Справа № 2а/0570/19011/11
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/45333/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по переплаті
пенсії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року управління Пенсійного
фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по переплаті пенсії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач не
погоджуючись із зазначеними судовими
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення і
ухвалити нове - про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених статтею 220 КАС
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в управління Пенсійного фонду
України у Великоновосілківському
районі Донецької області та отримує
пенсію з 18 листопада 2004 року.

Головним спеціалістом управління
Пенсійного фонду України в
Великоновосілківському районі була
проведена перевірка достовірності
довідок про заробітну плату, наданих
Великоновосілківським районкомом
«Агробуд» № 397 від 13.12.2004 року на імя
ОСОБА_2 за період роботи в
Великоновосілківському районкому
«Агробуд» за період роботи з 1980 року по
1984 року. Наслідки перевірки викладені в
акті № 22 від 27 квітня 2011 року.

В ході перевірки встановлено
розбіжності за всі періоди з 01.01.1980 року
по 31.12.1984 року. Однак акт перевірки від 27
квітня 2011 року взагалі не містить
посилань на архівну довідку від 28
квітня 2011 року № 373 та складений на день
раніше архівної довідки, дані якої
суперечать даним довідки від 13 грудня
2004 року № 397.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІУ
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Абзац 5 частини 1 статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлює, що заробітна плата (дохід)
за період страхового стажу до 1 липня 2000
року враховується для обчислення
пенсії на підставі документів про
нараховану заробітну плату (дохід),
виданих у порядку, встановленому
законодавством, а за період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за
даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058- ІУ
виконавча дирекція Пенсійного фонду та
її територіальні органи мають право
отримувати безоплатно від органів
державної влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом; отримувати
безоплатно від органів державної
влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
року № 1788-ХП органи, що призначають
пенсії, мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій і окремих осіб, а також в
необхідних випадках перевіряти
обгрунтованість їх видачі.

Як встановлено судами, позивач не
скористався таким правом щодо
витребування відповідних документів
при призначенні пенсії

Відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
року № 1788-ХП, суми пенсії, надміру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку (в результаті
подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно пункту 3 Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 21.03.2003
року №6-4, повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
проводиться відповідно до статті 103
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" 05.11.1991 року № 1788-ХП у
випадках виявлення подання
громадянами недостовірних відомостей
про заробітну плату чи інший дохід,
стаж роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Судами попередніх інстанцій вірно
встановлено, що механізм повернення
надмірно сплачених сум пенсій
передбачає стягнення зазначених сум
лише у випадку, якщо така надмірна
сплата відбулась з вини пенсіонера, а
саме: через зловживання, зокрема у
випадку надання недостовірної
інформації або взагалі ненадання
відповідної інформації.

Отже, оскільки нарахування пенсійних
виплат у більшому розмірі відбулось не
з вини пенсіонера, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що правові
підстави для стягнення надмірно
сплаченої суми пенсії з відповідача
відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220№, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 червня 2012 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України у
Великоновосілківському районі
Донецької області до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по переплаті
пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній