Справа № 330/222/14-а
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/11/2014

Справа № 330/222/14-а

"11" лютого 2014 р. Якимівський районний
суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі - Корнієнко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС
відділу ДАЇ Шевченківського районного
управління ГУМВС України у м. Київі
прапорщика міліції Лавринчука Миколи
Петровича про скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Якимівського
районного суду Запорізької області з
адміністративним позовом до
Інспектора ДПС відділу ДАЇ
Шевченківського районного управління
ГУМВС України у м. Київі прапорщика
міліції Лавринчука Миколи Петровича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення,
посилаючись на те, що 23 січня 2014 року,
приблизно о 20 годині, позивач ОСОБА_1
керуючи належним йому на праві
власності автомобілем Хюндай Акцент
реєстраційний номер НОМЕР_1, провів
зупинку зазначеного автомобіля на
вулиці Дмитрівський м.Києва. Після
зупинки зазначеного транспортного
засобу відносно позивача ОСОБА_1
відповідачем інспектором
дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ
Шевченківського районного управління
ГУМВС України у м.Києві прапорщиком
міліції Лавринчуком М.П. ( надалі
відповідач ) було складено протокол про
адміністративне правопорушення щодо
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.122 ч.1 КУпАП.
Практично одночасно із складанням
протоколу відповідачем було
розглянуто зазначений протокол,
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення, до
ОСОБА_1 застосовано адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в 255 гривень.
Зазначені протокол та постанову
позивач вважає незаконними з
наступного: - як вбачається з тексту
оскаржуваної постанови та протоколу
позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
здійснення стоянки керованого ним
автомобілем у другому ряді, що
заборонено п.15.4 Правил дорожнього руху,
які затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.
(надалі ПДР). Але зазначене не
відповідає дійсності з наступного: рух
по вулиці Дмитрівській в м.Києві
здійснюється одночасно як
безрейковими транспортними засобами,
так і трамваями. Трамвайні колії
розташовані вздовж будинків вулиці,
колісні транспортні засоби здійснюють
рух між зазначеними коліями в два ряди
один одному назустріч. Керуючи
належним йому автомобілем ОСОБА_1
здійснив зупинку ТЗ вздовж трамвайної
колії, рух по якій здійснюють трамваї в
попутному напрямку, при цьому таку
зупинку позивач здійснив якомога
ближче до трамвайної колії з метою
уникнути заважати руху інших
автомобілів. Спеціально відведені
місця для зупинки транспортних засобів
або узбіччя на зазначеній частині
вулиці Дмитрівській відсутні. Таким
чином дії ОСОБА_1 цілком відповідають
вимогам п. 15.2 ПДР де зазначено, що за
відсутності спеціально відведених
місць чи узбіччя або коли зупинка чи
стоянка там неможливі, вони
дозволяються біля правого краю
проїзної частини ( якомога правіше, щоб
не перешкоджати іншим учасникам
дорожнього руху), а також вимогам п. 15.9
ПДР де зазначено, що зупинка ТЗ
заборонена на трамвайних коліях; - під
час складання протоколу відповідачем
було зазначено позивачу, що він зупинив
керований ним автомобіль в
забороненому для стоянці місці, при
цьому відповідач не зазначив саме з
яких підстав він вважає ОСОБА_1
порушником ПДР, обмежився лише
констатацією факту порушення
позивачем ПДР щодо неправильної
зупинки транспортного засобу. Позивач
свою незгоду щодо дій відповідача
висловив тим, що зазначив в протоколі
про відсутність дорожніх знаків, які б
забороняли стоянку або зупинку
транспортних засобів, а також
відсутністю дорожньої розмітки, яка б
інформувала водія про можливість
заборони зупинки або стоянки ТЗ (на час
складання протоколу ділянка вулиці
була засніжена, що в свою чергу
підтверджується виробленими позивачем
фотознімками). Крім того позивач
повідомив відповідача в усній формі, що
причиною зупинки керованого ним
автомобіля стала несправність
електропідсилювача керма, наявність
такої несправност відображується на
панелі приладів авто. Причиною такої
несправності стало обліплення снігом
датчику у зв"язку з чим необхідно було
здійснити зупинку. Але відповідач на
зазначене щ відреагував;
- протокол про адмінправопорушення,
який було складено відносно позивача
та постанова у справі про
адміністративне правопорушення, а саме
описові частини зазначених документів,
суперечать один одному. Так в протоколі
зазначено, що ОСОБА_1 "... в м.Києві по
вул.Дмитрівській здійснив стоянку в
другому ряді" в постанові зазначено, що
ОСОБА_1 "... в м.Києві здійснив стоянку по
вул.Дмитрівській 96-98 в другому ряді" .
Таким чином за змістом описової
частини постанови в останній
зазначено, що ОСОБА_1 здійснив стоянку
автомобіля в районі будинків № № 96, 98, в
протоколі таких відомостей не
відображено. Крім того позивач
зазначає, що зупинку ТЗ він здійснив в
іншому місці, тобто не в районі
зазначених будинків; - як було
зазначено раніше протокол та
постанова були складені
відповідачем одночасно, тобто без
будь-якого проміжку в часі. Після
складання зазначених документів копії
останніх документів були надані
позивачу, в протоколі позивач
зазначив свою незгоду з діями
інспектора ДПС. Фактично розгляд
справи відбувся без будь-якого
повідомлення позивача про місце та час
розгляду справи. Крім того позивач
зазначає, що розгляд справи відносно
нього не відповідає вимогам КУпАП, а
саме главі 22 зазначеного Кодексу, тобто
порушено порядок виклику особи, яка
вчинила правопорушення, повідомлення
її про місце та час розгляду справи. В
протоколі відповідач зазначив, що
розгляд справи відбудеться по
вул.Дмитрівській, при цьому не
конкретизовано в приміщенні якого
будинку, якого населеного пункту тощо.
На думку ОСОБА_1 такі дії відповідача
суттєво порушують права позивача під
час розгляду справи, а саме він не був
ознайомлений з протоколом перед
розглядом справи, не скористався
допомогою захисника, не мав можливості
надати свої доводи та міркування
стосовно інкримінованого йому
правопорушення, надати свої докази
тощо. Таким чином позивач просить
постанову ПС 1 № 234056 від 23 січня 2014 року,
винесену інспектором ДПС ДАТ
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві прапорщиком міліції Лавринчуком
Миколою Петровичем щодо притягнення
позивача ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП
скасувати, а справу закрити.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, але надали
суду заяву, в якій просить суд
розглянути позов без їх участі та
наполягають на задоволенню позовних
вимог.

Відповідач у судове засідання також не
з'явився, про день, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заяв про розгляд справи без
його участі або заперечень щодо позову,
не надав.

Згідно зі ст. 86 КАС України, оцінивши
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням є
(проступок) протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління, і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено,
що порушення водіями транспортних
засобів правил даної статті тягнуть за
собою накладення штрафу від
п"ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Пунктом 1.1. Правил дорожнього руху
встановлено, що ці Правила відповідно
до Закону України «Про дорожній рух»
встановлюють єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України.

Для наявності складу та події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП
необхідно, щоб у передбачених нормами
права суспільних відносинах, поведінка
водія транспортного засобу (умисна або
необережна), порушувала законодавчо
встановлене правило.

Із постанови серії ПС 1 № 234058 від 23.01.2014
року, винесеної інспектором ДПС
відділу ДАЇ Шевченківського районного
управління ГУМВС Україним у м. Київі
прапорщиком міліції Лавринчуком
Миколою Петровичем, вбачається, що
позивач був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП. Йому було обрано
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 510 гривень.
Правопорушення полягає у невиконанні
ОСОБА_1 п. 15.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанова
посадової особи по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України (далі КАС України),
з особливостями визначеними КУпАП.
Виходячи з правового змісту цих вимог
законодавства, передбачено, що даний
позов розглядається в порядку та
відповідно до вимог КАС України, з
урахуванням особливостей визначених
КУпАП.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких встановлюється наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Обов'язок по доведені своїх
вимог та заперечень покладається на
сторони, які зобов'язані довести ці
обставини (ст.71 КАС України).

Частина 2 статті 71 КАС України
передбачає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

У матеріалах справи про
адміністративне правопорушення не
зібрано достатніх доказів порушення
позивачем Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідач при винесенні
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
всебічно, повно та об'єктивно не
дослідив всіх обставин справи в їх
сукупності та не надав належної оцінки
безпосередньо поясненням особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

За таких обставин твердження позивача
на заперечення факту порушення ним
вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху
заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження у
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
відсутності в діях особи складу
адміністративного правопорушення.

За цих обставин, оскільки відповідачем
не зібрано достатньо доказів, які б
вказували на наявність у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, тому оскаржувану постанову про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
слід скасувати у зв'язку із відсутністю
в її діях складу адміністративного
правопорушення, а провадження у справі
про адміністративне правопорушення
необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 122, 247, 251, 252, 288 КУпАП, ст. ст. 11, 71, 86, 94,
128, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспектора ДПС відділу ДАЇ
Шевченківського районного управління
ГУМВС України у м. Київі прапорщика
міліції Лавринчука Миколи Петровича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 1 № 234056
від 23.01.2014 року, винесену інспектором
ДПС ДАЇ Шевченківського РУ ГУМВС
України у м. Київі прапорщиком міліції
Лавринчуком Миколою Петровичем щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.1 КУпАП та накладенням на нього
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу у розмірі 510 грн.

Провадження по справі щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 171-2 КАС
України постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: