Справа № 708/32/13-а
Суддя: Совгира І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 708/32/13-а
провадження № 2-а/708/2/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.

Чигиринський районний суд Черкаської
області

в складі :

головуючого - судді Совгири І.В.,

при секретарі - Тендітній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного правління юстиції у
Черкаській області, третя особа:
Управління ПФУ в Чигиринському районі,
про визнання незаконною та скасування
постанови державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області, третя особа -
Управління ПФУ в Чигиринському районі,
про визнання незаконною та скасування
постанови державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження.
Просив поновити пропущений ним строк
звернення до суду, визнати незаконною
та скасувати постанову відповідача
щодо закінчення виконавчого
провадження від 19.11.2010 року за
виконавчим листом № 2а-144/2010 від 18.12.2009
року, щодо примусового виконання
постанови Чигиринського районного
суду від 18.12.2009 року.

У судовому засіданні позивач
підтримав адміністративний позов та
просив його задовольнити, мотивуючи
свої вимоги тим, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
першої категорії та інвалідом треьої
групи. Вважає, що відповідач не виконав
всі виконавчі дії, оскільки згідно
виконавчого листа відповідач повинен
був зробити йому перерахунок та
виплату пенсії, а також здійснювати
нарахування і виплату її довічно, так
як у рішенні суду не вказана кінцева
дата виплати пенсії. При цьому,
перерахунок та виплату пенсії йому
було проведено, але припинилося
подальше її нарахування і виплата.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про слухання
справи був належним чином
повідомлений.

Представник третьої особи
Постригань С.Г. суду пояснив, що 06.09.2010
року було відкрито виконавче
провадження, згідно якого 27.09.2010 року
ОСОБА_1 було проведено перерахунок та
нараховано доплату до пенсії в сумі
55069,72 грн. Дані кошти було перераховано
на депозитний рахунок виконавчої
служби, які в подальшому було
перераховано на розрахунковий рахунок
ОСОБА_1 В зв'язку з повним фактичним
виконанням постанови суду, виконавче
провадження було завершене, а поняття
"довічного строку чи до смерті
стягувача" законом не передбачено, тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, перевіривши
матеріали справи, вирішивши питання чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтверджен ня,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
наступного.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Ч. 3 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
копія постанови про закінчення
виконавчого провадження у триденний
строк надсилається сторонам і може
бути оскаржена в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовну заяву може бути подано
до суду в 10-денний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Так, постанову державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження було винесено 19.11.2010 року
та направлено поштою ОСОБА_1

Поскільки судом встановлено, що
позивач ознайомився з оскаржуваною
постановою 29.12.2012 року, а до суду
звернувся 02.01.2013 року, тому, суд визнає
дану причину пропуску строку звернення
до суду поважною та вважає можливим
задовольнити позовні вимоги позивача в
цій частині позову та поновити ОСОБА_1
строк звернення до суду із вказаним
адміністративним позовом.

Щодо вимог позивача визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження, то відповідно
до ст. 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» завданнями
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом. Відносини щодо
здійснення примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які виникли між
сторонами, врегульовані Законом
України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче
провадження» визначені умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також, якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний, виконавець здійснює заходи
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із статтею
47 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону.
Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Ч. 3 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

З ч.1 ст.50 Закону України "Про
виконавче провадження" вбачається, що у
разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків не стягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ч. 1 ст. 51 ЗУ "Про виконавче
провадження", у разі, якщо постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження або
повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів про
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 8 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню, у випадку фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених
вищезазначеним Законом заходів
примусового виконання рішення,
неупереджено, своєчасно та в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що постановою
Чигиринського районного суду від 18.12.2009
року задоволено частково позовні
вимоги позивача, визнано відмову
Управління ПФУ в Чигиринському районі
щодо виплати основної та додаткової
пенсії ОСОБА_1 з 06.11.2008 року
неправомірною, зобов"язано Управління
ПФУ в Чигиринському районі здійснити з
06.11.2008 року перерахунок та виплату
ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у
розмірі 6 мінімальних пенсій за вікоми
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 19.08.2010 року та
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
постанову Чигиринського районного
суду від 18.12.2009 року залишено без змін.

06.09.2010 року головним державним
виконавцем підрозділу Відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного правління
юстиції у Черкаській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
Чигиринського районного суду № 2-а-144
від 01.09.2010 року щодо перерахунку та
виплати пенсії ОСОБА_1, яку надіслано
учасникам виконавчого провадження:
боржнику - для виконання, стягувачу -
для відома.

З матеріалів справи також
вбачається, що 05.10.2010 року державним
виконавцем було винесено
розпорядження щодо перерахунку ОСОБА_1
55069,00 грн., що підтверджується
відповідним платіжним дорученням № 1249
від 05.10.2010 року.

Таким чином, факт отримання 05.10.2010
року грошових коштів ОСОБА_1 в сумі 55069,00
грн. документально підтверджено в
судовому засіданні і позивачем не
заперечувався.

В зв'язку з повним фактичним
виконанням постанови суду, виконавче
провадження було завершене на підставі
виконання рішення суду, про що 19.11.2010
року державним виконавцем було
винесено відповідну постанову серії ВП
№ 21344051.

Тобто, суд приходить до висновку,
що державним виконавцем правомірно
закрито виконавче провадження, в
зв"язку із повним виконанням рішення
суду, поскільки в постанові
Чигиринського районного суду від 18.12.2009
року не вказано про нарахування і
виплату такої пенсії позивачу в
подальшому, і ці вимоги ОСОБА_1 про
зобов`язання відповідача в подальшому
здійснювати нарахування і виплату
пенсії, є безпідставними і задоволенню
не підлягають, оскільки Кодексом
адміністративного судочинства України
передбачено звернення особи за
захистом своїх вже порушених прав, а не
того, що відбуватиметься в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», ст.ст. 11, 30, 49, 50, 51 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 17, ст. 71, 159, 161-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду із адміністративним позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного правління
юстиції у Черкаській області, третя
особа: Управління ПФУ в Чигиринському
районі, про визнання незаконною та
скасування постанови державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження .

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного правління юстиції у
Черкаській області, третя особа:
Управління ПФУ в Чигиринському районі,
про визнання незаконною та скасування
постанови державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя
І.В. Совгира