Справа № 818/8337/13-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 818/8337/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

представника
позивача Петрищева О.О.,

представника
відповідача - Сороколіт І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумської митниці Міндоходів на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013р.
по справі № 818/8337/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення, стягнення
надмірно сплачених коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Сумихімпром", звернувся до
суду з позовом до Сумської митниці
Державної митної служби України про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 19.04.2013р. №
805130000/2013/000078/1 та стягнення суми
надмірно сплаченого ПДВ у розмірі
342174,95 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 18.11.13р.
року адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Сумської митниці
Міндоходів про скасування рішення -
задоволено.

Відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що між ПАТ "Сумихімпром" та
ЗАТ "Білоруська калійна компанія" було
укладено зовнішньоекономічний
контракт № 2013-0004 від 03.01.2013 р.,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується поставити калій
хлористий на умовах поставки DAF кордон
Білорусь/України за ціною 365 доларів
США за одну метричну тону протягом
квітня 2013 року. Зазначене
підтверджується копіями цього
договору та додаткової угоди ( а.с.9-19).

Для здійснення митного оформлення
товару по контракту № 2013-0004, позивачем
було подано митну декларацію (далі - МД)
від 17.04.2013 р. № 805130000/2013/004295 (а.с.119-122), до
якої було додано наступні документи:
рахунки-фактури на оплату калію
хлористого від 22.03.13 р. № 5, від 27.03.2013 р.
№ 390-391, від 04.04.2013 р. №6, від 06.04.2013 року
№471-486, від 07.04.2013 року №456-470, від 09.04.2013
року №486-500 ( а.с. 21-68), платіжні
доручення в іноземній валюті № 186 від
04.04.2013р., № 196 від 12.04.13р., №202 від 15.04.2013
р., ( 69-71), залізничні накладні ( а.с.72-118).

Митна вартість пред'явлених до митного
оформлення товарів (калій хлористий
дрібний рожевий (ГОСТ 4568-95) сорт І, вагою
31 333 002 кг була визначена декларантом за
основним методом (за ціною договору
(контракту)) і становила загальну суму 9
141 230,42 грн. (при курсі долара США 7,993).

Після розгляду наданих для митного
оформлення товару документів,
посадовою особою Сумської митниці було
запропоновано декларанту подати
документи, що підтверджують митну
вартість товарів, а саме: договір із
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товарів, митна вартість
яких визначається, рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором, рахунки про оплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору,
виписку з бухгалтерської документації,
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

На виконання вимоги щодо надання
додаткових документів декларантом
позивача додатково надано: листи ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 22.03.2013 р.
Та 18.04.2013 року, листи ЗАТ "Білоруська
калійна компанія" від 02.11.2012 р., копію
Указу Президента Республіки Білорусь
від 25.08.2005 р. № 398.

Однак, відповідачем у зв'язку з
ненаданням декларантом всіх
запитуваних документів, 19.04.2013 року
було прийнято рішення № 805130000/2013/000078/1
про коригування митної вартості
товарів за другорядним методом - за
ціною договору щодо ідентичних товарів
та видано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України.(
а.с. 135-141)

Із копії рішення вбачається, що
основний метод не застосовувався
відповідачем у зв'язку з використання
декларантом відомостей, не
підтверджених документально, а саме,
відсутність договору із третіми
особами, пов'язаного з договором на
поставку товарів, митна вартість яких
визначається, рахунків про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс - листи) виробника
товару, висновку про якість та вартість
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, рахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору
(угоди, контракту); митний орган
використав другорядний метод
визначення митної вартості: за ціною
договору щодо ідентичних товарів,
оскільки наявна інформація по
операціях з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів та
є максимально наближеними до нього;
підстави для визначення митної
вартості: цінова інформація щодо
імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби
України: МД № 101050000/2012/003871 від 19.11.2012 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
Сумською митницею не надано доказів
правомірності винесення оскаржуваного
рішення, у зв'язку з чим, з урахуванням
встановлених у судовому засіданні
фактів, оцінюючи надані позивачем та
відповідачами по справі докази у
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
МК України).

Згідно з ст. 57 МК України визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за основним
методом (тобто за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
зокрема, є: декларація митної вартості
та документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Частиною 5 ст. 53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. Аналіз ч. 1 та 2
ст. 53 МК України свідчить, що Митним
кодексом передбачено вичерпний
перелік документів, що подається
декларантом митному органу для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України в
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно з ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо щодо продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, які
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів. Метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи.

Згідно з ч. 4 та 5 ст. 54 МК України митний
орган під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний, зокрема,
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Як вбачається з ч.3 ст. 53, ч.1, 2 та 5 ст. 54,
ст. 58 МК України митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
зобов'язаний перевірити складові
числового значення митної вартості,
правильність розрахунку, здійсненого
декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

До того ж, п. 3.16, 3.17 Загального додатку
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

Відповідно до ч.3 ст. 54 МК України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому доказів того, що документи,
надані позивачем митному органу для
визначення митної вартості
імпортованого товару, містили
розбіжності, ознаки підробки або не
містили всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, чи
відомостей щодо ціни, митним органом не
надано.

Приймаючи до уваги вимоги п.п. 3.16, 3.17
Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур та
принцип, закріплений частиною 3 статті
318 МК України, згідно з яким митний
контроль передбачає виконання митним
органом мінімуму формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи, митним
органом не доведено необхідності
витребування у позивача додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів та об'єктивну
можливість позивача ці документи
надати, а саме: договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

До того ж, укладеним позивачем із ЗАТ
"Білоруська калійна компанія"
Контрактом купівлі-продажу від 03 січня
2013 року не передбачено укладання
договорів із третіми особами;
відповідно, не передбачено здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; також Контрактом не
передбачено комісійних та
посередницьких послуг.

Щодо вимоги про надання висновків про
якісні та вартісні характеристики
товару, то позивачем надано митному
органу лист ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 22.03.2013
року, згідно з яким рівень цін на калій
хлористий ГОСТ 4568-95 може становити 365,0
доларів США на умовах поставки DAF
кордон Білорусь-Україна, у зв'язку з
чим рівень ціни на вказаний товар,
визначений позивачем в сумі 365 доларів
США відповідає поточній кон'юнктурі
ринку (а.с. 128).

На вимогу про надання специфікацій та
прейскурантів виробника товару
позивачем надано лист ЗАТ "Білоруська
калійна компанія" від 02.11.2012 р., згідно з
яким прейскурантів експортного
ціноутворення ВАТ "Білоруськалій" на
калійні добрива не існує, оскільки
експортна ціна визначається
двостороннім контрактом і залежить
виключно від умов поставки, виду
товару, обсягу поставки та кон'юнктури
світового ринка (а.с.129).

До того ж, надати інші документи згідно
переліку, що вимагався митним органом,
позивач не мав об'єктивної можливості з
причин їх відсутності.

Отже, витребування відповідачем у
позивача додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару є
безпідставним, оскільки відповідачем
не доведено передбачених законом
підстав для їх витребування; крім того,
частина витребуваних документів не
мають відношення до митного оформлення
товару позивачем, інша частина була
надана відповідачеві.

Щодо тверджень відповідача про
наявність розбіжностей між пунктом 3
Контракту від 03 січня 2013 року, згідно з
яким виробником товару та
вантажовідправником є ВАТ
"Білоруськалій", у той час коли згідно з
МД № 205130000/2013/004296 у графі 2 відправником
також вказано і ЗАТ "Білоруська калійна
компанія", як наслідок йде мова про
третіх осіб, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до умов Контракту від 03
січня 2013 року, ЗАТ "Білоруська калійна
компанія" є продавцем товару,
виробником та вантажовідправником
товару є ВАТ "Білоруськалій".

Указом Президента Республіки Білорусь
від 25.08.2005 року № 389 визначено, що
виключне право зовнішньоекономічної
торгівлі мінеральними або хімічними
калійними добривами надається саме ЗАТ
"Білоруська калійна компанія" (а.с. 131-134).

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що протиріч між
положеннями Контракту і даними митної
декларації з вказаного питання не
вбачається.

Приймаючи до уваги, що оскаржуваним
рішенням митний орган неправомірно
відмовив позивачу у визнанні
задекларованої ним митної вартості
товару за основним методом, визначив
митну вартість за резервним методом та
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару, колегія суддів дійшла
висновку, що підлягає також поверненню
з Державного бюджету України на
користь ПАТ "Сумихімпром" сума надміру
сплаченого податку на додану вартість
в розмірі 342174,95 грн.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013р. по
справі № 818/8337/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 11.02.2014 р.