Справа № 2а/1670/4452/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/66739/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши в
порядку письмового
провадженнякасаційну скаргуДержавної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової службина постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2012та
ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.10.2012у справі №
2а-1670/4452/12за позовомДержавної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової службидоПриватного
підприємства «Абіком»простягнення
податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Полтаві Полтавської області Державної
податкової служби звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Абіком» про
стягнення грошових коштів у загальному
розмірі 2 194 816,00 грн. в рахунок погашення
його податкового боргу, який за
відсутністю коштів на розрахункових
рахунків відповідача підлягає
стягненню за рахунок його майна.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2012,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.10.2012, в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження у відповідності до п.2 ч.1
ст.222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне:

- внаслідок несплати відповідачем
узгодженої суми податкового
зобов'язання, ДПІ у м. Полтаві
Полтавської області ДПС на адресу
платника було надіслано податкову
вимогу №2180 від 29.11.2011;

- Приватне підприємство «Абіком» має
податковий борг перед бюджетом зі
сплати податку на прибуток у
загальному розмірі 2 194 816,00 грн., що
виник внаслідок несплати узгоджених
сум податкових зобов'язань;

- постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.02.2012 по
справі № 2а-1670/593/12 (яка набрала законної
сили 06.03.2012) задоволено подання ДПІ у м.
Полтаві до ПП «Абіком» про стягнення
коштів за податковим боргом та
стягнуто з банківських рахунків
відповідача податковий борг з податку
на прибуток у розмірі 2 194 816,00 грн. та
податковий борг з єдиного податку
юридичних осіб у розмірі 759 798,90 грн. При
цьому, підставою, яка зумовила
звернення податкового органу з
вказаним поданням слугувала податкова
вимога №2180 від 29.11.2011 на суму
податкового боргу у розмірі 2 954 614,90
грн.;

- ДПІ у м. Полтаві не приймалося рішення
про опис майна ПП «Абіком» у податкову
заставу та не складався відповідний
акт опису майна у податкову заставу

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з відсутності доказів вжиття
органом податкової служби заходів
погашення податкового боргу,
передбачених Податковим кодексом
України, та звернення позивачем до суду
не у спосіб, встановлений законом.

Суд касаційної інстанції погоджується
з такими висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

З набранням чинності Податковим
кодексом України порядок погашення
податкового боргу платників податків
врегульований главою 9 розділу ІІ цього
Кодексу.

Джерела сплати грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків визначені статтею 87
Податкового кодексу України.

Так, у відповідності до п.87.2 ст.87
Податкового кодексу України джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95-99 Податкового
кодексу України.

За приписами п.95.1 ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

У відповідності до п.95.3 ст.95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

З врахуванням встановлених
законодавчих приписів, податковий
орган, звертаючись до суду з вимогою
про погашення податкового боргу,
повинен чітко сформулювати свою
вимогу, зазначивши, чи це погашення
відбуватиметься шляхом стягнення
грошових коштів платника податків, які
перебувають на його рахунках в
установах банків, чи таке погашення
податкового боргу здійснюватиметься
контролюючим органом через отримання у
суду дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі, чого позивачем у
спірних правовідносинах зроблено не
було.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій та підтверджено
матеріалами справи, податковий орган з
метою погашення податкового боргу ПП
«Абіком» у загальному розмірі 2 954 614,90
грн., стягнення якого є предметом
розгляду по даній справі, вже звертався
до суду з поданням про стягнення даної
суми за рахунок коштів ПП «Абіком» з
його рахунків у банках, обслуговуючих
платника податків, та рішенням суду
подання було задоволено в повному
обсязі. Однак, через недостатність у
відповідача коштів на рахунках,
позивач був позбавлений можливості
погасити наявний податковий борг
платника перед бюджетом.

За таких обставин, належним способом
реалізації повноважень податкового
органу у спірних правовідносинах є
звернення до суду з позовом про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у м. Полтаві не
приймалося рішення про опис майна ПП
«Абіком» у податкову заставу та не
складався відповідний акт опису майна
у податкову заставу, суди дійшли
правомірного висновку про
необгрунтованість позовних вимог та
необхідність відмови в позові.

З огляду на викладене, суд касаційної
інстанції не вбачає порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні даної справи та вважає,
що суди повно встановили обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, та надали їм правову
оцінку на підставі норм закону, що
підлягали застосуванню до даних
правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного судового рішення судами
першої та апеляційної інстанцій були
порушені норми матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.10.2012
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль О.А. Моторний