Справа № 2а-3949/10/1670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м. Київ
К/9991/39958/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.2011 та
ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.05.2011

у справі № 2а-3949/10/1670

за позовом Хорольської
міжрайонної державної податкової
інспекції Полтавської

області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3

про стягнення штрафних
санкцій

ВСТАНОВИВ:

Хорольська міжрайонна державна
податкова інспекція Полтавської
області звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 про
стягнення штрафних санкцій.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.2011
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем 10.06.2010 року було
проведено перевірку кафе "Каприз", що
розташований за адресою: Полтавська
область, смт. Семенівка, вул. Набережна,
23 та належить відповідачу, з питань
дотримання законодавства при
проведенні розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу.

За результатами даної перевірки
складено акт № 962/16/31/23/НОМЕР_1 від 10.06.2010
року, в якому зафіксовано порушення
вимог п. п. 6, 9, 11, 12 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: не забезпечено
зберігання попередньої КОРО протягом
встановленого терміну; проведення
розрахункових операцій через РРО без
використання режиму попереднього
програмування обліку та кількості
товарів; не забезпечено ведення у
встановленому порядку обліку ТМЦ на
суму 350,00 грн., не забезпечено щоденний
друк фіскального звітного чеку та п. 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті України,
затвердженого Постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637, а саме: неоприбуткування
готівкових коштів в КОРО на загальну
суму 1271 грн. 90 коп.

На підставі акту перевірки 25 червня 2010
року Хорольською МДПІ винесено рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0, яким відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" до відповідача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 4525,00 грн., та № /0,
яким за порушення п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті України до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції на суму 6359,50 грн.

Зазначені рішення відповідач отримала
25.06.2010 року, що підтверджується
підписом останньої на корінцях рішень
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Статтею 19 Конституції України
передбачається обов'язок органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Повноваження органів державної
податкової служби України визначені
Законом України «Про державну
податкову службу в Україні»від 4 грудня
1990 року № 509/-ІІ (із змінами та
доповненнями).

Так, зі змісту ст.10 згаданого Закону
вбачається, що державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції виконують такі
функції, зокрема: по-перше,
забезпечують застосування та
своєчасне стягнення сум фінансових
санкцій, передбачених цим Законом та
іншими законодавчими актами України за
порушення податкового законодавства, а
також стягнення адміністративних
штрафів за порушення податкового
законодавства, допущені посадовими
особами підприємств, установ,
організацій та громадянами; по-друге,
подають до судів позови до підприємств,
установ, організацій та громадян про
визнання угод недійсними і стягнення в
доход держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

Статтею 25 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»встановлено, що суми фінансових
санкцій, які визначені статтями 17 - 24
цього Закону, підлягають перерахуванню
суб'єктами підприємницької діяльності
до Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності»штрафи,
передбачені цією статтею, підлягають
сплаті порушником у п'ятиденний термін
відповідно до законодавства.

У відповідності до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17
Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання протягом граничних
строків, визначених цим Законом, такий
платник податків зобов'язаний сплатити
штраф у розмірах, встановлених даною
статтею.

Разом з тим, згідно з пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5
Закону, з урахуванням строків давності
платник податків має право оскаржити
до суду рішення контролюючого органу
про нарахування податкового
зобов'язання у будь-який момент після
отримання відповідного податкового
повідомлення.

При цьому, у відповідності до абз. 4 пп.
5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону, день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач не оскаржував рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій Хорольської МДПІ в
адміністративному та судовому порядку,
та на час подачі позовної заяви
заборгованість суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_3 сплачена не була.

Враховуючи викладені положення
законодавства та встановлені по справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком апеляційного суду про те,
що оскільки суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 не
сплачено у встановлений строк штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 10884,50 грн.,
то спірна сума нарахованих відповідачу
штрафних санкцій повинна стягуватись в
судовому порядку.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанцій постановлені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги висновок суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011 у
справі № 2а-3949/10/1670 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011 у
справі № 2а-3949/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко