Справа № К/9991/8210/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/8210/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Іваненко
Я.Л., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Ворошиловському
районі м. Донецька про стягнення суми
сплаченої пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача
заборгованість з виплати та доставки
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві в
розмірі 4020,51 грн. за період з квітня по
серпень 2010 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду 13 грудня 2010
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 1 лютого 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано і прийнято нове рішення, яким
позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача суму сплаченої пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, за період з квітня по
серпень 2010 року у розмірі 781,51 грн.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок
нещасного випадку на виробництві помер
ОСОБА_4, що підтверджено актом №93 від
19.08.2001 року, який складений ОП «Шахта
ім.Засядька», свідоцтвом про смерть,
актовий запис №1065 від 23.08.2001 року у
відділі РАГС Київського районного
управління юстиції м. Донецька.

Позивачем у квітні-серпні 2010 року були
сплачені пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, у
справі ОСОБА_5, а саме: основний розмір
пенсії 750,00 грн., державна адресна
допомога 3239,00 грн. та витрати на виплату
і доставку основного розміру пенсії 31,51
грн., на загальну суму 4020,51 грн. Ця сума
була включена позивачем до відповідних
актів щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але відповідачем дана
сума не була прийнята до заліку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині відшкодування витрат з
виплати та доставки державної адресної
допомоги, суд апеляційної інстанції на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що постановою правління ПФУ та
правління Фонду соціального
страхування від 4 березня 2003 року № 5-4/4
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697; далі - Порядок), яким
визначено механізм відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій,
призначених відповідно до Закону №
1105-ХІV.

При цьому статтею 21 Закону № 1105-ХІV не
передбачено можливості відшкодування
Фондом витрат з виплати державної
адресної допомоги. Така адресна
допомога не передбачена ні в переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом відповідно до статті 21 Закону №
1105-ХІV, ні у встановленому пунктом 4
Порядку переліку виплат, передбачених
до відшкодування.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-ХІV. Згідно цієї норми Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання щодо здійснень цих
виплат за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-ХІV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Таким чином, висновок суду про
безпідставність вимог позивача щодо
відшкодування за рахунок відповідача
витрат, пов'язаних із виплатою
державної адресної допомоги,
ґрунтуються на законі і відповідають
судовій практиці.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, наведено у статті 21 Закону
№1105-XIV. Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Статтею 81 Закону України від 5
листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі -
Закон №1788-ХІІ) визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
ПФУ. Механізм відшкодування Фондом
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Закону №
1105-XIV, Закону №1788-ХІІ та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
допомога надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію;
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і
доставки зазначених пенсій.

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанції про часткове задоволення
вимог щодо відшкодування за рахунок
відповідача витрат, пов'язаних із
виплатою основного розміру пенсії,
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального і
процесуального права та відповідають
судовій практиці.

Доводи касаційної скарги зроблених цим
судом висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскарженого судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 1 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Я.Л. Іваненко

І.Я.Олендер