Справа № 2610/10004/2012 (2а/2610/686/2012)
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Гуменюк А.І.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 квітня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом, у якому просила визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва в
частині невиконання Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплатити невиплачене
їй, як дитині війни, щомісячне
підвищення до пенсії за починаючи з
09.07.2007 року й довічно.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 квітня 2012 року
вказаний адміністративний позов був
залишений без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
в частині, з направленням справи у
скасованій частині на продовження
розгляду, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду місцевий
суд виходив з того, що позивачем
заявлено вимоги про перерахунок
підвищення до пенсії з 2007 року, а позов
поданий лише 23.04.2012 року.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками судді суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Адміністративний позов дійсно містив
вимоги, що знаходяться за межами строку
звернення до суду, встановленого ч. 2 ст.
99 КАС України, а тому такі, відповідно
до ст. 100 КАС України, підлягають
залишенню без розгляду.

Однак, підстави для залишення позовної
заяви ОСОБА_4 без розгляду в цілому -
відсутні.

Так, оскаржувані позивачем дії
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
(виплата щомісячного підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі,
встановленому постановою КМ України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від 28
травня 2008 року) носять систематичний
щомісячний, а не одноразовий,
характер.

У зв'язку з цим суд, встановивши що
частина періоду виплати підвищення до
пенсії, який зазначений в позові,
знаходиться за межами строку звернення
до суду, повинен був залишити
адміністративний позов без розгляду
лише у відповідній частині.

Враховуючи дату звернення ОСОБА_4 до
суду з даним позовом, а також строки
звернення до суду, встановлені ч. 2 ст. 99
КАС України, колегія суддів вважає, що
оскаржувана ухвала в частині залишення
без розгляду позовних вимог за період з
09.07.2007 року по 22.10.2011 року є законною та
обґрунтованою, проте в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 23.10.2011 року по 23.04.2012 року -
підлягає скасуванню.

Колегія суддів не враховує посилання
позивача, як на підставу не
застосовування наслідків пропущення
строків звернення до суду,
передбачених ч. 1 ст. 100 КАС України, на
ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», оскільки
приписи зазначених норм вказують на те,
що суми пенсії виплачуються за минулий
час без обмеження будь-яким строком
лише у випадку їх фактичного
нарахування та наявності вини органу,
що призначає і виплачує пенсію.

У той же час, в даному випадку,
підвищення до пенсії позивачу не лише
не виплачувалося з вини відповідача,
але й не було нараховане.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач також посилається на
положення статті 268 Цивільного кодексу
України, яка, на переконання
останнього, підтверджує, що строк
позовної давності на відшкодування
шкоди, завданої здоров'ю не
поширюється.

Однак, колегія суддів не погоджується
із апелянтом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Колегія суддів наголошує, що як "інші
закони" не можуть розумітися положення
глави 19 Цивільного кодексу України,
оскільки позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу, а
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах. Виходячи
зі змісту ст. 99 КАС України, інші закони
- це закони, які встановлюють строки
звернення до адміністративного суду з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір.

Окрім того, позивач в даному
адміністративному позові не
відшкодовує шкоду, завдану здоров'ю, як
передбачено п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, а
оскаржує діяння суб'єктів владних
повноважень щодо нарахування та
виплати йому соціальної допомоги в
частині її розміру.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та ст. 268 ЦК
України не підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
частково спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в ухвалі
від 26 квітня 2012 року, та є підставами
для її скасування лише в частині.

У зв'язку із наведеним, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 квітня 2012 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 23.10.2011 року по 23.04.2012 року -
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 26 квітня 2012 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 23.10.2011 року по 23.04.2012 року -
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду в цій частині.

В іншій частині ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 квітня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи до
суду першої інстанції про продовження
розгляду набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

В іншій частині ухвала набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.