Справа № 816/6284/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 р.Справа № 816/6284/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Катунова
В.В.

за участю секретаря судового засідання

Шалаєвої І.Т.

представника відповідача

Євлакової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної виконавчої служби
України на Постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
14.11.2013р. по справі № 816/6284/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Державної виконавчої служби
України

про визнання протиправною
бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (надалі по тексту позивач)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної виконавчої служби
України (надалі по тексту відповідач), в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність,
що полягає у невчиненні передбачених
законом дій, спрямованих на виконання
рішення суду у виконавчому провадженні
ВП №37932661.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державної виконавчої служби України
про визнання протиправною
бездіяльності задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Державної виконавчої служби України,
що полягає у невчиненні передбачених
законом дій, спрямованих на виконання
рішення суду у виконавчому провадженні
ВП №37932661. Відповідач, не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 квітня 2013 року Харківським
апеляційним адміністративним судом
видано виконавчий лист №2а-1670/4565/11 про
поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника
начальника Головного управління
юстиції в Полтавській області
начальника відділу державної
виконавчої служби у Полтавській
області /а.с. 25/.

26 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
відповідача із заявою вх. №111-637 про
прийняття до виконання виконавчого
листа №2а-1670/4565/11 /а.с. 24/.

15 травня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Пінським Ю.В. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№37932661 з виконання виконавчого листа
№2а-1670/4565/11, виданого 19 квітня 2013 року
Харківським апеляційним
адміністративним судом /а.с. 33/.

24 травня 2013 року на адресу відповідача
надійшов лист Міністерства юстиції
України вх. №130-26-1149, у якому
повідомлено, що посади заступника
начальника Головного управління
юстиції у Полтавській області -
начальника відділу Державної
виконавчої служби не передбачено
організаційно-штатною структурою
Головного управління юстиції у
Полтавській області. Крім того, у листі
зазначено, що 15 травня 2013 року Головним
управлінням юстиції на адресу Вищого
адміністративного суду України
направлено заяву про перегляд
Верховним судом України рішення суду
касаційної інстанції /а.с. 35/.

07 червня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Пінським Ю.В. винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа у порядку пункту 1
частини першої статті 38 та статті 39
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку зі зверненням
державного виконавця до суду із заявою
про встановлення способу і порядку
виконання рішення згідно з виконавчим
документом /а.с. 38/.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про зміну способу і порядку виконання
постанови Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року відмовлено /а.с. 48-55/.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року визнано протиправною та скасовано
постанову Державної виконавчої служби
України про зупинення виконавчого
провадження ВП №37932661 від 07 червня 2013
року /а.с. 56-57/.

22 липня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Пінським Ю.В. винесено
постанову про поновлення виконавчого
провадження ВП №37932661 у зв'язку з
постановленням Полтавським окружним
адміністративним судом ухвали від 26
червня 2013 року про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року /а.с. 59/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року №606-XIV. В силу вимог частини
першої статті 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу.

Відповідно до частини першої
статті 11 зазначеного Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом /частина друга статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження"/.

Загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, визначені статтею 75 Закону
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої
вказаної статті після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 75
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини третьої
статті 75 цього ж Закону, у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Як вбачається з матеріалів справи, з
моменту відкриття виконавчого
провадження (ВП №37932661) з виконання
виконавчого листа Харківського
апеляційного адміністративного суду
№2а-1670/4565/11 про поновлення ОСОБА_3 на
посаді заступника начальника
Головного управління юстиції в
Полтавській області начальника
відділу державної виконавчої служби у
Полтавській області державним
виконавцем не вживалося
вищеперелічених заходів щодо
виконання рішення суду.

Рішення про поновлення ОСОБА_3 на
посаді заступника начальника
Головного управління юстиції в
Полтавській області начальника
відділу державної виконавчої служби у
Полтавській області залишається
невиконаним.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачем не вжито жодних належних
заходів для виконання постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року, чим допущено протиправну
бездіяльність.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Враховуючи те, що відповідно до
практики Європейського суду з прав
людини виконання судових рішень
розглядається як невід'ємна частина
судового розгляду у розумінні статті 6
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод, у даному
випадку кінцевої мети правосуддя -
захисту інтересів ОСОБА_3 та реального
поновлення його порушених прав, не
відбулося.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс /рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68/.

Враховуючи вищевикладене у своїй
сукупності, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що Державною виконавчою
службою України у спірних відносинах
допущено бездіяльність стосовно
невчинення передбачених Законом
України "Про виконавче провадження"
дій, спрямованих на виконання рішення
суду у виконавчому провадженні ВП
№37932661.

В силу частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, як передбачено
частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано належних та
допустимих доказів у підтвердження
правомірності допущення бездіяльності
стосовно невчинення передбачених
законом дій, спрямованих на виконання
рішення суду у виконавчому провадженні
ВП №37932661, у зв'язку з чим, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо визнання
бездіяльності відповідача
протиправною. За таких обставин,
колегія суддів переглянувши, у межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, ретельно дослідив
наявні докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013р. по
справі № 816/6284/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Катунов В.В. Повний текст ухвали
виготовлений 28.01.2014 р.