Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2013-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 серпня 2013 року м. Київ
В/800/3519/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Головчук С.В.,

Кобилянського
М.Г.,

Олендера І.Я.,

Стародуба О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
липня 2013 року, постановленої за
результатами розгляду справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Східної митниці про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

встановила:

19 серпня 2013 року ОСОБА_4 у порядку
статті 239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
звернулась з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
липня 2013 року у справі №К/800/577/13 з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви додано судові
рішення Вищого адміністративного суду
України зокрема: від 12 червня 2012 року у
справі №К/9991/17225/11, від 13 червня 2012 року
№К/9991/64036/11, від 26 березня 2013 року
№К/9991/73116/11, від 25 листопада 2009 року
№К-1294/07, від 26 березня 2013 року
№К/9991/49308/11, від 26 березня 2013 року
№К/9991/39593/11, від 13 вересня 2012 року
№К/9991/44547/12, від 12 березня 2013 року
№К/9991/48361/12, у яких, на думку заявниці, по
іншому ніж в оскаржуваній ухвалі,
застосовано положення частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу».

Перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність допуску справи до
перегляду Верховним Судом України з
урахуванням наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Доводи, викладені в заяві, дають
підстав вважати, що судами касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Ухвалою касаційного суду від 16.07.2013
року, яка є предметом оскарження,
залишено без змін рішення апеляційного
суду, яким в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено. При постановленні
зазначеного рішення, суд касаційної
інстанції виходив з того, що
відповідачами правомірно припинено
перебування позивачки на державній
службі в митних органах України та
звільнення її за порушення Присяги
державного службовця, яке виразилось в
несумлінному виконанні службових
обов'язків, передбачених підзаконними
нормативними актами. Суд свій висновок
ґрунтував на тому, що статтею 10 Закону
України «Про державну службу»
визначено одними із основних
обов'язків державних службовців
додержання Конституції України, інших
актів законодавства України,
забезпечення ефективної роботи та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції, сумлінне
виконання своїх службових обов'язків.

В той же час в рішеннях Вищого
адміністративного суду України від 12
червня 2012 року у справі №К/9991/17225/11, від
13 червня 2012 року №К/9991/64036/11, від 26
березня 2013 року №К/9991/73116/11, від 25
листопада 2009 року №К-1294/07, від 26 березня
2013 року №К/9991/49308/11, від 26 березня 2013
року №К/9991/39593/11, від 13 вересня 2012 року
№К/9991/44547/12, від 12 березня 2013 року
№К/9991/48361/12, касаційний суд дійшов
висновку про те, що звільнення за
порушення Присяги державного
службовця можливе лише в разі
невиконання особою обов'язків,
передбачених законом. Обставини, які
зумовили звільнення позивачки
(несумлінне виконання службових
обов'язків), не свідчать про порушення
Присяги.

Зважаючи на викладене, та керуючись
статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Допустити до перегляду Верховним судом
України справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Східної митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

С.В. Головчук

М.Г. Кобилянський

І.Я. Олендер

О.П. Стародуб