Справа № 812/701/14
Суддя: Р.С. Твердохліб
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/701/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Твердохліба Р.С.,

за участю

секретаря судового засідання
Андріасяна Е.А.,

та

представників сторін:

від позивача - Дем’яненко
Т.В. (посвідчення від 17.01.2014 № 024107),

від відповідача - не прибув,

від третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом
Попаснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Луганської області до
виконавчого комітету Кремінської
міської ради Луганської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 грудня 2013 року № 293, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року відкрито провадження у справі №
812/701/14 за адміністративним позовм
Попаснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Луганської області до
виконавчого комітету Кремінської
міської ради Луганської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 грудня 2013 року № 293.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що Попаснянською
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері проведено
перевірку з питань додержання вимог
Закону України «Про автомобільний
транспорт» виконавчим комітетом
Кремінської міської ради Луганської
області, за наслідками якої
встановлено суттєві порушення вимог
законодавства під час визначення
перевірників для перевезень пасажирів
на автобусних маршрутах загального
користування в м. Кремінна.

09 грудня 2013 року виконавчим документом
Кремінської міської ради прийнято
рішення № 293 «Про розвиток
транспортного обслуговування
населення на території м.
Креміннна», яким призначено фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 тимчасовим
виконавцем послуг з перевезення
пасажирів на міському автобусному
маршруті «вул.
Інтернаціональна - Автовокзал».

Положеннями ст.ст. 43, 44 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
передбачено, що визначення
автомобільного перевізника на
автобусному маршруті загального
користування здійснюється виключно на
конкурсних засадах. Організація
проведення конкурсу та визначення умов
перевезень покладаються на органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування. Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо державного
регулювання та управління у сфері
транспорту та дорожнього
господарства» від 20 листопада 2012 року,
який вступив в силу 05 січня 2013 року, в
Законі України «Про автомобільний
транспорт» виключено норму, відповідно
до якої організатор мав право укладати
з перевізником тимчасовий договір до
проведення конкурсу, та вказаний Закон
не містить підстав для укладення
тимчасового договору з перевізником.

Під час судового засідання прокурор
позов підтримав в повному обсязі, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, на адресу суду надіслав
пояснення по справі, у яких зазначив, що
визнає адміністративний позов у
повному обсязі та просить розгляд
справи провести без його участі (а.с. 35).

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_2 у судове засідання
не прибув, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, на адресу суду надіслав
пояснення по справі, у якому просив
розгляд справи провести без його
участі (а.с. 30).

Вислухавши пояснення прокурора,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов
висновку задоволення заявлених
позовних вимог з таких підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Рішенням виконавчого комітету
Кремінської міської ради Луганської
області від 09 грудня 2013 року № 293
«Про розвиток транспортного
обслуговування населення на території
м. Кремінна» призначено фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 тимчасовим
виконавцем послуг з перевезення
пасажирів на міському маршруті «вул.
Інтернаціональна - Автовокзал» (а.с. 8).

Відповідно до постанови від 13 січня 2014
року № 88-53 Попаснянським транспортним
прокурором з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері проведено
перевірку у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
(а.с. 6-7).

За результатами проведеної перевірки
виявлені порушення вимог ст.ст. 43, 44
Закону України «Про автомобільний
транспорт» під час визначення
перевізників для перевезень пасажирів
на автобусних маршрутах загального
користування в м. Кремінна.

Вказані порушення підтверджуються
також поясненнями заступника
Кремінського міського голови (а.с. 44-45).

Вирішуючи справу по суті суд виходить з
такого.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону
України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

До відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад, серед
іншого належить затвердження
маршрутів і графіків руху місцевого
пасажирського транспорту незалежно
від форм власності, узгодження цих
питань стосовно транзитного
пасажирського транспорту у випадках,
передбачених законодавством (п.10 ст. 30
Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 6 Закону України від 05.04.2001 №
2344-III «Про автомобільний транспорт»
зокрема визначено, що органи місцевого
самоврядування формують мережу
міських автобусних маршрутів
загального користування і здійснюють у
межах своїх повноважень контроль за
дотриманням законодавства у сфері
автомобільного транспорту на
відповідній території.

За приписами статті 7 Закону України
від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний
транспорт» забезпечення організації
пасажирських перевезень на міських
автобусних маршрутах загального
користування покладається на
виконавчий орган сільської, селищної,
міської ради відповідного населеного
пункту.

Частиною 1 статті 43 Закону України від
05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний
транспорт» встановлено, що визначення
автомобільного перевізника на
автобусному маршруті загального
користування здійснюється виключно на
конкурсних засадах.

Організація проведення конкурсу та
визначення умов перевезень
покладаються на органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування.

До обов'язкових умов конкурсу на
перевезення пасажирів належать:

- визначена органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
обґрунтована структура парку
автобусів, що працюватимуть на
маршруті загального користування, за
пасажиромісткістю, класом, технічними
та екологічними показниками;

- державні соціальні нормативи у сфері
транспортного обслуговування
населення.

У разі відсутності в
перевізників-претендентів автобусів,
що відповідають умовам конкурсу, вони
мають право подавати до конкурсного
комітету заяву на участь у конкурсі та
документи, що містять характеристику
наявних автобусів, які
перевізник-претендент пропонує
використовувати на даному маршруті, а
також інвестиційний
проект-зобов'язання щодо оновлення
парку автобусів на цьому маршруті на
визначений період до п'яти років.

У разі відсутності
перевізників-претендентів, які мають
автобуси, що відповідають умовам
конкурсу, конкурс проводиться серед
претендентів, які пропонують
використовувати на даному маршруті
автобуси, що відповідають вимогам
безпеки, але не відповідають умовам
конкурсу за класом, пасажиромісткістю,
параметрами комфортності, з
урахуванням поданих інвестиційних
проектів-зобов'язань щодо оновлення
парку автобусів, які будуть повністю
відповідати всім вимогам, у термін до
п'яти років.

Договір з переможцем конкурсу (або
дозвіл) органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування
укладають (або надають) на термін від
трьох до п'яти років.

Договір з переможцем конкурсу (або
дозвіл) у разі відсутності в нього
автобусів, що відповідають умовам
конкурсу, органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування
укладають (або надають) на один рік.

Дозвіл органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування
пасажирському перевізнику на
обслуговування автобусних маршрутів
надається на термін до п'яти років.

Автомобільний перевізник - переможець
конкурсу повинен самостійно
забезпечувати перевезення.

Для підготовки та проведення конкурсу
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування утворюють
конкурсний комітет, до складу якого
входять представники відповідних
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та територіальних органів
Міністерства внутрішніх справ України,
відповідальних за безпеку дорожнього
руху, а також громадських організацій у
сфері автомобільного транспорту.
(Частина дев'ята статті 44 із змінами,
внесеними згідно із Законом N 5502-VI ( 5502-17
) від 20.11.2012).

До конкурсного комітету не можуть
входити представники суб'єктів
господарювання - автомобільних
перевізників, які є учасниками
конкурсу або які діють на ринку
перевезень пасажирів і можуть впливати
на прийняття рішень комітету.

Для організації забезпечення і
підготовки матеріалів для проведення
засідань конкурсного комітету органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування на конкурсних умовах за
договором залучають підприємство
(організацію), що має фахівців та досвід
роботи не менше трьох років з питань
організації пасажирських перевезень.
Конкурс проводиться із залученням
представників відповідних органів
виконавчої влади, а також
представників громадських
організацій. Залучене для проведення
засідань конкурсного комітету
підприємство (організація) готує
матеріали щодо умов конкурсу,
паспортів автобусних маршрутів,
аналізу одержаних пропозицій та їх
оцінки, договорів з переможцями
конкурсу та інші матеріали.

Порядок проведення конкурсів визначає
Кабінет Міністрів України (стаття 44
Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про
автомобільний транспорт»).

Спеціальним порядком, який визначає
процедуру підготовки та проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування (далі - конкурс) і є
обов'язковим для виконання органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами
(організаціями), залученими на
договірних умовах для організації
забезпечення проведення конкурсів,
конкурсними комітетами та
автомобільними перевізниками є
Порядок проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2008 року
№ 1081.

Згідно з пунктом 5 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 3 грудня
2008 року № 1081 метою визначення
автомобільного перевізника на
конкурсних засадах є: реалізація
основних напрямів розвитку галузі
автомобільного транспорту; створення
безпечних умов для перевезення
пасажирів автомобільним транспортом;
покращення якості пасажирських
перевезень; створення конкурентного
середовища; забезпечення оновлення
рухомого складу; підвищення рівня
безпеки перевезень пасажирів;
забезпечення виконання соціально
значущих перевезень.

Згідно приписів підпункту 5 пункту 55
Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2008 року
№ 1081 організатор має право, зокрема, у
випадках, передбачених Законом України
«Про автомобільний транспорт», укласти
договір (видати дозвіл) з автомобільним
перевізником (який працює на цьому
напрямку) один раз на строк до трьох
місяців, після чого виставити об'єкт на
конкурс.

Відповідно до пункту 3 статті 12 Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
державного регулювання та управління у
сфері транспорту та дорожнього
господарства» від 20 листопада 2012 року,
який набув чинності 05 січня 2013 року у
Законі України від 05.04.2001 № 2344-III «Про
автомобільний транспорт» виключено
норму, відповідно до якої організатор
мав право укладати із перевізником
тимчасовий договір до проведення
конкурсу та вказаний Закон не містить
підстав для укладення тимчасового
договору із перевізником.

Згідно з пунктом 1 та 2 Прикінцевих
положень Законі України від 05.04.2001
№ 2344-III «Про автомобільний
транспорт» цей Закон набирає чинності
з дня його опублікування. До приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

За таких обставин суд зазначає, що
рішення Виконавчого комітету
Кремінської міської ради Луганської
області від 09 грудня 2013 року № 293 «Про
розвиток транспортного обслуговування
населення на території м. Кремінна»
яким призначено фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 тимчасовим
виконавцем послуг з перевезення
пасажирів на міському маршруті «вул.
Інтернацірнальна - Автовокзал» є таким,
що суперечить вимогам статей 43 та 44
Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про
автомобільний транспорт», оскільки
відповідачем перевізника визначено
без призначення та проведення
конкурсу.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом.

З приписів статей 71, 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
вбачається, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач не довів суду
правомірність прийняття оскаржуваного
рішення, що є підставою для задоволення
адміністративного позову.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 19 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 24 лютого
2014 року, про що згідно вимог частини 2
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Попаснянського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Луганської області до виконавчого
комітету Кремінської міської ради
Луганської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 грудня 2013 року № 293 - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Кремінської міської ради від 09 грудня
2013 року № 293.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 24 лютого 2014 року.

Суддя
Р.С. Твердохліб