Справа № 813/1066/13а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа №
10583/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України у Галицькому районі м.
Львова Львівської області на
постанову Львіського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області про стягнення помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 4
102 грн.,-

В С Т А Н О
В И В :

11 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління державного
казначейства України у Львівській
області, управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Львова, в якому просила стягнути з
Державного бюджету України через
Головне управління Державного
казначейства України у Львівській
області на її користь 41202 грн.
помилково сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та обґрунтовує це тим, що
20.08.2012 р. вона придбала квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказує
на те, що нею сплачено 4 102,00 грн. збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі (1%) від вартості
квартири. Проте платіж сплачено
помилково, оскільки житло позивачем
придбане вперше. Оскільки в силу
положень п.9 ст1 ЗУ «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» громадяни, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше не є
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, просить
повернути помилкового сплачений збір.

В ході розгляду справи по суті, суд
першої інстанції на підставі ст.55 КАС
України, за клопотанням представника
позивача допустив заміну первинних
відповідачів - Головного управління
державного казначейства України у
Львівській області, управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова на
належного відповідача - Управління
Державної казначейської служби
України у Галицькому районі м. Львова
Львівської області.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року у справі № 813/1066/13-а заявлений
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з Управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області на користь ОСОБА_1 сплачену
суму збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 4 102 грн.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області, яке покликаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. У поданій
апеляційній скарзі зазначає, що на
даний час на території України не існує
єдиної системи реєстрації прав на
нерухоме майно, як і не існує і органу
компетентного видавати довідки про
підтвердження обставин первинного
придбання житла. Тому, вважає, що
позивачем не підтверджено придбання
житла вперше, що свідчить, про його
обов'язок сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області, яка просить апеляційну скаргу
задовольнити, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідно до п.9 ст.1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» позивач не
повинна була сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна, адже придбавала
житло вперше.

Такі висновки суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та є правильними.

Судом першої інстанції встановлено
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач за договором
купівлі-продажу квартири від 20.08.2012
року придбала житло за адресою: АДРЕСА_1
загальною вартістю 410 200,00грн. При
купівлі квартири обов'язковою вимогою,
необхідною для нотаріального
оформлення договору купівлі-продажу
була сплата 1% збору на державне
пенсійне страхування від вартості
придбаного нерухомого майна. На
виконання даної вимоги (відповідно до
квитанції від 27.07.2011 (а.с.12)) позивачем на
рахунок Головного управління
Державного казначейства України в
Тернопільській області було сплачено 4
120,00грн.

Пунктом 9 ст.1 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ і організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадян, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше.

Пунктом 10 ст.4 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору в таких розмірах: для платників
збору, визначених п.9 ст.1 Закону, - 1
відсоток від об'єкта оподаткування,
визначеного п.8 ст.2 цього Закону.

З наявних у справі доказів, зокрема,
витягів із Державного реєстру
правочинів від 20.08.2012 року (а.с.8),
довідки обласного комунального
підприємства «БТІ та ЕО» № 11412 від
06.12.2012 року, інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно № 36390361 вбачається, що позивач
вперше придбала за договором
купівлі-продажу квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, інших правочинів щодо
придбання житла не було та іншого житла
у власності не має.

Підстав для неврахування вказаних
доказів, колегія суддів не вбачає

Згідно ч.2 ст.50 Бюджетного кодексу
України Державне казначейство України
веде бухгалтерський облік всіх
надходжень, що належать Державному
бюджету України, та за поданням органів
стягнення здійснює повернення коштів,
що були помилково зараховані до
бюджету.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначається Законом
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Порядком сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 року.

В разі надходження до органів
Державного казначейства України
судових рішень про повернення коштів з
бюджету, органи Державного
казначейства України виконують ці
рішення відповідно до вимог Порядку
виконання рішень стягнення коштів з
рахунків, на яких обліковуються кошти
державного та місцевих бюджетів, або
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 09 липня 2008 р. № 609.

Згідно п. 4 цього Порядку, юридичні та
фізичні особи, на користь яких прийняті
судові рішення про стягнення коштів з
рахунків, на яких обліковуються кошти
бюджету подають ці рішення органам
Держказначейства (в даному випадку -
управління Державного казначейства у
Личаківському районі м. Львова), що
здійснюють безспірне списання, у разі
повернення за рішенням суду надмірно
та/або помилково сплачених до бюджетів
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших де бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сплатив 4 102 грн. (квитанція № N
081059412) збір на обов'язкове пенсійне
страхування відповідно до п. 10 ст. 4
Закону для платників збору, визначених
пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1
відсоток від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 8 статті 2 цього
Закону.

Згідно п.п. 15-1 п.15 Порядком сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій не є платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування громадяни, які придбавають
житло вперше.

Частиною 2 ст.50 Бюджетного кодексу
України передбачено, що Державне
казначейство України веде
бухгалтерській облік всіх надходжень,
що належить Державному бюджету
України, та за поданням органів
стягнення здійснює повернення коштів,
що були помилково або надміру
зараховані до бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Доказів, які б спростовували факт
придбання позивачем житла вперше,
відповідачем суду не надано.

Оскільки позивачка у даному випадку
не є платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна, але фактично сплатила його у
розмірі 4 120,00грн., колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо повернення їй помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо повернення їй помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 198, ст.ст.
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у Галицькому районі м. Львова
Львівської області - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2013 року справі № 813/1066/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили зх. Моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий
Р.П. Сеник

судді
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор