Справа № 2а-946/12/1913
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа № 371/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області на постанову
Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 03 грудня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О
В И В :

06.11.2012 ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом в якому просив
визнати протиправною та нечинною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області (далі - УПФ) у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах; зобов'язати
відповідача призначити та виплачувати
йому пенсію за віком на пільгових
умовах згідно п.«в» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон №1788-ХІІ) з дня подання заяви про
призначення пенсії, а саме з 10.05.2012.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
починаючи з травня 1973 року працював на
посаді тракториста, а тому має право на
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-ХІІ.
Зазначає, що відповідачем протиправно
відмовлено йому у підтверджені
пільгового стажу та призначенні
пенсії.

Постановою Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 03
грудня 2012 року у справі №1913/946/12
заявлений позов задоволено. Визнано
неправомірними дії УПФ щодо відмови у
призначенні пенсії позивачу та
зобов'язано призначити таку з дня
звернення за призначенням пенсії.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. У поданій
апеляційній скарзі вказує на те, що
позивачем не представлено усіх
необхідних документів які б
підтверджували роботу на посаді
тракториста не менше 20 років, а тому
такий немає права на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах у
зв'язку із відсутністю потрібного
стажу роботи.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому апеляційний суд, у
відповідності до ч.1 ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
доведеним є факт роботи позивача на
посаді тракториста, а тому у нього є
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи однак є лише частково вірними з
таких міркувань.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що у зв'язку з
досягненням 55-ти річного віку позивач
10.05.2012 звернувся до відповідача із
заявою, в якій просив призначити йому
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-ХІІ,
з огляду на наявність необхідного
трудового стажу на посаді тракториста.

Листом від 11.05.2012 №913/09 (а.с.19) відповідач
фактично відмовив у призначенні
пільгової пенсії позивачу з посиланням
на те, що ним не додано документи які
підтверджують стаж роботи на вказаній
посаді, а тому робота в цей період на
пільгових умовах не підтверджується і
відсутній достатній трудовий стаж для
призначення пільгової пенсії.

Не погодившись з такою відмовою
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Зі змісту ч3. ст.23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.1 Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст.46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт, - яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.ст.1,2 Закону №1788-ХІІ (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) громадяни України
мають право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст.13 Закону
№1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20.01.1992 №7, згідно якого до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії «тракторист-машиніст»,
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, п.1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
№637 (далі - Порядок №637), основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що
Законом №1788-ХІІ та Порядком №637
затверджено, що основним документом, що
підтверджує трудовий стаж для
призначення пенсії - є трудова книжка.
Якщо її немає, або в ній відсутні
свідчення, що визначають право на
пільгову пенсію, можуть бути
витребувані уточнюючі довідки
підприємств або організацій.

Відповідно до пп.1, 2 п.20 Порядку №637, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

За відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в п.17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника (п.18
наведеного Порядку).

Відповідно до записів в трудовій
книжці, позивач працював з 10.05.1973 по
19.10.1976 на посаді тракториста; з 02.11.1976 по
05.11.1978 - служив в армії; з 10.01.1979 по 29.03.2000
на посаді тракториста (а.с.12-13).

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем по справі, крім трудової
книжки, було надано для підтвердження
спеціального трудового стажу
посвідчення тракториста, довідки про
заробітну плату, архівні довідки, витяг
із стажової книги, довідку про
підтвердження роботи з 1976 по 2001 роки на
посаді тракториста-машиніста який
безпосередньо був зайнятий у
виробництві сільськогосподарської
продукції на протязі повного польового
періоду в рослинництві або на протязі
календарного року в тваринництві, а
також рішення Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 04
червня 2012 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 09 серпня 2012
року, де встановлено факт роботи
позивача трактористом в період з
березня 1974 року по 31.12.1975 (а.с.12-24).

Крім того, судом першої інстанції під
час розгляду даної справи допитані в
якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
підтвердили роботу позивача
трактористом у спірний період.

Тому, на підставі повно та всебічно
встановлених обставин у справі, з
урахуванням вимог вищевказаних
нормативно-правових актів, апеляційний
суд приходить до переконання, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що записи у
трудовій книжці та наявні в матеріалах
справи докази, зокрема показання
свідків, підтверджують стаж роботи
позивача трактористом-машиністом,
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції понад
20 років, що дає останньому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд,
вважає правомірними висновки суду
першої інстанції щодо наявності у
позивача права на призначення пенсії
на пільгових умовах відповідно до п.«в»
ст.13 Закону №1788-ХІІ, оскільки він досяг
віку і має трудовий стаж, які визначені
у даній нормі Закону, що
підтверджується трудовою книжкою, яка,
відповідно до вимог ст.62 Закону №1788-ХІІ
є основним документом, що підтверджує
стаж роботи, а також матеріалами
справи.

Разом із тим, з огляду на положення ст.83
Закону №1788-ХІІ апеляційний суд
зазначає, що оскільки позивач
звернувся до відповідача за
призначенням пенсії за віком на
пільгових умовах не пізніше 3 місяців з
дня досягнення пенсійного віку, а саме
в травні 2012 року, що підтверджується
листом-відмовою УПФ від 11.05.2012 №913/09
(а.с.19), то така повинна бути йому
призначена з дня досягнення пенсійного
віку, тобто з 26.03.2012.

В силу положень ч.2 ст.11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод та інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Тобто, суд, установивши порушення вимог
законодавства, має захистити права та
охоронювані законом інтереси,
самостійно обравши спосіб, який би
гарантував дотримання і захист прав,
свобод, інтересів від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень.

Відтак, апеляційний суд вважає, що
оскільки позивач звернувся до
адміністративного суду за захистом
саме свого права на пенсію за віком на
пільгових умовах, яка повинна бути
призначена останньому з більш раннього
строку ніж з моменту звернення за такою
у відповідності до ст.83 Закону №1788-ХІІ,
то для повного захисту його прав,
свобод та інтересів, пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п.«в»
ст.13 Закону №1788-ХІІ ОСОБА_1 слід
призначити з 26.03.2012.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є: 1)
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; 2) вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Оскільки суд першої інстанції
правильно по суті вирішив спір, однак
при цьому помилково вказав про
призначення пільгової пенсії з дня
звернення за такою, а не з дня
досягнення пенсійного віку, оскільки
позивач звернувся за призначенням
пенсії не пізніше 3 місяців з дня
досягнення пенсійного віку,
апеляційний суд визнає можливим
змінити постанову.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 201, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 03 грудня 2012
року змінити, виклавши абзац третій
резолютивної частини постанови в
наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п.«в» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
26 березня 2012 року».

В решті постанову Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
від 03 грудня 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
А.Р. Курильця

Суддя
В.В. Ніколін