Справа № 801/2436/13-а
Суддя: Сидоренко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 року (10:09) Справа №801/2436/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Сидоренка Д.В.,
при секретарі Леоновій В.В.,

розглянувши за участю представників:

позивача - Рудька Р.І., довіреність №001
від 10.01.2014 року,

відповідача - Петришак М.Я., довіреність
№37/10-0 від 21.08.2013 року,

у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фике»

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління

Міндоходів в Автономній Республіці
Крим

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

Обставини справи: до Окружного
адміністративного суду АР Крим
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фике» до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби
(під час розгляду справи відповідача
замінено на правонаступника - Державну
податкову інспекцію у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим) з позовними вимогами про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
08.02.2013 року №, № та №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем з порушенням чинного
законодавства. Донарахування
податкових зобов'язань зроблене
відповідачем з урахуванням недійсних
відомостей щодо відсутності
фактичного здійснення правочинів між
позивачем та його контрагентами.
Здійснення угод між позивачем та
постачальниками підтверджується
відповідними документами, складеними
за наслідками господарських операцій.
Відомості по взаємовідносинам з цими
підприємствами відображені позивачем
в податковій звітності, подані у
відповідний період, і з урахуванням цих
відомостей здійснена оплата податків.
Також, свою позицію позивач
обґрунтовує тим, що всі контрагенти на
момент здійснення правочинів були
зареєстровані у податковому органі,
мали статус платників ПДВ. Крім того,
позивачем було зазначено про те, що
відповідач не мав права робити
висновки про діяльність підприємства
на підставі даних досудового слідства
у кримінальній справі. До того ж, на
думку позивача, податковий орган не має
право самостійно застосовувати
наслідки недійсності правочину. Всі
операції між позивачем та його
контрагентами є законними та не
визначались судом недійсними.

Позивачем 04.04.2013 року були надані
додаткові пояснення по справі відносно
використання у власній господарській
діяльності товарів (послуг), отриманих
від контрагентів ПП «Мастер Торг», ПП
«Комманд», ПП «Продстроймаркет» та БВП
«Строитель Плюс» (т.9 а.с.282-284).

Присутній у судовому засіданні 13.02.2014
року представник позивача позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував. Раніше відповідачем суду
були надані письмові заперечення на
позовну заяву з урахуванням висновку
судово-економічної експертизи, в яких
він з позовними вимогами не погодився
та просив відмовити у їх задоволенні.
Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач
вказав на правомірність висновків
перевірки відносно виявлених порушень
законодавства з боку позивача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Виконавчим комітетом Сімферопольської
міської ради АР Крим 16.06.2007 року було
проведено державну реєстрацію
юридичної особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фике»
(ідентифікаційний номер юридичної
особи 35228196), що підтверджується
випискою з ЄДРПОУ серії ААБ№447089 від
19.10.2011 року та довідкою з ЄДРПОУ серії
АА№528254 від 26.06.2012 року (т.1 а.с.9-10).

Згідно з довідкою №1760/29-0 від 18.06.2007 року
(т.1 а.с.11) позивач з 18.06.2007 року перебуває
на податковому обліку за №16010.

Позивачем 27.06.2007 року отримано
свідоцтво платника податку на додану
вартість №100049486 (т. 1 а.с.12).

Таким чином, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фике» є суб'єктом
господарювання, платником податків, у
зв'язку з чим зобов'язане виконувати
обов'язки, покладені на нього законами
у зв'язку із здійснення господарської
діяльності, у тому числі стосовно
нарахування та сплати податків до
бюджету.

Посадовими особами Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі в
період з 24.09.2012 року по 28.09.2012 року було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Фике» (ЄДРПОУ
3522819) з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
визначенні податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП
«Продстроймаркет» (), ПП
«Скипер» (), ТОВ БВП
«Строитель-Плюс» (), ПП
«Ротонда Торг», (),ПП
«Габарит-груп» (), ПП
«Гранд-М» (), ПП «Райс-М»
(), ПП «Грандпродукт» (), ТОВ «ВТК «Окнополь» (),
ТОВ «Бренд Строй» (), ПП
«Сіті Буд» (), ПП «Добре
місто» (), ПП «Комманд»
(), ПП «Мобкримторг» (), ПП «Визит Торг» (), ПП
«Нантехімідж» (), ПП
«Кримторг» (), ТОВ
«Будівельна компанія «Акрополь»
(), ПП «Базис Торг» (), ПП «Мастер Торг» (), ПП
«Укрторгпартнер» (), ПП
«Кримспецтехнолоджи» (), ТОВ
«Тонар Крим» (), ТОВ
«Кримстройиндустрия» (), ТОВ
«Аквамарин» (), ПП
«Евроградстрой» (), ПП
«Прима Торг» (), ТОВ
«ТМ-Компані» (), Фірма
«Капітель Плюс» (), КП
«Альянс» (), ПП «Пан Буд»
(), ПП «Беллатрикс» (), ПП «Севелітстрой» (),
ТОВ «Капітал Сервіс плюс» (),
ПП «Стілар» (), ПП
«Бізнеспромторг» (), ТОВ
«Трейд Сервіс плюс» (), ПП
«Портал Крим» (), ТОВ
«Укростпоставка» (), ПП
«Європродукт» (), ТОВ
«Люкссервістрейд» (), ПП
«Айкон-Крим» (), ПП
«Севграндтрейд» (), ПП
«Контакт- торг» () за період
з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року.

Перевіркою дотримання вимог
податкового законодавства встановлено
порушення ТОВ «Фике»:

- п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», п.44.1 ст.44, п.138.2, п.138.6, п.138.8,
п.п.138.8.1 п.138.8 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 259527,00 грн., у тому числі
за 4 квартал 2009 року - 91132,00 грн., за 1
квартал 2010 року - 4446,00 грн., за 2 квартал
2010 року - 3554,00 грн., за 3 квартал 2010 року -
1004,00 грн., за 4 квартал 2010 року - 108462,00
грн., за 1 квартал 2011 року - 13394,00 грн., за 3
квартал 2011 року - 21716,00 грн., 4 квартал 2011
року - 15819,00 грн.,

- п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, 7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», а також п.185.1 ст.185,
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 201643,00
грн., у тому числі за жовтень 2009 року -
2933,00 грн., за листопад 2009 року - 30268,00 грн.,
за грудень 2009 року - 39705,00 грн., за
жовтень 2010 року - 27625,00 грн., листопад 2010
року - 44321,00 грн., грудень 2010 року - 22027,00
грн., лютий 2011 року - 1376,00 грн., березень
2011 року - 9340,00 грн., серпень 2011 року - 8811,00
грн., вересень 2011 року - 10072,00 грн.,
грудень 2011 року - 5165,00 грн., а також
завищено залишок від'ємного значення
по ПДВ станом на 01.10.2012 року у сумі 8591,00
грн.

При визначенні заниження суми
податкових зобов'язань податковим
органом враховані положення п.102.1 ст. 102
Податкового кодексу України щодо
строків давності.

Проведеною перевіркою встановлено, що
ТОВ «Фіке» у період з 01.10.2009 року по
30.09.2012 року мало взаємовідносини з
наступними контрагентами:

ПП «Продстроймаркет» () у
сумі 475837,00 грн., в тому числі ПДВ - 79306,00
грн.,

ТОВ БВП «Строитель-Плюс» () у
сумі 52913,00 грн., в тому числі ПДВ - 8819,00
грн.,

ПП «Комманд» () у сумі 567186,00
грн., в тому числі ПДВ - 94531,00 грн.,

ПП «Мастер Торг» () у сумі
165466,00 грн., в тому числі ПДВ - 27578,00 грн.

Разом з тими, проведеними зустрічними
звірками встановлено, що перелічені
вище контрагенти мають ознаки
«фіктивності», їх діяльність
спрямована на здійснення операцій з
надання податкової вигоди з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту.

Акти про неможливість проведення
зустрічних звірок складені, зокрема,
на підставі даних досудового слідства
у кримінальний справі за фактом
фіктивного підприємництва.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися лише ті первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Таким чином, ТОВ «Фіке» обмінювалось
документами на товари та послуги з
контрагентами, що мають ознаки
фіктивних підприємств.

Відтак, така документація не може
бути підставою для ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Ведення ТОВ «Фике» податкового обліку
на підставі документів, отриманих від
ПП «Продстроймаркет», ТОВ БВП
«Строитель-Плюс», ПП «Комманд» та ПП
«Мастер Торг», призвело до порушення
товариством норм податкового
законодавства.

Висновки перевірки зафіксовані в акті
№ 529/22-8/35228196 від 01.02.2013 року (т. 1 а.с.14-31).

На підставі даних акту перевірки,
враховуючи виявлені порушення,
податковим органом 08.02.2013 року були
прийняті податкові
повідомлення-рішення (т.1 а.с.32-34):

№, в якому визначено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на прибуток підприємств у
розмірі 311678,00 грн., у тому числі 259527,00
грн. за основним платежем та 52151,00 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями,

№, в якому визначено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість у розмірі
158243,00 грн., у тому числі 128737,00 грн. за
основним платежем та 29506,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями,

№, в якому визначено суму
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість у розмірі
8591,00 грн. за вересень 2012 року по
декларації № від 18.10.2012 року.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем в судовому порядку до
Окружного адміністративного суду АР
Крим.

Під час розгляду справи судом
перевірено прийняті відповідачем
рішення на відповідність вимогам
законодавства та встановлено наступне.

Статтею19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи правомірність дій та
рішень органу власних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст. 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Як зазначалось вище, в ході
проведеної перевірки позивача було
встановлено порушення вимог
податкового законодавства за період з
жовтня 2009 року по вересень 2012 року.

У період до 01.04.2011 року порядок
оподаткування податком на прибуток
було визначеного Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (далі по тексту -
Закон № 334).

Підпунктом 2.1.1. п.2.1. ст. 2 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (зараз і далі по тексту в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначалось, що
платниками податку з числа резидентів
є суб'єкти господарської діяльності,
бюджетні, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
які здійснюють діяльність, спрямовану
на отримання прибутку як на території
України, так і за її межами.

Відповідно до п.3.1 ст. 3 Закону об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, суму
амортизаційних відрахувань.

При цьому, під валовими витратами
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) слід розуміти суму будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності (п.5.1 ст. 5 Закону).

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті (п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону).

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Аналогічні положення щодо
оподаткування прибутку підприємств
визначені розділом ІІІ Податкового
кодексу України, який у відповідності
до п. 1 Розділу ХІХ Прикінцеві положення
Податкового кодексу України набрав
чинності з 01.04.2011 року.

Згідно із 134.1 ст. 134 ПК України у цьому
розділі об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу;

Пунктом 135.2 ст. 135 ПК України
встановлено, що доходи визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують отримання платником
податку доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (п.138.2 ст. 138 ПК України).

Пунктом 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності.

З системного аналізу вищенаведених
норм слідує, що обов'язковими ознаками
валових витрат та витрат платника
податку, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування, є:

по-перше, призначення придбаних
товарів (робіт, послуг) для
використання їх у власній
господарській діяльності такого
платника податків;

по-друге, підтвердження понесених
витрат первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
проведеної господарської операції
відповідними документами було
встановлено також нормами Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (далі
по тексту - Закон № 168).

Цим Законом передбачалось право
платника податку на отримання
податкового кредиту, яким, відповідно
до п.1.7. Закону № 168 є сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Виникнення права на податковий кредит,
порядок його нарахування та визначення
передбачались ст. 7 Закону № 168.

Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
підставою для нарахування податкового
кредиту є податкова накладна, що
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Згідно з п.п. 7.2.3 Закону № 168
податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків було
визначено п.7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Так, згідно з п.п.7.7.1 п. 7.7. ст. 7 Закону №
168 сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Аналогічні положення встановлені
розділу V Податкового кодексу України,
яким врегульовано порядок
оподаткування податком на додану
вартість з 01.01.2011 року.

Так, статтею 198 ПК України передбачено
право платників податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту,
яким є сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14
ПК України).

Згідно з п.198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України визначено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Отже, зі змісту норм Закону
України «Про податок на додану
вартість» та Податкового кодексу
України слідує, що необхідним
первинним документом, який дає право
платнику податків на формування
податкового кредиту, є належним чином
оформлена податкова накладна.

Однак, суд зазначає, що наявність
у покупця податкової накладної, є
достатньою, але не безумовною
підставою для формування податкового
кредиту з податку на додану вартість,
якщо податковий орган доведе, що
відомості в таких документах не
відповідають дійсності.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні визначені Законом
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність».

Згідно з ч.2 ст. 3 цього Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 цього Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і
відображення у бухгалтерському обліку,
а також зберігання первинних
документів, облікових регістрів,
бухгалтерської звітності
підприємствами, їх об'єднаннями та
госпрозрахунковими організаціями
(крім банків) незалежно від форм
власності (надалі - підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету встановлений
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту -
Наказ № 88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці первинні документи.

Із зазначеного слідує, що наслідки
господарської операції можуть
враховуватися суб'єктом
господарювання для цілей
бухгалтерського та податкового обліку,
у тому числі при формуванні витрат та
податкового кредиту, тільки у випадку
підтвердження здійснення цієї
операції відповідними первинними
документами, що мають відповідати
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» та Наказу Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Із змісту статті 9 цього Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність» також вбачається,
що первинні документи обов'язково
мають фіксувати факт здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Враховуючи зазначене вище, судом
під час розгляду справи перевірено
наявність у позивача необхідних
первинних документів для формування
податкового кредиту та витрат по
взаємовідносинам з ПП
«Продстроймаркет», ТОВ БВП
«Строитель-Плюс», ПП «Комманд» та ПП
«Мастер Торг».

Також, судом перевірені обставини
на підтвердження факту здійснення
господарських операцій між позивачем
та вказаним контрагентом, зокрема
шляхом установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.08.2009 року між ПП «Продстроймаркет»
(виконавець) та ТОВ «Фике» (замовник)
був укладений договір про надання
юридичних послуг (т. 1 а.с.40). Відповідно
до умов вказаного договору виконавець
зобов'язується щомісячно надавати
замовнику юридичні послуги з питань
господарської діяльності замовника.

Крім того, матеріали справи свідчать
про те, що ТОВ «Фике» (замовник)
отримувались від ПП «Продстроймаркет»
(виконавець) у період з жовтня по
грудень 2009 року транспортні послуги.

Договір про надання транспортних
послуг позивачем як замовником 01.09.2010
року також було укладено з
контрагентом БВП «Строитель-Плюс»
(виконавець). Відповідно до умов
вказаного договору виконавець
зобов'язується за усними та письмовими
заявками замовника надати замовнику
транспортні послуги власним та
залученим транспортом в пункт
призначення та послуги по роботі
механізмів в пункті призначення, а
замовник зобов'язується оплати надані
послуги за встановлену договором плату
(т.4 а.с.18).

У перевіряємий період позивачем були
укладені договори поставки
будівельних матеріалів.

Так, між ПП «Продстроймаркет»
(продавець) та ТОВ «Фике» (покупець)
15.10.2009 року був укладений договір
поставки № 209 (т.1 а.с.41). Відповідно до
умов вказаного договору продавець
поставляє, а покупець зобов'язаний
прийняти та оплати будівельні
матеріали, інструменти, комплектуючі,
вироби та інше згідно із накладною.

Між Приватним підприємством «Комманд»
(продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фике» (покупець)
20.09.2010 року був укладений договір
поставки (т.9 а.с.305). Відповідно до умов
вказаного договору продавець
поставляє, а покупець зобов'язаний
прийняти та оплати будівельні
матеріали, інструменти, комплектуючі,
вироби та інше згідно із накладною.

Між Приватним підприємством «Мастер
Торг» (продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фике»
(покупець) 18.07.2011 року був укладений
договір поставки (т.9 а.с.306). Відповідно
до умов вказаного договору продавець
поставляє, а покупець зобов'язаний
прийняти та оплати будівельні
матеріали, інструменти, комплектуючі,
вироби та інше згідно із накладною.

З метою встановлення реальності
правочинів, укладених ТОВ «Фике» з
вказаними вище контрагентами, судом по
справі було призначено
судово-економічну експертизу,
проведення якої було доручено
експертам Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр судових
експертиз».

На вирішення експерта було поставлене
питання щодо того, чи підтверджується
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
позивача отримання товарів (робіт,
послуг) на суму 1051169,00 грн., крім того ПДВ
- 210234,00 грн., від контрагентів,
зазначених в акті перевірки, за період
з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року, їх оплата та
подальше використання у господарській
діяльності.

Експертом 23.12.2013 року було надано
Висновок судово-економічної
експертизи № 43/13, проведеної за
матеріалами справи №801/2436/13-а (т.10
а.с.2-22), яким підтверджено за наслідками
дослідження документів
бухгалтерського обліку та економічної
діяльності позивача отримання, оплата
та використання у господарській
діяльності (утримання з метою
наступного використання) товарів
(робіт, послуг) вартістю 1051161,33 грн. без
врахування ПДВ (крім того ПДВ 210232,24 грн.)
за період з жовтня 2009 року по вересень
2012 року, у тому числі:

на суму 396528, 89 грн. без врахування ПДВ
від ПП «Продстроймаркет»,

на суму 44090,83 грн. без врахування ПДВ від
БВП «Строитель Плюс»,

на суму 472656,08 грн. без врахування ПДВ
від ПП «Комманд»,

на суму 137885,53 грн. без врахування ПДВ
від ПП «Мастер Торг».

Щодо товарів (робіт, послуг) на суму 7,67
грн. експертом висновку не надано у
зв'язку з відсутністю витребуваних
документів.

Висновки експертизи обґрунтовані
наступними обставинами, що встановлені
під час дослідження.

Відносно взаємовідносин позивача із
контрагентом ПП «Продстроймаркет»
експертом встановлено наступне.

Відповідно до договору від 05.10.2009 року
ПП «Продстроймаркет» у період з жовтня
по грудень 2009 року виставило на адресу
«Фике» рахунки-фактури на оплату
товарів загальною вартістю 380376,41 грн., у
тому числі ПДВ 63396,07 грн., у яких
визначені номенклатура, ціна та
кількість товару, що підлягає поставці
(будівельні матеріали та вироби,
біг-борди, оргтехніка та комплектуючи
матеріали до неї, канцелярські вироби).

Зазначені рахунки-фактури на оплату
товару загальною вартістю 380376,41 грн. з
ПДВ у повному обсязі оплачені ТОВ
«Фике» на користь ПП «Продстроймаркет»
в жовтні-грудні 2009 року у безготівковій
формі шляхом перерахування грошових
коштів в сумі 380376,42 грн. з ПДВ, що
підтверджується виписками банку.

Господарські операції перерахування
грошових коштів на користь ПП
«Продстроймаркет» у повному обсязі
відображені в регістрах
бухгалтерського обліку ТОВ «Фике» за
дебетом субрахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» в
кореспонденції з кредитом субрахунку
311 «Поточні рахунки в національній
валюті» за жовтень-грудень 2009 року.

У жовтні-грудні 2009 року ТОВ «Фике»
отриманого від ПП «Продстроймаркет»
зазначені у вищезазначених
рахунках-фактурах товари загальною
вартістю 380376,42 грн., у тому числі ПДВ
63396,07 грн., що підтверджується
видатковими накладними.

На підставі первинних документів ТОВ
«Фике» відобразило у бухгалтерському
обліку господарські операції з
придбання вказаних товарів.

Потреби господарської діяльності ТОВ
«Фике» з придбання у ПП
«Продстроймаркет» вказаних товарів
обґрунтовані наступним.

Основними видами діяльності ТОВ «Фике»
відповідно до довідки серії АА «528254від
26.06.2012 року (т.1 а.с.10) є: організація
будівництва будівель (КВЕД-2010 41.10),
будівництво житлових і нежитлових
будівель (КВЕД-2010 41.20), будівництво
трубопроводів (КВЕД-2010 42.21), будівництво
споруд електропостачання та тепло
комунікацій (КВЕД-2010 42.22), оптова
торгівля деревиною, будівельними
матеріалами та санітарно-технічним
обладнанням (КВЕД-2010 46.73).

З метою здійснення будівельної
діяльності ТОВ «Фике» у встановленому
законодавством порядку отримано
ліцензію серії АВ №357327 від 10.08.2007 року
(період дії з 10.08.2007 року по 10.08.2012 року).

Придбані товари у контрагента ПП
«Продстроймаркет» були використані
ТОВ «Фике»:

- товари вартістю 185328,93 грн. з ПДВ
(будівельні матеріали та вироби)
використані у листопаді-грудні 2009 року
та жовтні 2010 року при виконанні
будівельних робіт на замовлення
Головного управління капітального
будівництва при Раді міністрів АР Крим
та Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради, що підтверджується
актами приймання виконаних підрядних
робіт форми КБ-2в, підсумковими
відомостями ресурсів до вказаних актів
та звітами про витрати основних
матеріалів у будівництві у
співставленні з виробничими нормами та
актами списання,

- товари вартістю 87726,45 грн. з ПДВ
(будівельні матеріали та вироби) у
жовтні 2009 року - лютому 2010 року
реалізовані ТОВ «Фике» покупцям: КП
«ЖЕУ № 1» та ТОВ «Єдність», що
підтверджується видатковими
накладними,

- товари вартістю 105336,00 грн. з ПДВ
(біг-борди та багатофункціональний
пристрій) введені в експлуатацію та
використовуються ТОВ «Фике» для
власних потреб господарської
діяльності:

1) біг-борди розміщені ТОВ «Фике» у м.
Алушта та на протязі автодороги
Сімферополь-Ялта-Севастополь, що
підтверджується актами
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів №ВЭ-005
від 27.11.2009 року, №ВЭ-005 від 27.11.2009 року та
№ВЭ-006 від 04.12.2009 року і
використовуються ТОВ «Фике» для
надання послуг з розміщення рекламної
інформації, що підтверджується
договором №Ф-1 від 02.12.2013 року,
укладеним між ТОВ «Фике» та ФОП ОСОБА_3
про надання послуг,

2) багатофункціональний пристрій
використовується для забезпечення
власної господарської діяльності з
роздрукування та копіювання
документів, що підтверджується актом
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів №ВЭ-004
від 17.11.2009 року. Вказані основні засоби
обліковуються на балансі ТОВ «Фике» за
субрахунком 104»Машини та обладнання»,
що підтверджується регістрами
бухгалтерського обліку за вказаним
субрахунком.

3) товари вартістю 1985,04 грн. з ПДВ
(картриджі для принтерів та
канцелярські вироби) використані ТОВ
«Фике» для забезпечення
адміністративних потреб власної
господарської діяльності, що
підтверджується актом списання №СпТ-001
від 01.07.2010 року.

Експертом також було досліджено
документи бухгалтерського та
податкового обліку ТОВ «Фике» щодо
отримання від ПП «Продстроймаркет»
юридичних послуг за договором від
03.08.2009 року.

В результаті дослідження експертом
встановлено, що у жовтні 2009 року -
квітні 2010 року ПП «Продстроймаркет»
виставило на адресу ТОВ «Фике»
рахунки-фактури на оплату вартості
послуг з надання юридичних
консультацій щодо будівельної
діяльності.

На підставі отриманих рахунків-фактур
у листопад 2009 року-липні 2010 року ТОВ
«Фике» здійснена оплата юридичних
послуг у безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
користь ПП «Продстроймаркет» в сумі
67200,00 грн. з ПДВ, що підтверджується
виписками банку.

Господарські операції з перерахування
грошових коштів на користь ПП
«Продстроймаркет» у сумі 67200,00 грн. з
ПДВ у повному обсязі відображені в
регістрах бухгалтерського обліку ТОВ
«Фике».

У жовтні 2009 року - квітні 2010 року ТОВ
«Фике» отримало від ПП
«Продстроймаркет» результати
юридичних консультацій з питань
будівельної діяльності загальною
вартістю 67200,00 грн., у тому числі ПДВ
-11200,00 грн., що підтверджується актами
здачі-приймання робіт.

Потреби господарської діяльності ТОВ
«Фике» з придбання у ПП
«Продстроймаркет» вказаних юридичних
послуг обґрунтовано тим, що в період з
2009 року по 2010 рік у штаті ТОВ «Фике»
були відсутні посадові особи, до
обов'язків яких належить забезпечення
діяльності товариства у вирішенні
правових питань, що підтверджується
штатним розписом за 2009-2010 роки.

З метою забезпечення потреб
господарської діяльності ТОВ «Фике» у
виконанні правовї роботи, у жовтні 2009
року - квітні 2010 року ТОВ «Фике»
залучений ПП «Продстроймаркет», з яким
укладений договір № 131 від 03.08.2009 року
про надання юридичних послуг.

На підтвердження обсягу наданих
юридичних послуг ПП «Продстроймаркет»
надані на адресу ТОВ «Фике» щомісячні
звіти з визначенням виконаних заходів
правової роботи.

Крім того, експертним дослідженням
встановлено, що у жовтні-грудні 2009 року
між ТОВ «Фике» та ПП «Продстроймаркет»
погоджені умови надання транспортних
послуг з перевезення вантажів та
роботи механізмів шляхом складення ПП
«Продстроймаркет» рахунків-фактур на
такі послуги загальною вартістю 28258,24
грн., у тому числі ПДВ 4709,71 грн.

Зазначені рахунки-фактури на оплату
транспортних послуг загальною
вартістю 28258,24 грн. з ПДВ у повному
обсязі оплачені ТОВ «Фике» на користь
ПП «Продстроймаркет» в
листопаді-грудні 2009 року у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів в сумі
28258,24 грн. з ПДВ, що підтверджується
виписками банку.

Господарські операції з перерахування
грошових коштів на користь ПП
«Продстроймаркет» у сумі 28258,24 грн. з
ПДВ у повному обсязі відображені в
регістрах бухгалтерського обліку ТОВ
«Фике».

У жовтні-грудні 2009 року ТОВ «Фике»
отримало від ПП «Продстроймаркет»
результати транспортних послуг та
послуг роботи мехінзмів загальною
вартістю 28258,24 грн., у тому числі ПДВ -
4709,70 грн., що підтверджується актами
здачі-приймання робіт.

Потреби господарської діяльності ТОВ
«Фике» з придбання у ПП
«Продстроймаркет» вказаних
транспортних послуг та послуг роботи
механізмів обґрунтовані тим, що згідно
з регістрами бухгалтерського обліку
ТОВ «Фике» за субрахунком 105
«Транспортні засоби» у товариства в 2009
році відсутні вантажні транспортні
засоби, які б забезпечили потреби
господарської діяльності з
перевезення вантажів.

У зв'язку з відсутністю власних
вантажних транспортних засобів ТОВ
«Фике» залучено ПП «Продстроймаркет»:

- послуги з перевезення будівельних
матеріалів вартістю 18400,00 грн. з ПДВ за
маршрутом: м. Сімферополь - с. Кримська
Роза Білогірського району та у
зворотному напрямку використані при
виконанні будівельних робіт на
замовлення Головного управління
капітального будівництва при Раді
міністрів АР Крим за договорами
підряду №49/894/070 від 28.09.2009 року, №50/895/0170
від 28.09.2009 року та № 51/896/0170 від 28.09.2009
року.

- послуги з перевезення на суму 9000,00 грн.
використані для перевезення трьох
біг-бордів.

Таким чином, первинними документами
бухгалтерського обліку та документами
економічної діяльності ТОВ «Фике» у
повному обсязі підтверджується
отримання, оплата та використання у
господарській діяльності товарів
(робіт, послуг) загальною вартістю 475834,66
грн. з ПДВ, придбаних у ПП
«Продстроймаркет» в жовтні 2009 року -
квітні 2010 року.

Відносно взаємовідносин позивача із
контрагентом БВП «Строитель Плюс»
експертом встановлено наступне.

За договором від 01.09.2010 року про надання
транспортних послуг та послуг з роботи
механізмів у вересні 2010 року - грудні 2011
року ТОВ «Фике» отримало від БВП
«Строитель-Плюс» результати
транспортних послуг та послуг з роботи
механізмів загальною вартістю 52909,00
грн., у тому числі ПДВ - 8818,17 грн., що
підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг).

На оплату вартості транспортних
послуг та послуг з роботи механізмів
БВП «Строитель Плюс» на адресу ТОВ
«Фике» виставило рахунки-фактури, на
підставі яких ТОВ «Фике» у жовтні 2010
року - січні 2012 року здійснена оплата у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів у сумі
52909,00 грн. з ПДВ, що підтверджується
виписками банку.

Потреби господарської діяльності ТОВ
«Фике» з придбання у БВП «Строитель
Плюс» вказаних транспортних послуг та
послуг роботи механізмів обґрунтовані
тим, що згідно з регістрами
бухгалтерського обліку ТОВ «Фике» за
субрахунком 105 «Транспортні засоби» у
товариства в 2010-2011 роках відсутні
вантажні транспортні засоби, які б
забезпечили потреби господарської
діяльності з перевезення вантажів.

Крім того, у ТОВ «Фике» в 2010-2011 роках
відсутнє спеціальне обладнання для
переміщення вантажів та зварювальні
пристрої, що підтверджується
регістрами бухгалтерського обліку за
субрахунком 104 «Машини та обладнання».

З метою забезпечення потреб здійснення
будівельної діяльності у вересні 2010
року - грудні 2011 року ТОВ «Фике»
придбані у БВП «Строитель Плюс»
транспортні послуги:

- на суму 36981,60 грн. послуги з
перевезення будівельних матеріалів за
маршрутом м. Сімферополь - м. Алушта для
забезпечення виконання будівельних
робіт на замовлення Виконавчого
комітету Алуштинської міської ради,
Управління житлово-комунального
господарства Алуштинської міської
ради та КП «Управління міського
господарства», що підтверджується
договорами підряду,

- на суму 6840,00 грн. з ПДВ послуги з
перевезення будівельних матеріалів по
м. Алушта для забезпечення виконання
будівельних робіт на замовлення
Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Алуштинської міської ради та КП
«Управління міського господарства», що
підтверджується договорами підряду,

- на суму 260,40 грн. послуги з перевезення
будівельного сміття при виконанні
будівельних робі на замовлення
Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради,

- на суму 8827,00 грн. послуги з роботи
механізмів (автомобілів бортових,
переносних кранів та кранів на
автомобільному ходу, перетворювачів
зварювальних, блоків для ручного
підйому вантажів) при виконанні
будівельних робіт на замовлення
Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Алуштинської міської ради та КП
«Управління міського господарства», що
підтверджується договорами підряду.

Таким чином, первинними документами
бухгалтерського обліку та документами
економічної діяльності ТОВ «Фике» у
повному обсязі підтверджується
отримання, оплата та використання у
господарській діяльності послуг
перевезення та роботи механізмів
загальною вартістю 52909,00 грн. з ПДВ,
придбаних у БВП «Строитель Плюс» у
вересні 2010 року - грудні 2011 року.

Відносно взаємовідносин позивача із
контрагентом ПП «Комманд» експертом
встановлено наступне.

У жовтні 2010 року - березні 2011 року ТОВ
«Фике» отримало від ПП «Комманд»
товари (будівельні матеріали) за
договором поставки від 20.09.2010 року
загальною вартістю 567187,28 грн., у тому
числі ПДВ - 94531,20 грн., що
підтверджується видатковими
накладними.

Відповідно до вказаного договору
поставки у жовтні 2010 року - березні 2011
року ПП «Комманд» виставило на адресу
ТОВ «Фике» рахунки-фактури на оплату
товару загальною вартістю 567187,28 грн.

Оплата вартості товару здійснена ТОВ
«Фике» у повному обсязі у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів в сумі
567187,28 грн., що підтверджується
виписками банку.

Придбані у ПП «Комманд» товари були
використанні ТОВ «Фике» у власній
господарській діяльності, а саме:

- товари вартістю 96389,72 грн. з ПДВ
використані при виконанні бідвельних
робіт у жовтні 2010 року - жовтні 2011 року
на замовлення Виконавчого комітету
Алуштинської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Алуштинської міської ради, КП
«Управління міського господарства» та
Головного управління капітального
будівництва при Раді міністрів АР Крим
(гарантійні роботи), що підтверджується
актами приймання виконаних підрядних
робіт форми КБ-2в, підсумковими
відомостями ресурсів до вказаних актів
та звітами про витрати основних
матеріалів у будівництві у
співставленні з виробничими нормами та
актами списання,

- товари вартістю 470797,56 грн. з ПДВ у
жовтні - грудні 2010 року та листопаді 2011
року реалізовані ТОВ «Фтке» покупцям
ТОВ «Єдність» та ТОВ «Фірма
«Кримстрой», що підтверджується
видатковими накладними.

Таким чином, первинними документами
бухгалтерського обліку та документами
економічної діяльності ТОВ «Фике» у
повному обсязі підтверджується
отримання, оплата та використання у
господарській діяльності товарів
загальною вартістю 567187,28 грн. з ПДВ,
придбаних у ПП «Комманд» у жовтні 2010
року - березні 2011 року.

Відносно взаємовідносин позивача із
контрагентом ПП «Мастер Торг»
експертом встановлено наступне.

У серпні-грудні 2011 року ТОВ «Фике»
отримало від ПП «Мастер Торг» згідно із
договором від 18.07.2011 року товари
(будівельні матеріали та вироби)
загальною вартістю 165462,64 грн., у тому
числі ПДВ - 27577,10 грн., що
підтверджується видатковими
накладними.

Відповідно до вказаного договору
поставки у серпні-грудні 2011 року ПП
«Мастер Торг» виставило на адресу ТОВ
«Фике» рахунки-фактури на оплату
товару загальною вартістю 165462,64 грн.

Зазначені рахунки-фактури у повному
обсязі оплачені ТОВ «Фике» на користь
ПП «Мастер Торг» у вересні 2011 року -
січні 2012 року у безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів в
сумі 165462,64 грн., що підтверджується
виписками банку.

Придбані у ПП «Мастер Торг» товари
загальною вартістю 165462,64 грн.
використані ТОВ «Фике» у власній
господарській діяльності
(обліковуються у залишках з метою
наступного використання), а саме:

- товари вартістю 132030,09 грн. з ПДВ
використані ТОВ «Фике» при виконанні
будівельних робіт у серпні-грудні 2011
року на замовлення КП «Управління
міського господарства» та Головного
управління капітального будівництва
при Раді міністрів АР Крим (гарантійні
роботи), що підтверджується актами
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в, підсумковими відомостями
ресурсів до вказаних актів та звітами
про витрати основних матеріалів у
будівництві у співставленні з
виробничими нормами та актами
списання,

- товари вартістю 31331,70 грн. з ПДВ у
вересні 2011 року та вересні 2012 року
реалізовані ТОВ «Фике» покупцям (ТОВ
«Єдність» та ТОВ «Фірма
«Кримінвестстрой»), що підтверджується
видатковими накладними,

- товари вартістю 2100,85 грн. з ПДВ станом
на 01.08.2013 року обліковуються у залишках
з метою наступного використання, що
підтверджується регістрами
бухгалтерського обліку за субрахунком
205 «будівельні матеріали».

Таким чином, первинними документами
бухгалтерського обліку та документами
економічної діяльності ТОВ «Фике» у
повному обсязі підтверджується
отримання, оплата та використання у
господарській діяльності товарів
загальною вартістю 165462,64 грн. з ПДВ,
придбаних у ПП «Мастер Торг» в серпні -
грудні 2011 року.

Висновки експертизи зроблені за
наслідками вивчення первинних
документів бухгалтерського та
податкового обліку позивача
(договорів, видаткових накладних,
рахунків-фактур, податкових накладних,
актів приймання виконаних будівельних
робіт, довідок про вартість виконаних
будівельних робіт, виписок банку тощо).

Крім того, експертом досліджувались
регістри бухгалтерського обліку:
журнали-ордери,картки по рахункам.

Копії названих вище документів у
повному обсязі наявні в матеріалах
справи.

Частиною 5 ст. 82 КАС України
встановлено, що висновок експерта для
суду не є обов'язковим, однак незгода
суду з ним повинна бути вмотивована в
постанові або ухвалі.

Розглянувши висновок експертизи № 43/13
від 24.12.2013 року, співставивши викладені
в ньому дані з наявними в матеріалах
справи документами, нормами
законодавства, суд вважає їх
обґрунтованими в частині
підтвердження реальності здійснення
(отримання товарів (робіт, послуг), їх
оплата та використання у подальшій
господарській діяльності) наступних
господарських операцій:

- придбання позивачем товарів
(будівельних матеріалів, виробів) від
ПП «Продстроймаркет» за договором
поставки № 209 на суму 380376,42 грн., у тому
числі ПДВ - 63396,07 грн.,

- отримання позивачем від ПП
«Продстроймаркет» транспортних послуг
у період з жовтня по грудень 2009 року на
суму 28258,24 грн.,у тому числі ПДВ - 4709,71
грн.,

- отримання позивачем від БВП
«Строитель-Плюс» транспортних послуг
за договором від 01.09.2010 року на суму
52909,00 грн., з них ПДВ - 8818,17 грн.,

- придбання позивачем товарів
(будівельних матеріалів, виробів) від
ПП «Комманд» за договором від 20.09.2010
року на суму 567187,28 грн., у тому числі ПДВ
- 94531,20 грн.,

- придбання позивачем товарів
(будівельних матеріалів, виробів) від
ПП «Мастер Торг» за договором від 18.07.2011
року на суму 165462,64 грн., у тому числі ПДВ
- 27577,10 грн.

Така позиція суду обґрунтована тим, що
проведення вказаних вище
господарських операцій
підтверджується всіма необхідними
первинними документами, вказані
операції належним чином відображені у
господарському та податковому обліку
позивача.

Наявні в матеріалах справи первинні
документи містять необхідні реквізити
згідно із ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік ті фінансову
звітність в Україні» та належним чином
фіксують і підтверджують здійснення
господарських операцій.

За наслідками проведених вище
господарських операцій контрагентами
на адресу позивача були виписані
податкові накладні.

Дослідивши надані позивачем документи
податкової звітності, суд дійшов
висновку про їх повну відповідність
вимогам чинного законодавства,
враховуючи наявність у податкових
накладних всіх необхідних реквізитів,
визначених статтею 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» та
статтею 201 Податкового кодексу України.

Відтак, виписані контрагентами
податкові накладні є підставою для
формування податкового кредиту
позивачем.

Разом з тим, дослідивши наявні в
матеріалах справи документи,
розглянувши висновки експертизи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для оподаткування позивачем
господарської операції з ПП
«Продстроймаркет» щодо надання
юридичних послуг, з огляду на наступні
обставини.

Як зазначалось вище, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій, що слідує із
положень статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік ті фінансову
звітність в Україні».

На підтвердження здійснення
господарської операції з ПП
«Продстроймаркет» позивачем були
надані суду копії наступних
документів: договір від 03.08.2009 року про
надання юридичних послуг (т. 1 а.с.40),
рахунки-фактури, платіжні доручення,
акти здачі-приймання робіт, податкові
накладні (т.1 а.с.42-72), а також звіти про
виконані юридичні послуги (т.10 а.с.76-82).

Із змісту актів здачі-приймання робіт
слідує, що у період з жовтня 2009 року по
квітень 2010 року ПП «Продстроймаркет»
на адресу позивача надавались юридичні
послуги (зміст наданих юридичних в
актах не визначений).

Більш детальна інформація про зміст
наданих контрагентом юридичних послуг
визначена у щомісячних звітах.

Однак, розглянувши надані позивачем
копії звітів, суд не може прийняти їх як
належний доказ фактичного отримання
позивачем юридичних послуг від ПП
«Продстроймаркет» з огляду на
наступне.

Згідно із наданими звітами ПП
«Продстроймаркет» надавались такі
юридичні послуги : розробка та
прийняття участі при розробці
документів правового характеру; по
методичному керівництву правовою
роботою товариства, з надання правової
допомоги його працівникам та залученим
особам; участь у прийнятті рішень
відносно контролю використання
матеріальних ресурсів, контролю якості
виконаних робіт, дотримання вимог
ліцензійних умов, вимог охорони праці
при виконанні будівельних робіт, вимог
нормативно-технічної документації при
виконанні будівельних робіт; участь в
прийнятті рішень відносно дотримання
господарських розрахунків, договірної,
фінансової і трудової дисципліни;
вивчення практики укладення та
виконання договорів з метою розробки
пропозицій для усунення недоліків та
покращення господарсько-фінансової
діяльності товариства; участь у
розробці господарських договорів,
підготовки висновків про їх юридичну
обґрунтованість; розгляд питань про
дебіторську та кредиторську
заборгованість; контроль своєчасності
подання документів, необхідних для
належного виконання товариством своїх
зобов'язань; здійснення необхідних
змін нормативних документів
товариства; ведення
довідково-інформаційної роботи з
питань законодавства та нормативних
актів; участь у підготовці висновків
відносно правових питань, що виникають
у діяльності товариства; ознайомлення
працівників товариства і пов'язаних
осіб з нормативними актами товариства,
які стосуються їх діяльності; надання
допомоги в оформленні документів та
актів майново-правового характеру.

Ідентичний перелік послуг наведений у
кожному щомісячному звіті. Однак, суд
зазначає, що перелічені вище юридичні
послуги є типовими та не можуть
характеризувати дійсний зміст наданих
контрагентом послуг.

Так, зокрема у звітах вказано, що
кожного місця надавалась правова
допомога працівникам, проте яким саме
працівникам, з якого конкретно
правового питання, в якому обсязі, а
також який результат наданої допомоги,
визначити із звітів неможливо.

Крім того, у звітах вказано про участь у
розробці господарських договорів,
підготовки висновків про їх юридичну
обґрунтованість.

Проте, звіти не містять посилань на те,
які саме господарські договори
укладались (розроблялись) у цей період.
Позивачем у якості доказів не надані
розроблені юристами ПП
«Продстроймаркет» висновки про
юридичну обґрунтованість цих
договорів.

Тільки надані позивачем звіти за
період січень-квітень 2010 року містять
посилання на те, що ПП
«Продстроймаркет» були надані
юридичні послуги щодо участі у веденні
переговорів відносно укладення
договорів на виконання будівельних
робіт з Виконавчим комітетом
Алуштинської міської ради, КП «КМГ»,
ТОВ «Кронос», ТОВ «База «Днепр».

Проте, будь-яких письмових доказів
цього позивачем також не надано,
зокрема направлення у цей період
контрагентам письмових пропозицій
(оферти) тощо.

Позивачем надані копії договорів на
виконання будівельних робіт, що були
укладені з Виконавчим комітетом
Алуштиснької міської ради (т.11 а.с.15-20),
Комунальним підприємством «Управління
міського господарства» (т.3 а.с.239-242,
246-250).

Однак, суд звертає увагу на те, що всі
вказані вище договори були укладені
позивачем вже після завершення
співпраці із ПП «Продстроймаркет» щодо
надання юридичних послуг.

Таким чином, підсумовуючи встановлені
вище обставини, суд дійшов висновку, що
наявними в матеріалах справи доказами
не підтверджується факт надання ПП
«Продстроймаркет» на адресу ТОВ «Фике»
юридичних послуг за договором від
03.08.2009 року на загальну суму 67200,00 грн., у
тому числі ПДВ - 11200,00 грн.

З огляду на зазначене вище,
правомірними є висновки податкового
органу в зазначеній частині щодо
завищення позивачем валових витрат за
період з жовтня 2009 року по квітень 2010
року на суму 56000,00 грн., а також
завищення податкового кредиту за цей
період на суму 11200,00 грн.

Пунктом 10.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
що діяв у спірний період було
встановлено, що прибуток платників
податку, включаючи підприємства,
засновані на власності окремої
фізичної особи, оподатковується за
ставкою 25 відсотків до об'єкта
оподаткування.

Враховуючи зазначене вище, правомірним
є донарахування податковим органом
позивачу суми податкового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 14000,00 грн.
(56000,00 грн.х25%).

Що стосується донарахування позивачу
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість, то суд
зазначає наступне.

У період з жовтня 2009 року по квітень 2010
року позивачем до складу податкового
кредиту було віднесено суму за
господарським договором від 03.08.2009 року
по взаємовідносинам з ПП
«Продстроймаркет» у розмірі 11200,00 грн.,
у тому числі 1600,00 грн. щомісячно.

Пунктом 102.1 ст. 102 Податкового кодексу
України встановлено, що контролюючий
орган, крім випадків, визначених
пунктом 102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Внаслідок цього, правомірним є
донарахування ТОВ «Фике» суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 6400,00 грн. за
період січень-квітень 2010 року з
урахування строків давності.

Відносно застосування до позивача суми
штрафних санкцій за порушення
податкового законодавства суд
зазначає наступне.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України
встановлено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Із змісту наданого відповідачем
розрахунку штрафних санкцій
вбачається, що за податковий період 4
квартал 2009 року - 1 квартал 2010 року у
зв'язку із виявленим заниженням
податкового зобов'язання з податку на
прибуток до позивача застосовані
штрафні санкції у розмірі 25 відсотків
суми донарахованого зобов'язання, що є
правомірним у відповідності до
положень статті 123 ПК України.

Відтак, обґрунтованим є донарахування
позивачу суми штрафних санкцій за
заниження податкового зобов'язання по
взаємовідносинам з ПП
«Продстроймаркет» у розмірі 3500,00 грн.
(14000,00 грн.х25%).

Згідно розрахунку штрафних санкцій за
податковий період січень-квітень 2010
року у зв'язку із виявленим заниженням
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість до позивача
застосовані штрафні санкції у розмірі
25 відсотків суми донарахованого
зобов'язання, що також є правомірним у
відповідності до положень статті 123 ПК
України.

Таким чином, обґрунтованим є
донарахування позивачу суми штрафних
санкцій за заниження податкового
зобов'язання по взаємовідносинам з ПП
«Продстроймаркет» у розмірі 1600,00 грн.
(6400,00 грн.х25%).

Донарахування позивачу суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток та податку на додану вартість,
а також застосування до нього
фінансових санкцій в іншій частині не
має під собою правового підґрунтя, з
огляду на те, що під час розгляду справи
не було підтверджено висновків
перевірки щодо порушення позивачем
оподаткування господарських операцій:

з ПП «Продстроймаркет» на суму 408634,66
грн.,у тому числі ПДВ - 68105,78 грн.,

з БВП «Строитель-Плюс» на суму 52909,00
грн., з них ПДВ - 8818,17 грн.,

з ПП «Комманд» на суму 567187,28 грн., у тому
числі ПДВ - 94531,20 грн.,

з ПП «Мастер Торг» на суму 165462,64 грн., у
тому числі ПДВ - 27577,10 грн.

Щодо посилання відповідача в акті
перевірки на те, що в ході проведених
зустрічних звірок контрагентів
позивача встановлений факт
недодержання останніми в момент
укладення правочинів вимог статей 203,215,
216, 228, 662, 655 та 656 Цивільного кодексу
України, внаслідок чого отримані від
контрагента первинні документи не
можуть бути використані для цілей
оподаткування, то суд зазначає
наступне.

Статтею 4 Податкового кодексу України
серед основних засад податкового
законодавства України визначено
презумпцію правомірності рішень
платника податку.

У зв'язку із цим презюмується, що дії та
рішення платника податків, результатом
яких є отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірними.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог до
оформлення відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, які свідчать
про обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватися
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту.

Відтак, обставинами,
встановленими під час розгляду справи,
спростовано висновки перевірки щодо:

- заниження позивачем суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
122337,00 грн. ), у зв'язку з чим
відсутні підстави для застосування до
нього штрафних санкцій у розмірі 27906,00
грн. (29506-1600),

- завищення суми від'ємного
значення податку на додану вартість у
розмірі 8591,00 грн.

- заниження позивачем суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем 203527,00
грн. 0х25%), у зв'язку з чим відсутні
підстави для застосування до нього
штрафних санкцій у розмірі 38151,00
грн.(52151-14000х25%).

За таких умов, заявлені позивачем
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в частині визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.02.2013 року №, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.02.2013 року № на суму основного
платежу 203527,00 грн. та суму штрафних
санкцій 38151,00 грн., а також визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.02.2013 року № на суму основного
платежу 122337,00 грн. та суму штрафних
санкцій 27906,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

При цьому, відповідно до частини 1
статті 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд
вирішує питання щодо судових витрат у
постанові суду або ухвалою.

В матеріалах справи наявне платіжне
доручення № 7 від 11.02.2013 року, яким
підтверджується сплата позивачем
судового збору у розмірі 2294,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення
позовних вимог, суд вважає необхідним
стягнути на користь позивача, який не є
суб'єктом владних повноважень, суму
судового збору у розмірі 1920,01 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог (452922,00 грн.х2294,00
грн./478512,00 грн.).

У судовому засіданні, яке
відбулось 13.02.2014 року, оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС
України постанова оформлена та
підписана 18.02.2014 року.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від
08.02.2013 року №.

3.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від
08.02.2013 року № на суму основного
платежу з податку на прибуток у розмірі
203527,00 грн. та суму штрафних санкцій у
розмірі 38151,00 грн.

4.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від
08.02.2013 року № на суму основного
платежу з податку на додану вартість у
розмірі 122337,00 грн. та суму штрафних
санкцій у розмірі 27906,00 грн.

5.В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

6.Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фике» судові
витрати із сплати судового збору у
розмірі 1920,01 грн.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Сидоренко Д.В.