Справа № 644/20/14-а
Суддя: Саркісян О. А.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/20/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 рік

Суддя Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова Саркісян О.А.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
про визнання неправомірною відмови у
призначенні пенсії та зобов'язання
здійснити певні дії,

Встановив :

Позивачка звернулася з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
призначити їй пенсію державного
службовця, скасувати рішення УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.Харкові
від 13.11.2013 року про відмову в
призначенні пенсії та зобов*язати
відповідача призначити з 13.11.2013 року їй
пенсію як державному службовцю.

Відповідач надав письмові
заперечення, в яких послався на те, що
позивачка є працюючим суддею, а
відповідно до ст..9 Закону України «Про
державну службу» регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють в апараті
органів прокуратури, суддів
здійснюється відповідно до цього
закону, якщо інше не передбачено
Законами України.

П.1ст.38 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначає,
що судді, який вийшов у відставку,
жінкам після досягнення пенсійного
віку, встановленого ст..26 Закону
України «Про загальнообов*язкове
державне пенсійне страхування»
виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст..37 Закону України «Про
державну службу», або за його вибором
щомісячне довічне грошове утримання.

Суд розглянув справу в порядку
скороченого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав:

Відповідно до частини другої статті
37 Закону №3723-XII ( в редакції Закону
№432-ІV) на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Як установлено судом, позивачка
ОСОБА_2 досягла пенсійного віку і з
22.04.2013 року перебуває на обліку в УПФУ
Орджонікідзевського району м.Харкова і
отримує пенсію за віком.

24.10.2013 року ОСОБА_2 звернулася з
заявою до відповідача про переведення
її на пенсію державного службовця, так
як вона досягла пенсійного віку, її
страховий стаж складає 38 років, стаж
державної служби - 23 роки.

ОСОБА_2 працює на посаді судді
Харківського апеляційного
господарського суду безстроково.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначено Конституцією і
законами України, зокрема - на час
виникнення спірних відносин - Законом
№ 2862-XII.

Згідно з частиною другою статті 1
Закону № 2862-XII судді є посадовими
особами судової влади, які відповідно
до Конституції України наділені
повноваженнями здійснювати правосуддя
і виконувати свої обов'язки на
професійній основі в Конституційному
Суді України та судах загальної
юрисдикції.

Статтею 1 Закону № 3723-XII державна
служба в Україні визначена як
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону
посада - це визначена структурою і
штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

Аналіз зазначених норм дає
підстави вважати, що суддя, на якого
поширюється дія положень статей 1, 2
Закону № 3723-XII, є державною службовою
особою, яка здійснює функції
представника державної судової влади
на постійній основі, наділений
повноваженнями здійснювати правосуддя
та одержує суддівську винагороду за
рахунок державних коштів.

Статтею 23 Закону № 3723-XII
встановлено граничний вік перебування
на державній службі, який на час
виникнення спірних відносин становив 60
років для чоловіків і 55 років для жінок.
Крім того, вказаною статтею визначено,
що у разі необхідності керівник
державного органу за погодженням з
Начальником Головного управління
державної служби при Кабінеті
Міністрів України може продовжити
термін перебування на державній
службі, але не більш як на п'ять років. У
виняткових випадках після закінчення
цього терміну державні службовці
можуть бути залишені на державній
службі лише на посадах радників або
консультантів за рішенням керівника
відповідного державного органу.

Граничний вік перебування на
державній службі фактично є пенсійним
віком для цієї категорії працівників.

Пенсійне забезпечення державних
службовців регулюється статтею 37
Закону № 3723-XII, яка, зокрема, визначає
підстави для виходу на пенсію
державних службовців та її розмір, а
також передбачає, що пенсія державному
службовцю виплачується незалежно від
його заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Аналіз статей 23 та 37 зазначеного
Закону дає підстави для висновку, що
особи, які досягли пенсійного віку,
мають право на отримання пенсії
державних службовців (за наявності
відповідних підстав) та продовження
терміну перебування на державній
службі (за наявності погодження
Начальника Головного управління
державної служби при Кабінеті
Міністрів України).

Чинна редакція наведених статей
Закону № 3723-XII [текст статті 37 у
редакції Закону України від 8 липня 2011
року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі
- Закон № 3668-VI)] передбачає, що пенсійний
вік державних службовців та граничний
вік перебування на державній службі,
який на сьогодні становить 65 років, не
збігаються. Крім того, статтею 37 цього
Закону встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV), а після звільнення - у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону №
3723-XII.

Конституцією України та Законом №
2862-XII визначено граничний вік
перебування судді на посаді - 65 років.

Крім того, визначені Конституцією
та законами України гарантії
незалежності суддів є невід'ємним
елементом їх статусу, поширюються на
всіх суддів України та є необхідною
умовою здійснення правосуддя
неупередженим, безстороннім і
справедливим судом. Такими гарантіями
є надання суддям за рахунок держави
матеріального забезпечення та надання
їм у майбутньому статусу судді у
відставці. Право судді у відставці на
пенсійне або щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією належного
здійснення правосуддя і незалежності
працюючих суддів та дає підстави
висувати до них високі вимоги,
зберігати довіру до їх компетентності
і неупередженості. Про це неодноразово
наголошував у своїх рішеннях
Конституційний Суд України.

Відповідно до частини четвертої
статті 43 Закону № 2862-XII судді, який
пішов у відставку, за наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону № 3723-XII.

Судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді. Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі або, за
його вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
№ 3723-XII.

Аналіз статті 43 Закону № 2862-XII
свідчить про те, що вона регулює
відносини, пов'язані з відставкою
судді, яка, у свою чергу, є підставою для
виникнення спеціальної правоздатності
у судді для набуття особливого
соціального забезпечення.

Зазначена стаття, як і в цілому
Закон № 2862-XII, посилює гарантії
незалежності суддів порівняно з іншими
категоріями державних службовців,
право на пенсію яких передбачено
статтею 37 Закону № 3723-XII. Зокрема, вона
передбачає можливість вибору суддею
одного з двох варіантів соціального
забезпечення у разі виходу у відставку
- отримання пенсії на умовах,
визначених статтею 37 Закону № 3723-XII, або
неоподаткованого щомісячного
довічного грошового утримання.

Статус судді та його елементи,
зокрема матеріальне забезпечення
судді після припинення його
повноважень, є не особистим привілеєм,
а засобом забезпечення незалежності
працюючих суддів і надається для
гарантування верховенства права та в
інтересах осіб, які звертаються до суду
та очікують неупередженого правосуддя.
Про це зазначив Конституційний Суд
України в Рішенні від 3 червня 2013 року №
3-рп/2013.

Виходячи з особливого статусу
суддів як носіїв державної влади з
притаманним їм спеціальним соціальним
захистом та конституційними
гарантіями їхньої незалежності слід
дійти висновку, що стаття 43 Закону №
2862-XII не суперечить положенням статті 37
Закону № 3723-XII та не обмежує право
суддів на отримання пенсії державних
службовців, а встановлює для них
додаткові гарантії. У зв'язку з цим
судді мають право на отримання пенсії
на визначених Законом № 3723-XII умовах в
разі досягнення ними пенсійного віку.

Згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII
пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Зазначеною статтею в редакції
Закону № 3668-VI встановлено, що особі,
якій призначена пенсія відповідно до
цієї статті та яка продовжує працювати
на державній службі, виплачується
пенсія у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону № 1058-IV, а після
звільнення - у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону № 3723-XII.

Таким чином, суддя ОСОБА_2 мала
право на призначення пенсії державних
службовців починаючи з дати подання
такої заяви в розмірі, визначеному
статтею 37 Закону № 3723-XII, а після
набрання чинності Законом № 3668-VI 1
жовтня 2011 року, яким внесено зміни до
вказаної статті, - на отримання пенсії у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 1058-IV.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
призначити їй пенсію державного
службовця слід визнати неправомірною,
скасувати рішення УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.Харкові
від 13.11.2013 року про відмову в
призначенні пенсії та зобов*язати
відповідача призначити з 13.11.2013 року (
як просить в своїй позовній заяві
ОСОБА_2) їй пенсію як державному
службовцю.

Так як суд задовольняє позовні
вимоги позивачки, то з Державного
бюджету України на користь позивачки
слід стягнути понесені нею судові
витрати в сумі 68 грн.82 к.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст..37 Закону України «Про
державну службу», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_2 пенсію державного
службовця та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
від 13.11.2013 року про відмову призначити
ОСОБА_2 пенсію державного службовця.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
призначити з 13.11.2013 року ОСОБА_2 пенсію
державного службовця.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 сплачені нею
судові витрати в сумі 68 грн.82 к.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через районний суд протягом десяти
днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя: