Справа № 638/742/13-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р.Справа № 638/742/13-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова на постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16.12.2013р.
по справі № 638/742/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова про
визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язати здійснити
дії по перерахунку та виплаті пенсії із
врахуванням страхового стажу за
період роботи в районах Крайньої
Півночі з 24.10.1978 року по 06.11.1992 року,
збільшеного на коефіцієнт 1,5.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 16.12.2013 року по справі
№ 638/742/13-а позовні вимоги задоволено
частково. Визнано дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова по
відмові позивачу в призначенні
пенсії на пільгових умовах
застосуваннях коефіцієнту обчислення
трудового стажу за період роботи в
районах Крайньої Півночі з 24.07.1978 року
по 01.01.1991 року -неправомірними. В
частині обчислення трудового стажу за
період роботи в районах Крайньої
Півночі з 01.01.1991 року по 06.11.1992 року
позивачу в задоволенні позову
відмовити. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова
перерахувати та виплатити розмір
призначеної пенсії позивачу,
починаючи з 01.05.2013 року з обчисленням
трудового стажу за період роботи в
районах Крайньої півночі колишнього
Союзу РСР за період з 24.07.1978 року по
01.01.1991 року з застосуванням коефіцієнту
1,5.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі
м.Харкова було подано апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просив суд апеляційної
інстанції постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16.12.2013
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 197 та ч. 1 ст. 195 КАС
України апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження та в межах доводів
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, і
отримує з 01.07.2008 року пенсію за віком
призначену згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

У відповідності до відомостей з
трудової книжки та архівної довідки №
М-38 від 15.08.2012 року ОСОБА_1, остання
працювала в Аткінській торговій
конторі управління робочого
постачання виробничого об'єднання
"Северовостокзолото" Хасинського
району Магаданської області з 24.07.1978
року на посаді товарознавець-бракер
(наказ від 27.07.1978 року); 01.09.1978 року
переведена на посаду старшого
товарознавця-бракера промислових та
продовольчих товарів; 05.06.1983 року
переведена на посаду старшого
товарознавця бази; 29.01.1986 року
переведена на посаду начальника
торгового відділу; 02.06.1986 року
переведена старшим товарознавцем;
02.02.1987 року переведена на посаду
керуючого базой; переведена на посаду
старшого товарознавця; 06.11.1992 року
звільнена з посади за п.1 ст.33 КЗпП РСФСР
у зв'язку з реорганізацією
підприємства.

Тобто, позивач постійно працювала
протягом повного робочого дня з 24.07.1978
року по 06.11.1992 року в Аткінській
торговій конторі управління робочого
постачання виробничого об'єднання
"Северовостокзолото" Хасинського
району Магаданської області який у
відповідності до Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№ 1029 "Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, що працюють у районах
Крайньої Півночі, та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», та Постанови Ради Міністрів
СРСР від 3 січня 1983 року № 12 «Про
внесення змін та доповнення в Перелік
районів Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, затверджених
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року № 1029», відноситься до
району Крайньої Півночі, у зв'язку з чим
має право на зарахування при
обчисленню стажу для отримання пенсії
по старості, по інвалідності і за
вислугу років один рік роботи за один
рік та шість місяців роботи.

Позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова щодо
перерахунку її пенсії, проте листами
від 16.10.2012 року № 3649/М-12 та від 29.12.12 року
№880/М-16 Управлінням Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова було повідомлено позивачку,
що згідно до п.5 прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" період роботи до 01.01.1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі зараховується до
стажу в полуторному розмірі при умові
укладання письмового трудового
договору, так як трудові договора
відсутні, тому стаж роботи був
зарахований в одинарному розмірі.
Оскільки відсутні трудові угоди за
період роботи в Аткінській торговій
конторі управління робочого
постачання виробничого об'єднання
"Северовостокзолото", тому для
зарахування стажу роботи за період з
24.07.1978 року по 06.11.1992 року у пільговому
обчисленні не має підстав.

Позивач не погодилася з вказаним
рішенням відповідача та звернулася до
суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено право позивача
на призначення пенсії з урахуванням
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та підлягає поновленню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Умови, норми та порядок зарахування
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі проводиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. №1058.

Пунктом 5 розділу 15 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шліценберг, зараховуються
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 1 січня 1991 року.

Пунктом 110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року,
встановлено, що робота в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, з 01 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі за умови, що працівник мав
право на пільги, встановлені ст. 5 Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від
10лютого 1960року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Так, відповідно до ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10лютого
1960року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" всім
працівникам переведеним, направленим
або запрошеним на роботу в райони
Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
встановлюються пільги за умови
укладення ними трудових договорів, а
саме один рік роботи в районах Крайньої
Півночі зараховується за один рік та
шість місяців роботи при обчисленні
стажу, що дає право на отримання пенсії
по старості та інвалідності.

Статтею 5 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів в ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

На виконання ст.62 Закону прийнято
Постанову Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» (далі по
тексту - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно п.3 Порядку № 637 за відсутності
трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про
періоди роботи, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки із наказів, особові рахунки і
відомості на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Отже, з аналізу зазначеної норми
випливає, що трудовий договір не є
єдиним документом, що підтверджує
пільговий стаж, таким документами
також може бути трудова книжка або
довідка в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції ОСОБА_1 працювала протягом
повного робочого дня в Аткінській
торговій конторі управління робочого
постачання виробничого об'єднання
"Северовостокзолото" Хасинського
району Магаданської області з 24.07.1978
року по 06.11.1992 року, який у
відповідності до Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№ 1029 Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, що працюють у районах
Крайньої Півночі, та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», та Постанови Ради Міністрів
СРСР від 3 січня 1983 року № 12 «Про
внесення змін та доповнення в Перелік
районів Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, затверджених
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року № 1029», відноситься до
району Крайньої Півночі.

Виходячи із аналізу вищезазначених
нормативно-правових актів, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, про те, що
відповідачем безпідставно відмовлено
позивачу у зарахуванні пільгового
страхового стажу роботи за періоди
роботи в районах Крайньої Півночі з
розрахунку один рік за один рік і шість
місяців.

Посилання відповідача на те, що пільги,
встановлені вказаними нормативними
актами, не розповсюджуються на
позивача, у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
факт укладання трудового договору з
роботодавцем підтверджується записами
у трудовій книжці позивача, а також
відповідними довідками, що згідно із п.5
розділу ХV «Прикінцеві положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» є достатніми документами
для здійснення пільгового обчислення
страхового стажу.

На підставі вище викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо протиправності
дій Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова щодо не визнання пільгового
стажу позивача за роботу в районі
Крайньої Півночі і не застосування
коефіцієнту 1,5.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 16.12.2013р. по справі
№ 638/742/13 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Філатов
Ю.М.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Тацій Л.В.