надано суду
жодної первинної документації на
підтвердження факту отримання ним
товару/послуг в період з жовтня 2006 року
по квітень 2011 року відповідно до
договорів копії яких ним було надано
суду.

З наданих позивачем суду реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних є неможливим встановити факт
того, у зв'язку з здійсненням поставки
яких саме товарів/ наданням послуг було
складено податкові накладні зазначені
в них, у той час, як відповідних
податкових накладних позивачем суду
надано не було, як і не було зазначено
про причини неможливості їх надання.

Отже, у суду відсутня можливість
встановити факт того, що відповідно до
платіжних доручень, копії яких наявні в
матеріалах справи, було здійснено саме
оплату товарів та послуг, у зв'язку
здійсненням надання яких було складено
податкові накладні зазначені в
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних, та на підставі
яких було сформовано від'ємне значення
в ПДВ у розмірі 986 997,00 грн.

Таким чином, враховуючи те, що, як було
встановлено судом, надані позивачем
суду документи не підтверджуються факт
того, що відповідно до платіжних
доручень, копії яких були надані
позивачем суду було здійснено саме
оплату товарів та послуг, у зв'язку
здійсненням надання яких було складено
податкові накладні на підставі яких
було сформовано від'ємне значення в ПДВ
у розмірі 986 997,00 грн. за період з жовтня
2006 року по квітень 2011 року, позивачем не
доведено факт здійснення плати за
товар/послуги придбаних за період з
жовтня 2006 року по квітень 2011 року по
яким позивачем сформовано від'ємне
значення з ПДВ в сумі 986 997 грн. та строк
позовної давності за якими минув.

Крім того, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

Відповідно до акта № 683/26-55-22-02/20043902 від
22.11.2013 в ході проведення перевірки
посадовими особами ПрАТ СП
«Фінанси та Кредит», відповідальними
за фінансово-господарську
діяльність, не надано до перевірки
первинних документів, підтверджуючих
оплату придбаних товарів (робіт,
послуг) за період з жовтня 2006 року по
квітень 2011 року.

Позивач зазначивши у позовній заяві
про факт надання відповідачу первинних
документів, підтверджуючих оплату
придбаних товарів (робіт, послуг) за
період з жовтня 2006 року по квітень 2011
року, водночас не надав суду жодного
доказу на підтвердження факту їх
надання відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
висновку про те, що позивачем були
надано відповідачу первинні документи
на підтвердження факту здійснення
оплати товари (роботи, послуги) за
період з жовтня 2006 року по квітень 2011
року та наявність у відповідача
підстав для висновку про відсутність у
позивача відповідних документів на час
складання податкової звітності.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про відсутність у позивача
правових підстав для формування
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з
податку на додану вартість за період з
жовтня 2006 року по квітень 2011 року, який
задекларовано в податковій декларації
з ПДВ за березень 2013 року, на суму
986 997,00 грн.

З огляду на викладене, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
13.02.2014.