Справа № 817/231/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/231/14

10 лютого 2014 року 10год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України у
м.Рівне

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у місті Рівне
про зобов'язання вчинення певних
дій та стягнення боргу , -ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Рівне про зобов'язання
вчинення певних дій та стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Рівне не прийнято до
заліку ОСОБА_1, якому проводилась
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
отриманого на території України. За
період з жовтня по грудень місяці 2013
року включно сума виплаченої пенсії
вказаній особі становить 158,58 грн.

До початку судового розгляду
представник позивача подав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, до початку
судового засідання подав заперечення
проти позову, позовні вимоги не визнав,
просив суд розглядати справу за його
відсутності.

На обґрунтування поданих заперечень
зазначив, що статтею 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлено вичерпний
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві,
серед них відсутній такий вид виплат як
щомісячна державна адресна допомога.
Відповідно до ст. 34 даного Закону у разі
коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Стверджує, що
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України і
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №5-4/4
від 04.03.2003 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697, встановлено
перерахування відповідних коштів лише
на централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України. У зв'язку з наведеним, просив
суд в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В матеріалах адміністративної справи
наявні клопотання всіх осіб, які беруть
участь у справі про розгляд справи за
їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження.

За таких обставин розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову
належить відмовити повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що управлінням
Пенсійного фонду України в м. Рівне
заявлено до відшкодування відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Рівне понесені
позивачем витрати на виплату та
доставку пенсій ОСОБА_1 за період з
жовтня по грудень місяці 2013 року на
загальну суму 158,58 грн., що
підтверджується розрахунком витрат
пенсії, відповідними актами звірки та
довідками (а. с. 4-10).

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

У відповідності до ст. 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ .

Відповідно до п. 4 ст. 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР, за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Вищенаведене також передбачено ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якою встановлено, що у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку:

1) своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні: а)
допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності; б) одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону;

2) організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов;

3) сприяти створенню умов для
своєчасного надання кваліфікованої
першої невідкладної допомоги
потерпілому в разі настання нещасного
випадку, швидкої допомоги в разі
потреби його госпіталізації, ранньої
діагностики професійного
захворювання;

4) організувати цілеспрямоване та
ефективне лікування потерпілого у
власних спеціалізованих
лікувально-профілактичних закладах
або на договірній основі в інших
лікувально-профілактичних закладах з
метою якнайшвидшого відновлення
здоров'я застрахованого;

5) забезпечити потерпілому разом із
відповідними службами охорони здоров'я
за призначенням лікарів повний обсяг
постійно доступної, раціонально
організованої медичної допомоги, яка
повинна включати;

6) вжити всіх необхідних заходів для
підтримання, підвищення та відновлення
працездатності потерпілого;

7) забезпечити згідно з медичним
висновком домашній догляд за
потерпілим, допомогу у веденні
домашнього господарства (або
компенсувати йому відповідні витрати),
сприяти наданню потерпілому, який
проживає в гуртожитку, ізольованого
житла;

8) відповідно до висновку
лікарсько-консультаційної комісії або
медико-соціальної експертної комісії
проводити навчання та
перекваліфікацію потерпілого у
власних навчальних закладах або на
договірній основі в інших закладах
перенавчання інвалідів, якщо внаслідок
ушкодження здоров'я або заподіяння
моральної шкоди потерпілий не може
виконувати попередню роботу;
працевлаштовувати осіб із зниженою
працездатністю;

9) організовувати робочі місця для
інвалідів самостійно або разом з
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування чи з іншими
заінтересованими суб'єктами
підприємницької діяльності;
компенсувати при цьому витрати
виробництва, які не покриваються
коштами від збуту виробленої
продукції, за рахунок Фонду;

10) у разі невідкладної потреби подавати
інвалідам разову грошову допомогу,
допомогу у вирішенні
соціально-побутових питань за їх
рахунок або за рішенням виконавчої
дирекції Фонду та її регіональних
управлінь - за рахунок Фонду;

11) пункт 11 частини першої статті 21
виключено;

12) організовувати залучення інвалідів
до участі у громадському житті.

Даний перелік послуг та виплат, які
здійснюються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків є
вичерпним та не підлягає розширеному
тлумаченню.

Відповідно до акту про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 від 13
березня 1984 року (а. с. 26, 27) ОСОБА_1 13
березня 1984 року під час проходження
виробничої практики при виконанні
завдання отримав травму. Відповідно до
вказаного акту ОСОБА_1 був учнем СПТУ №
1 м. Рівне. Внаслідок вищезазначеного
випадку ОСОБА_1 отримав групу
інвалідності.

ОСОБА_1 не перебував у трудових
відносинах з СПТУ № 1, не отримував
заробітної плати та не мав укладеного
трудового договору, а був лише учнем.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" перелік обставин, за
яких настає страховий випадок,
визначається Кабінетом Міністрів
України за поданням спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади. Перелік обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України 25 серпня 2004
року № 1112 і в ньому відсутні випадки
вказані в акті ОСОБА_1 (а. с. 26, 27).

Оскільки обставини зазначені у акті
про нещасний випадок на виробництві не
відповідають вимогам страхового
випадку, то відділенням виконавчої
дирекції Фонду ССНВ у м. Рівне не
сформовані і не можуть формуватися
справи по вказаній особі, так як
останній не підпадає під дію Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відтак, управлінням Пенсійного фонду
України в м. Рівне не доведено
обставини, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги щодо стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Рівне витрат по
виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з
жовтня по грудень місяці 2013 року на
суму 158,58 грн.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що п.
5, 6, 7 Порядку №5-4/4 встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Враховуючи наведене, суд погоджується
з доводами відповідача в тій частині,
що сторони у даному випадку позбавлені
права на проведення розрахунків на
своєму рівні.

Щодо вимог про зобов'язання
відповідача прийняти до заліку суми
згідно з актами щомісячної звірки на
відшкодування фактичних витрат
особових справ потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня по
вересень місяці 2013 року, суд зазначає
наступне.

Положення п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлює, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Постановою правління Пенсійного фонду
та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від 4
березня 2003 року № 5-4/4 затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згаданий порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних із виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом України від 23 вересня 1999 року
№1105-ХІУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(крім осіб, зазначених у пункті 2 статті
8 цього Закону), у тому числі
добровільно застрахованим, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Отже, у разі незгоди Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підписання актів звірки в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватись вимоги про стягнення
витрат, а не вимоги про зобов'язання
включення сум до цих актів, тому що
Порядок не врегульовує спірних
правовідносин, що виникли в цьому
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розрахунків має застосовуватися за
відсутності спору.

Позивач на свій розсуд визначає
способи захисту порушеного права. В
даному випадку, заявляючи позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
вчинити дії по прийняттю до заліку сум
згідно з актом щомісячної звірки
витрат особових справи потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання за жовтень-грудень місяці
2013 року позивач обрав невірний спосіб
захисту порушеного права, що, в свою
чергу, є підставою для відмови в
задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

Оскільки позивачем не надано доказів
понесення судових витрат, то підстави
для застосування вимог статті 94 КАС
України у суду відсутні.

Керуючись статтями 122, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - управлінню Пенсійного фонду
України у м. Рівне у задоволенні позову
відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.