Справа № 523/1954/13-а
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/800/22368/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малинін В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали
судді Суворовського районного суду
міста Одеси від 12 лютого 2013 року та
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 пред'явив у суді
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі міста
Одеси, в якому просив здійснити
перерахунок його пенсії з урахуванням
вимог статті 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", яка передбачає
щомісячне підвищення до пенсії як
інваліду війни ІІ групи, виходячи із
розміру 350 % мінімальної пенсії за
віком, а також виплатити вищезазначене
підвищення до пенсії за 2000-2005 роки в
розмірі 17 785 гривень.

Ухвалою судді Суворовського районного
суду міста Одеси від 12
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без
розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на порушення суддею
суду першої інстанції та апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
постановлених ними ухвали та
направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 7 Кодексу адміністративного
судочинства (далі - КАС) України, одним з
принципів здійснення правосуддя в
адміністративних судах є офіційне
з'ясування всіх обставин у справі.

За змістом частин четвертої та п'ятої
статті 11 КАС України суд повинен
визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.
Дійшовши висновку, що поданих
сторонами доказів недостатньо для
встановлення обставин справи, суд має
право вжити передбачених законом
заходів для витребування належних
доказів із власної ініціативи.

Відповідно до положень частин першої
та другої статті 99 КАС України (в
редакції на час звернення з цим
позовом) адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відтак, при визначенні початку
перебігу строку звернення до
адміністративного суду та, відповідно,
вирішенні питання про дотримання чи
порушення позивачем цього строку, суду
насамперед слід з'ясувати, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини першої статті 100
КАС України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Втім, як слідує з ухвали судді суду
першої інстанції про залишення
позовної заяви без розгляду, вона
мотивована тим, що позивач пропустив
річний строк звернення до суду,
оскільки з позовом про протиправність
дій суб'єкта владних повноважень у
2000-2005 роках він звернувся до суду лише 6
грудня 2010 року. При цьому, доводи
позивача в його заяві, що про порушення
своїх прав він дізнався лише у липні 2010
року, а тому строк звернення до суду ним
дотримано, визнані судом
безпідставними, без будь-яких
обґрунтувань такого висновку.

Апеляційний же суд на допущені помилки
в застосуванні норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув
та залишив без змін судове рішення, яке
не можна визнати законним і
обґрунтованим.

Частиною п'ятою статті 227 КАС України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої інстанції при розгляді
справи.

За перевіркою матеріалів справи,
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2013 року скасовано,
зокрема, ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 6 квітня
2011 року з підстав помилкового
застосування до спірних правовідносин
наслідків пропущення шестимісячного
строку звернення до суду,
встановленого статтею 99 КАС України (у
редакції Закону України від 7 липня 2010
року № 2453-VI "Про судоустрій і статус
суддів", який набрав чинності 30 липня 2010
року) (а.с. 80-81). У своєму рішенні
касаційний суд указав, що з метою
дотримання вимог статті 58 Конституції
України та принципу верховенства права
(юридичної визначеності) щодо вимог
фізичної (юридичної) особи до суб'єкта
владних повноважень, які виникли до
скорочення строків звернення до
адміністративного суду, суди повинні
застосовувати строки, що діяли до
такого скорочення.

Втім, під час повторного розгляду
справи апеляційний суд мотивів, які
стали підставою для скасування його
попереднього рішення, не врахував і при
прийнятті рішення виходив з того, що
позивач пропустив шестимісячний, а не
однорічний, строк звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, не обґрунтовуючи, як і суд
першої інстанції, свого висновку.

Наведені порушення вимог
законодавства, допущені судами
попередніх інстанцій, є підставою для
скасування ухвалених ними рішень та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
касаційний суд не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, а
оскаржені рішення не відповідають
вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвали судді Суворовського районного
суду міста Одеси від 12
лютого 2013 року та Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т. Ф. Весельська

В. В. Малинін

О. Ф. Ситников