Справа № 2а-13897/12/2070
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.Справа № 2а-13897/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

представника відповідача Засопіна М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
25.02.2013р. по справі № 2а-13897/12/2070

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Дергачівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Харківської області Державної
податкової служби треті особи
прокуратура Фрунзенського району м.
Харкова

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до відповідача -
Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області Державної податкової служби
та просив скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
01.11.2011р., яким йому нараховано грошове
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб в розмірі 3600,00 грн., в тому
числі за основним платежем 3000,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
600,00 грн.; податкове
повідомлення-рішення № від
01.11.2011р., яким позивачу нараховано
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 9750,00
грн., в тому числі за основним платежем
7800,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 1950,00 грн.; податкове
повідомлення-рішення № від
01.11.2011р. яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
3450,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.13 в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач , не погодившись з постановою
суду першої інстанції , подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Відповідач в своїх запереченнях на
апеляційну скаргу посилається на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції .

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши рішення суду
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Дергачівською МДПІ Харківської
області ДПС було проведено позапланову
виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питання відповідності відображення в
обліку та звітності використання праці
найманих працівників за січень 2010 року
- вересень 2011 року та здійснення
господарської діяльності без
державної реєстрації позивачем.

За наслідками проведеної перевірки
складено акт від 14.10.2011р. №
847/17-205/228/НОМЕР_4 (а.с. 10-17).

Перевіркою встановлено:

порушення ст. 2 Указу Президента
України від 03.07.1998р. № 727/98 в редакції
від 28.06.1999р. № 746/99 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" -
ставка єдиного податку за найманих
робітників ОСОБА_3 за травень-вересень
2011 року не збільшена на 50 %, довідки про
трудові відносини в Дергачівській МДПІ
не оформлювались;

порушення п.п. 19.2 "а" п. 19.2 ст. 19 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб", а саме: податок з доходів
фізичних осіб в сумі 1200,00 грн. з
виплачених доходів найманому
працівнику ОСОБА_4 за період з вересня
по грудень 2010 року в сумі 8000,00 грн., який
працював без оформлення трудових
відносин, не утримано та не
перераховано в бюджет;

порушення п. 19.2 "б" п. 19.2 ст. 19 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб", яке полягає у тому, що в звітах за
формою 1-ДФ за ІІІ, IV квартали 2010 року не
відображені виплати найманий
працівникам, які працюють без
оформлення трудових відносин;

порушення п. 176.2 "а" ст. 176 Податкового
кодексу України в частині неутримання
та не перерахування до бюджету податку
на доходи фізичних осіб в сумі 6600,00 грн.
з заробітної плати в загальній сумі
44000,00 грн., фактично виплаченої найманим
працівникам за січень-серпень 2011 року;

порушення п.п. 176.2 "б" п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України, яке
полягає у тому, що в звітах за формою
1-ДФ за І, ІІ квартали 2011 року не
відображені виплати найманим
працівникам, які працюють без
оформлення трудових відносин;

порушення п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ
Податкового кодексу України, яке
полягає в тому, що позивач у
встановлені терміни не подав до
податкової інспекції декларацію про
доходи, отримані від провадження
діяльності не у межах обраного ним виду
за 2010 рік.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення: № від
01.11.2011р., згідно якого позивачу
нараховано грошове зобов'язання з
єдиного податку з фізичних осіб в
розмірі 3600,00 грн., в тому числі за
основним платежем 3000,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 600,00
грн.; податкове повідомлення-рішення №
від 01.11.2011р., яким позивачу
нараховано грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 9750,00 грн., в тому числі за
основним платежем 7800,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 1950,00
грн.; податкове повідомлення-рішення №
від 01.11.2011р., яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, що є
суб'єктами підприємницької діяльності
в розмірі 3450,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення були винесені податковим
органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб передбачений
законом.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.15 ст.1 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону

Відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 цього ж
Закону податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах ст.7 цього Закону ..

Відповідно до п.п.9.12.3 п.9.12 ст.9 цього ж
Закону фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
сбір, вважається податковим агентом
найманої нею особи або фізичної особи,
що перебуває з нею у цивільно-правових
відносинах, стосовно будь-яких
оподатковуваних доходів, нарахованих
на користь такої особи, включаючи
будь-які доходи, які кінцево
оподатковуються при їх виплаті.

Відповідно до п.п."а" п.17.2 ст.17
зазначеного Закону особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є: для
оподатковуваних доходів з джерелом їх
походження з України - податковий
агент.

Відповідно до пункту 19.2 ст.19 цього ж
Закону особи, які відповідно до цього
Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
рахунок;

б) надавати у строки, встановлені
законом для податкового кварталу, якщо
інше не визначено нормами цього Закону,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку податковому
органу за місцем свого розташування.

У разі коли зазначена особа
протягом звітного кварталу не виплачує
такі доходи або виплачує доходи не всім
платникам податку, зазначена звітність
не подається або подається стосовно
платників податку, які фактично
отримали такі доходи.

Відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Розділу
1 Податкового Кодексу України
"податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність податковим органам та нести
відповідальність за порушення його
норм в порядку, передбаченому статтею 18
та розділом ІV цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.7 ст.177 Розділу ІV
Податкового Кодексу України фізична
особа -підприємець вважається
податковим агентом працівника -
фізичної особи, яка перебуває з нею у
трудових, цивільно-правових
відносинах, або будь-якої іншої
фізичної особи щодо будь-яких
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) на користь такої
особи.

Відповідно до п. 177.6 ст.177 Розділу IV
Податкового Кодексу України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно заяв про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, наданих до
податкового органу, свідоцтв про
сплату єдиного податку на 2010, 2011 р.р.
НОМЕР_5, НОМЕР_6 місце здійснення
підприємницької діяльності позивача:
АДРЕСА_1, вид діяльності - роздрібна
торгівля (магазин). Згідно звітну
позивача, наданого до податкового
органу за 2010 рік, обсяг виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг)
наростаючим підсумком з початку
терміну дії свідоцтва про сплату
єдиного податку в календарному році
становить 319630,00 грн. Згідно звіту
позивача, наданого до податкового
органу за ІІ квартал 2011 року обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт,
послуг) за звітний квартал наростаючим
підсумком з початку дії Свідоцтва про
сплату єдиного податку в календарному
році становить 180182,00 грн. Дергачівською
районною радою Харківської області
встановлена ставка єдиного податку на
вид діяльності - роздрібна торгівля -
магазин - 200,00 грн. на місяць.

Відповідно до заяв про застосування
спрощеної системи оподаткування у
трудових відносинах з позивачем у
період з січня по квітень 2010 року
перебував один найманий працівник -
ОСОБА_5, з 01.05.2010р. - ОСОБА_6, у 2011 році -
ОСОБА_5.

Разом з тим, фактично у період з січня
2010 року по вересень 2011 року позивач
використовував працю найманих
робітників без належного
документального оформлення трудових
відносин з ними. Зокрема, у позивача
працювали ОСОБА_3 на посаді слюсаря,
ОСОБА_4 на посаді автослюсаря, ОСОБА_7 на
посаді маляра, ОСОБА_8 на посаді
автослюсаря. Всі вказані особи
здійснювали свої трудові функції на
СТО, шиномонтаж, мийка автомобілів,
кафе в орендованому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з
реєстраційними даними позивача у 2010-2011
р.р. у нього не передбачено такий вид
діяльності як технічне обслуговування
автомобілів, шиномонтаж, мийка
автомобілів.

При цьому, ставка єдиного податку за
найманих робітників ОСОБА_3 за
травень-вересень 2011 року, ОСОБА_4 за
період з вересня 2010 року по вересень 2011
року, ОСОБА_7 за травень-вересень 2011
року, ОСОБА_8 за березень - вересень 2011
року позивачем не збільшена на 50%,
довідки про трудові відносини в
Дергачівській МДПІ не оформлювались,
податок з доходів фізичних осіб в сумі
1200,00 грн. із виплачених доходів
найманому робітнику ОСОБА_4 за період з
вересня по грудень 2010 року в сумі
8000,00грн., який працював без оформлення
трудових відносин, не утримано та до
бюджету не перераховано, у звітах за
формою № 1-ДФ за III, ІV квартали 2010 року
позивачем не відображені виплати
найманим робітникам, працюючим без
оформлення трудових відносин.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами апеляційної скарги щодо
недоведеності факту здійснення
позивачем підприємницької діяльності -
станція технічного обслуговування
автомобілів, мийка автомобілів,
шиномонтаж, кафе в орендованому
приміщення за адресою Харків, вул
Косіора, 2 з використанням праці
найманих робітників виходячи з
наступного.

Зазначений факт встановлено
прокуратурою Фрунзенського району м.
Харкова в ході здійснення перевірки
звернення директора ТОВ
"Харків-капітал" Калімулліна Р.Н. від
14.09.2011р. з питання невиконання
позивачем рішення Господарського суду
Харківської області про стягнення з
останнього коштів за оренду приміщення
та використання ним праці найманих
працівників без належного
документального оформлення та
підтверджено під час проведення
перевірки податковим органом.

Окрім того, як вбачається із письмового
пояснення ФО-П ОСОБА_2 (вхід. № 8869/11 від
12.10.11), наданого податковому органу,
сума отриманого доходу за 2010 рік від
здійснення даного виду діяльності
склала 23000,00 грн. Доводи апелянта про те,
що зазначені пояснення було надано під
тиском не підтверджено відповідними
доказами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
визначення податковим органом
позивачу податкового зобов'язання з
єдиного податку з фізичних осіб в
розмірі 3600,00 грн., грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 9750,00 грн., та
податкового зобов'язання з податку на
доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
3450,00 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013р. по
справі № 2а-13897/12/2070 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 17.02.2014 р.