Справа № 872/6878/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2013 р. справа № 812/7556/12
(2а/812/439/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2013 року

у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Старшого
державного виконавця Комунарського
відділу ДВС Запорізького міського
управління юстиції Нєдєльської О.Г. про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 31,07.2012 року до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до Старшого
державного виконавця Комунарського
відділу ДВС Запорізького міського
управління юстиції Нєдєльської О.Г. про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження. Просить
визнати протиправними дії старшого
державного виконавця Нєдєльської О.Г.
по намаганню примусового стягнення
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, шляхом
відкриття виконавчого провадження.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2013 року
позивачу відмовлено в задоволенні
позову. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що
державним виконавцем виконавче
провадження було відкрите відповідно
до норм законодавства.

В апеляційній скарзі Позивач просить
Постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову Постанову
про задоволення вимог Позивача.
Апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не з'ясовані всі
обставини, які мають істотне значення
для вирішення справи, що призвело до
неправильного вирішення спору між
сторонами. Зазначає, що п. 1 ст. 58 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено, що «Пенсійний фонд є
органом, який здійснює керівництво та
управління соціальною системою,
проводить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків..» і таким чином,
Пенсійний фонд не є органом державної
влади. Документ, який складає УПФ про
сплату недоїмки називається Вимога.
Так як до ДВС подано не виконавчий лист,
а інший документ - вимога про сплату
боргу, якого немає ні в переліку ст. 17 ЗУ
«Про виконавче провадження», ні в абз. 2
п. 3 ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», то
сказана вимога про сплату боргу не є
виконавчим документом для виконання
державним виконавцем. Таким чином з
січня 01.01.2011 року статтею 106 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обов'язок з виконання
вимог Пенсійного фонду не покладено на
органи державної виконавчої служби, а з
урахуванням п. 7 розділу Прикінцевих
положень вимога є підставою для
звернення органів Пенсійного фонду до
суду з позовом про стягнення
несплаченої суми боргу та відповідно
подальшого відкриття органами
державної виконавчої служби
виконавчих проваджень на підставі
виключно рішень суду згідно ст. 17 ЗУ
«Про виконавче провадження».

В судовому засіданні позивач підривав
апеляційну скаргу, суду пояснив, що
вважає рішення суду першої інстанції
незаконним, вважає, що державний
виконавець з перевищенням повноважень
виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження. Просить
апеляційну скаргу задовольнити,
постанову суду першої інстанції
скасувати та задовольнити його позовні
вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
видано вимогу №Ф-3999у від 08.02.2011 року та
вимогу №ф-737 від 06.05.2012 року про
стягнення з позивача суми боргу в
розмірі 890грн.04коп. та 1031грн. 99коп (а.с.
97). На виконанні у відділі ДВС
знаходиться зведене виконавче
провадження на підставі зазначених
вимог УПФ. Старшим державним
виконавцем Нєдєльською О.Г. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, надано строк на
добровільне виконання, однак
добровільно вимога №ф-737 не була
виконана. Державним виконавцем
винесена постанова від 27.07.2012 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
(а.с. 5).

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції
правильно застосував до даних
правовідносин ЗУ «Про виконавче
провадження», ЗУ «Про державну
виконавчу службу», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

В силу частини 1 статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

В силу п. 8 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче
провадження», виконавчі документи за
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню державною виконавчою
службою є рішення інших органів
державної влади, якщо їх за законом
покладено на державну виконавчу
службу.

З 01.01.2011 року, з набранням чинності ЗУ
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», зі статті 106 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» були виключені
частини (з першої по дев'яту), які
регулювали прийняття та виставлення
Пенсійним фондом вимог.

Відповідно до абз. 5 п. 7 розділу VІІІ
«Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2011 року, передбачено, що
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01.01.2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості.

У відповідності до абз. 4 ст. 25 ЗУ «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», вимога про
сплату недоїмки з єдиного внеску є
виконавчим документом.

Згідно ч. 5 вказаної статті закону,
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державної
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Виходячи з викладеного колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що дії державного виконавця
щодо відкриття виконавчого
провадження знаходяться в межах
правового поля і компетенції органів
виконавчої служби та здійснені на
підставі чинного законодавства.

Таким чином суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права. Правова
оцінка обставин у справі дана вірно, а
тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржуване судове
рішення - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.і 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого
2013 року у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Старшого
державного виконавця Комунарського
відділу ДВС Запорізького міського
управління юстиції Нєдєльської О.Г. про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений
09.12.2013року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна