Справа № 826/19812/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства
"Страхова компанія "Провідна"до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києвіпровизнання дій
неправомірними та скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №40907999 від 02.12.2013
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство "Страхова
компанія "Провідна" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №40907999 від 02.12.2013.
У судовому засіданні 23.01.2014 позивачем
була подана заява про збільшення
позовних вимог в порядку ст. 137 КАС
України, в якій позивач виклав позовні
вимоги в наступній редакції:
"1.Витребувати у ВДВС Шевченківського
РУЮ м. Києва оригінал виконавчого
провадження 40907999, для огляду в судовому
засіданні; 2.Визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва Артемчука
Т.В. під час винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 02.12.2013 р. в розмірі 127212,55 гривень з
3. 3.Скасувати Постанову, винесену
старшим державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
Артемчуком Т.В. по виконавчому
провадженню ВП №40907999 про стягнення з
боржника - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»
виконавчого збору в розмірі 127212,55 грн.;
4. Зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві повернути на
поточний рахунок ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»
безпідставно стягнуту суму
виконавчого збору в розмірі 127212,55
гривень. 5.3обов'язати Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
повернути на поточний рахунок ПрАТ «СК
«ПРОВІДНА» безпідставно стягнуту суму
виконавчих витрат в розмірі 278,10
гривень." Зазначені уточнення прийняті
судом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач незаконно та обґрунтовано
дійшов висновку про порушення
позивачем строків на добровільне
виконання рішення суду, оскільки
відповідача заявою про зупинення
29.11.2013 було проінформовано про
наявність обставин, які зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, а саме, про те що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.11.2013 зупинено виконання
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 12.12.2012, з
примусового виконання якого відкрито
виконавче провадження № 40907999, та
рішення Апеляційного суду міста Києва
від 06.11.2013 до закінчення касаційного
провадження у справі.

У судовому засіданні 03.02.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 28.01.2014
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
оскаржувана постанова винесена
відповідно до положень чинного
законодавства, а саме, статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження" у
зв'язку з тим, що позивачем у наданий
для добровільного виконання рішення
строк його не виконав, а натомість
подано ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України від
25.11.2013 та просив зупинити виконавче
провадження. Також відповідач
посилався на те, що стягнення з
боржника виконавчого збору є видом
відповідальності за невиконання
рішення самостійно, а не є дією
спрямовано на примусове виконання
рішення.

У судове засідання 03.02.2014 представник
відповідача не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив.

У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного суд
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши, що немає потреби
заслухати свідків та експерта,
ухвалила продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

25.11.2013 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №40907999 щодо примусового виконання
виконавчого листа № 2610/22902/2012 виданого
21.11.2013 Шевченківським районним судом м.
Києва про: "стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Платинум Банк" 888800,00 грн. страхового
відшкодування, 201786,49 грн. індекс
інфляції, 85105,64 грн. 3 % річних, 93214,42 грн.
пені, 3219,00 грн. судового збору, а всього
1272125,55 грн.". Відповідно до розписки на
зазначеній постанові вона була
отримана боржником - Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Провідна" 25.11.2013.

Пунктом 2 зазначеної постанови
визначено строк для самостійного
виконання рішення до 02.12.2013.

29.11.2013 Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна" до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві подано заявою № 03-17/18976 від 29.11.2013
про зупинення виконавчого провадження
до якої додано ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.11.2013, пунктом 3 резолютивної
частини якої виконання рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 12.12.2012 та рішення
апеляційного суду міста Києва від
06.11.2012 зупинено до закінчення
касаційного провадження у справі.

02.12.2013 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанови
ВП №40907999 про стягнення з боржника
виконавчого збору, якою стягнуто з
боржника - Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" виконавчий збір у розмірі
127212,55 грн. та про зупинення виконавчого
провадження, якою зупинено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2610/22902/2012 виданого
21.11.2013 Шевченківським районним судом м.
Києва до закінчення касаційного
провадження у справі.

Постановою відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
ВП №40907999 від 30.12.2013 поновлено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2610/22902/2012 виданого
21.11.2013 Шевченківським районним судом м.
Києва у зв'язку з тим, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19.12.2013 у справі № 6-49944св13
касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" відхилено, рішення
апеляційного суду м. Києва від 06.11.2013 та
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва 12.12.2012 у незміненій
апеляційним судом частині залишено без
змін.

13.01.2014 старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві прийнято постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій ВП №40907999,
якою стягнуто з боржника - Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" - витрати на
проведення виконавчих дій у сумі 278,10
грн.

Платіжними дорученнями № 001650 від 13.01.2014
та № 001650 від 13.01.2014 Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Провідна" сплачено
виконавчий збір у розмірі 127212,55 грн. та
витрати на проведення виконавчих дій у
розмірі 278,10 грн.

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Провідна" вважаючи
протиправними дії відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
під час винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП № 40907999 від 02.12.2013, а також вважаючи,
що сплачені грошові кошти платіжними
дорученнями № 001650 від 13.01.2014 та № 001650
від 13.01.2014 підлягають поверненню
звернулось з відповідним позовом до
суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другої статті 25
зазначеного Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частиною першою статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у випадку невиконання боржником
рішення майнового характеру у
встановлений державним виконавцем
строк, який не має перевищувати семи
днів з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню.

Таким чином, виконавчий збір - це
санкція відповідальності майнового
характеру, що накладається на боржника
за невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 05.02.2013 у справі № К/9991/39768/12 та ухвалі
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.06.2013 у
справі № 826/1923/13-а.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження ВП №40907999 від 25.11.2013, яка
була отримана позивачем в день
винесення, позивачу було встановлено
строк для добровільного виконання
рішення суду до 02.12.2013.

Факт того, що рішення за яким було
відкрито виконавче провадження №40907999
станом на 02.12.2013 позивачем виконано не
було сторонами не заперечується.

Посилання позивача на факт того, що ним
було 29.11.2013 подано відповідачу заяву
про зупинення виконавчого провадження
до якої додано ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.11.2013, пунктом 3 резолютивної
частини якої виконання рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 12.12.2012 та рішення
апеляційного суду міста Києва від
06.11.2012 зупинено до закінчення
касаційного провадження у справі, як на
обставину, яка виключає можливість
стягнення виконавчого збору, не
приймаються судом до уваги з огляду на
те, що положеннями Закону України "Про
виконавче провадження" факт зупинення
виконання рішення суду з примусового
виконання якого відкрито виконавче
провадження визначено обставиною, яка
зумовлює зупинення виконавчого
провадження, а не обставиною, яка
припиняє наявність у боржника
обов'язку щодо самостійного виконання
рішення.

Доказів на підтвердження факт подання
відповідачу заяв про відкладення
провадження виконавчих дій чи про
відстрочення/розстрочення виконання
рішення позивачем суду надано не було,
як і не було зазначено про наявність
відповідного факту.

З огляду викладене, а також враховуючи
те, що позивачем рішення за яким було
відкрито виконавче провадження №40907999
у встановлений державним виконавцем
строк виконано не було, суд дійшов
висновку про наявність у відповідача
правових підстав для стягнення з
позивача виконавчого збору та
винесення постанови ВП №40907999 від
02.12.2013 та відсутність підстав для
зобов'язання відповідача повернути
позивачу сплачену останнім суму
судового збору.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про виконавче провадження" витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Витрати виконавчого
провадження здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
коштів виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству. До витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, належать кошти, за
рахунок яких здійснено оплату:
перевезення, зберігання і реалізації
майна боржника; послуг експертів,
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання та інших осіб,
залучених у встановленому законом
порядку до провадження виконавчих дій;
поштового переказу стягувачу
стягнених аліментних сум; проведення
розшуку боржника, його майна або
розшуку дитини; розміщення оголошення
в засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби. Про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Зазначена
постанова надсилається сторонам не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення і може бути оскаржена ними
до суду у десятиденний строк.

Постановою про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій ВП
№40907999 від 13.01.2014 з позивача стягнуто
витрати на проведення виконавчих дій у
сумі 278,10 грн.

Факт того, що зазначена постанова ним
оскаржена не була позивачем не
заперечується.

Доказів та обґрунтувань, крім посилань,
на протиправність постанови №40907999 від
02.12.2013, на підтвердження наявності
підстав для для зобов'язання
відповідача повернути позивачу
сплачену останнім суму виконавчих
витрат, позивачем суду надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача повернути
позивачу сплачену останнім суму
виконавчих витрат.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов