Справа № 815/2541/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2013 р. справа № 815/2541/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області 02 березня 2012 року

у справі № 815/2541/2012

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Мелітопольської
міської ради Запорізької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася у
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Мелітопольської
міської ради Запорізької області про
визнання протиправними дії,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі не нижче прожиткового мінімуму
для працездатних осіб, який
встановлено Законами України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік з 04 жовтня 2011 року, з
урахуванням проведених виплат та в
подальшому виплачувати щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, в
розмірі не нижче прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років на відповідний період з
01 березня 2012 року.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області 02 березня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_1
залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
просить скасувати оскаржувану ухвалу і
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Залишаючи адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Мелітопольської міської ради
Запорізької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії без розгляду щодо позовних
вимог у повному обсязі, суд першої
інстанції помилково визначив, що
позивач пропустив місячний строк
звернення до адміністративного суду,
виходячи з вимог частини 4 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом 28
лютого 2012 року про визнання
протиправними дії, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі не нижче прожиткового мінімуму
для працездатних осіб, який
встановлено Законами України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік з 04 жовтня 2011 року, з
урахуванням проведених виплат та в
подальшому виплачувати щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, в
розмірі не нижче прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років на відповідний період з
01 березня 2012 року. Разом з
адміністративним позовом подав
клопотання, в якому просив відновити
пропущений строк позовної давності для
захисту порушеного права на доплату
пенсії. Між тим, позивач не обґрунтував
причини пропуску ним строку звернення
до суду та не надав доказів про їх
поважність.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті визначено,
що для звернення за захистом прав,
свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Вирішуючи питання про залишення
позовної заяви без розгляду в зв'язку з
пропуском строку на її подання, судом
першої інстанції помилково
застосовано положення статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
до позовних вимог.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, рішення суду
першої інстанції - скасувати, з
направленням справи до того ж суду для
вирішення питання про відкриття
провадження.

Керуючись статтями 195, 199, 204, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області 02 березня 2012 року - скасувати,
справу направити до того ж суду для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та в скасованій частині
оскарженню не підлягає, оскільки не
перешкоджає провадженню по справі.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим