Справа № 262/8875/13-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк Н.А.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року справа №262/8875/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Василенко Л.А., Міронової Г.М.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Пролетарського районного
суду м.Донецька від 16 січня 2014 року у
справі № 262/8875/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м.Донецьку ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В:

19.12.2013 року позивач звернувся до
Пролетарського районного суду
м.Донецька з позовом до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м.Донецьку
ради, в якому просив визнати дії
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 14.02.2012 року до дати
ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Пролетарського районного суду
м.Донецька від 16 січня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м.Донецьку
ради за період з 14.02.2012 року по 18.06.2013
року залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подана апеляційна
скарга, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначив, що суд першої
інстанції не врахував того, що про
порушення своїх прав позивач дізналася
з письмової юридичної консультації
24.11.2013 року, після чого звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
допомоги, а тому вважає, що строк
звернення до суду з позовом ним не
пропущений.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, здійснюючи
апеляційний перегляд справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи те, що позивач з вказаним
позовом звернувся до суду першої
інстанції 19.12.2013 року, а позовні вимоги
стосуються щомісячних соціальних
виплат, які здійснювались за період з
14.02.2012 року, то позивач про порушення
своїх прав повинен був дізнаватися при
їх отриманні у меншому розмірі, тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
пропуск позивачем строку звернення до
суду за період до 18.06.2013 р.

Обставини, які б заважали (робили б
неможливим) звернення позивача до суду
з цим позовом, за матеріалами справи
відсутні.

Посилання позивача на те, що про
порушення своїх прав він дізнався з
письмової консультації адвоката,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки соціальні виплати, які
отримував позивач, носили щомісячний
характер, а тому про порушення своїх
прав позивач повинен був дізнаватися
щомісяця протягом спірного періоду при
кожному отриманні сум допомоги.

Посилання позивача на безпорадний стан
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки жодних доказів цього
апелянтом не надано.

Враховуючи те, що на час звернення до
суду з вказаним позовом, Кодексом
адміністративного судочинства України
встановлено шестимісячний строк
звернення до суду, а позивачем жодних
причин поважності пропуску строку для
звернення до суду не надано, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку про
залишення частини позовних вимог без
розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків,
зазначених судом першої інстанції, а
тому судом першої інстанції ухвала
прийнята з дотриманням норм
процесуального права, що в свою чергу є
підставою для залишення рішення суду
першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Пролетарського районного суду
м.Донецька від 16 січня 2014 року у справі
№ 262/8875/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м.Донецьку ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

Г.М. Міронова