Справа № 826/19534/13-а
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Григоровича П.О.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Київської обласної
державної адміністраціїпро визнання
неправомірними дій, скасування
рішень.ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської обласної
державної адміністрації про: 1)
визнання дій Комісії Київської
обласної державної адміністрації по
вирішенню спірних питань щодо
визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
(надалі - Комісія) неправомірними; 2)
скасування рішення комісії Київської
обласної державної адміністрації по
вирішенню спірних питань щодо
визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження від
29.08.2013 та від 24.10.2013 відносно ОСОБА_1.
Ухвалою суду від 11.12.2013 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 27.12.2013, яке в подальшому відкладалось
з метою отримання додаткових доказів
по справі для правильного вирішення
спору по суті заявлених позовних вимог.
Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просив суд
їх задовольнити з огляду на доводи,
викладені в позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, при цьому посилаючись на
обставини, викладені в письмових
Справа розглянута в порядку письмового
провадження, з огляду на положення ч.4
ст. 122 КАС України за поданим сторонами
письмовим клопотанням про розгляд
справи за їх відсутності в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Як вбачається з матеріалів справи,
Виконавчим комітетом Київської
обласної ради народних депутатів
що вона станом на 26 квітня 1986 фактично
проживала і була прописана в АДРЕСА_1 і
згідно встановленого порядку
евакуйована 27 квітня 1986.
Довідка є підставою для видачі
посвідчення постраждалого від
Чорнобильської катастрофи категорії 2
(другої) у відповідності до ст.14 п.2
Закону Української ССР «Про статус і
соціальних захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
В подальшому, згідно витягу з Протоколу
№170 від 24.10.2014, Комісією визнано
безпідставною видачу ОСОБА_2 вказаної
Комісії відсутні підстави для зміни
попереднього рішення від 29.08.2013.
В свою чергу, згідно Рішенням від 29.08.2013
про не підтвердження ОСОБА_2 факту
евакуації у 1986 з м. Прип'яті,
оформленого витягом з протоколу №169,
суб'єктом владних повноважень
встановлено, що надані ОСОБА_2
документи не відповідають вимогам
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997
№51.
Підставою для визнання документів
такими, що не відповідають вимогам
Порядку №51 від 20.01.1997 та, як наслідок,
прийняття рішення про безпідставність
позивач станом на 26.04.1986 перебувала
поза межами м. Прип'ять, а отже -
фактично не могла бути евакуйована з м.
Прип'яті 27.04.1986.
Даний висновок відповідача
ґрунтується виключно на тому, що згідно
трудової книжки позивача, ОСОБА_1 в
період з 01.01.1984 по 01.02.1987 працювала в
Республіканському виробничому
об'єднанні «Ресфотопрокатразнобит»
Наявності інших обставин, що
підтверджують відсутність позивача в
м. Прип'ять 26.04.1986 відповідачем не
Окружний адміністративний суд м. Києва
критично ставиться до таких тверджень
відповідача, враховуючи наступне.
Нормативно-правовим актом, що визначає
основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення є Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ
(надалі - Закон №796).
Так, відповідно до положень ст. 9 Закону
№796, особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є: 1)
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків; 2) потерпілі від
Чорнобильської катастрофи - громадяни,
включаючи дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать: евакуйовані із
зони відчуження (в тому числі особи, які
на момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку після
досягнення ними повноліття), а також
відселені із зон безумовного
(обов'язкового) і гарантованого
добровільного відселення;
Підставою для визначення статусу
евакуйованих із зони відчуження,
відселених і таких, які самостійно
переселилися, відповідно до статті 4 є
довідка про евакуацію, відселення,
самостійне переселення (ст.15 Закону).
На виконання положень Закону №796
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (надалі - Порядок №51).
Пунктом 2 Порядку №51 визначено, що
посвідчення є документом, який
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
іншими актами законодавства.
Приписами п.12 Порядку №51 передбачено,
що спірні питання щодо визначення
статусу осіб, які брали участь у
проведенні робіт з евакуації людей і
майна із зони відчуження,
розглядаються комісіями при Київській
і Житомирській облдержадміністраціях
на підставі відповідних письмових
підтверджень, виданих керівниками
підприємств, організацій та установ,
які направляли цих осіб на роботу до
зони відчуження, або керівниками
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування за
місцем виконання робіт. У разі
встановлення цими комісіями факту
необґрунтованої видачі посвідчення
відповідної категорії посвідчення на
підставі рішення комісії підлягає
Матеріалами справи підтверджується, що
відповідно до Довідки Прип'ятської
міської Ради народних депутатів від
26.09.1986 №458, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
евакуйована з м. Прип'ять Київської
області внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС та на підставі
Постанови ЦК КПСС №524-126 від 07.03.1986
підлягає працевлаштуванню з
забезпеченням житлом.
Відповідно до виписки з домової книги,
датованої серпнем 1986, ОСОБА_2 дійсно
проживала (була зареєстрована) в м.
Прип'ять до 22.08.1986.
Листом заступника голови Ради
Міністрів УРСР П. Єсипенко, що
адресований Раді Міністрів Киргизької
РСР, останній просить вирішити питання
позачергового забезпечення житлом та
роботою ОСОБА_2 - евакуйовану з м.
Прип'яті у зв'язку з Чорнобильською
Книжка донора СРСР, видана ОСОБА_2 04.10.1979
містить в собі запис про те, що 18 квітня
1986 позивачем (у м. Прип'ять на станції
переливання крові) здано кров.
Як пояснила особисто позивач під час
розгляду справи в судовому засіданні,
вона дійсно офіційно перебувала в
трудових відносинах з
Республіканським виробничим
об'єднанням «Ресфотопрокатразнобит»
Узбекської РСР в період з 01.01.1984 по
01.02.1987 втім, у зв'язку з хворобою матері
(зі слів позивача) була вимушена взяти
відпустку з метою від'їзду до м.
Прип'яті Української РСР.
Твердження позивачки про її
перебування в м. Прип'ять 26-27 квітня 1986
також підтверджуються показами свідка
ОСОБА_5 (подруги позивачки), зі слів
якої, вона бачила ОСОБА_2 разом з її
матір'ю в автобусі, в якому 27.04.1986
вивозили людей з м. Прип'ять. При цьому,
факт перебування свідка ОСОБА_5 в м.
Прип'ять 26-27 квітня 1986 підтверджується
чорнобильським посвідченням серії
НОМЕР_1, а у суду, в даному випадку, не
виникає сумнівів з приводу
достовірності повідомлених свідком
Більш того, згідно довідок МСЕК та
Експертних висновків Київської
обласної лікарні №2, позивач має ряд
захворювань, які пов'язані з впливом
аварії на Чорнобильській АЕС, що
сприймається судом як опосередкований
доказ перебування ОСОБА_2 в м. Прип'яті
26-27 квітня 1986 та, як наслідок, доказ її
евакуації з зони лиха, про що власне і
комітету Київської обласної ради
народних депутатів ОСОБА_2.
Враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до переконання, що висновок
відповідача про безпідставність
Крім того, суд звертає увагу на те, що
згідно з п.5.3. Положення про Комісію зі
спірних питань визначення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 17.05.2006 року №187,
рішення Комісії оформляється
протоколом, що підписується головою та
секретарем Комісії.

При цьому, як вбачається з наявної у
матеріалах справи копії з витягів з
протоколів №170 засідання комісії від
24.10.2013 та №169 засідання комісії від
29.08.2013, останні підписані лише
секретарем комісії.

На підставі вищевикладеного, а також
враховуючи той факт, що відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
доведено правомірності свого рішення,
суд дійшов висновку про необхідність
скасування рішень Комісії по вирішенню
спірних питань щодо визначення статусу
осіб, які брали участь у проведенні
робіт з евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження в 1986 році Київської
обласної державної адміністрації №170
засідання комісії від 24.10.2013 та №169
засідання комісії від 29.08.2013.

В порушення положень ст. 7, Глави 6, ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятих ним спірних рішень з
урахуванням всіх встановлених
фактичних обставин та вимог
законодавства.

Що стосується вимог позивача про
визнання протиправними дій Комісії
Київської обласної державної
адміністрації по вирішенню спірних
питань щодо визначення статусу осіб,
які брали участь у проведенні робіт з
евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження, суд не знаходить
підстав для їх задоволення. З
матеріалів справи вбачається, що
відповідач діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбаченим
законом, зокрема, відповідно до вимог
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Заява позивача була розглянута
відповідною комісією, яка зобов'язана
прийняти відповідне рішення з даного
питання. Крім того, позивач не вказує в
позові, які саме дії відповідача, на її
думку, є протиправними.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва вважає, що позовні вимоги, в
даному випадку, підлягають задоволенню
частково.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та
скасувати рішення Комісії по вирішенню
спірних питань щодо визначення статусу
осіб, які брали участь у проведенні
робіт з евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження в 1986 році Київської
обласної державної адміністрації №170
засідання комісії від 24.10.2013 та №169
засідання комісії від 29.08.2013 стосовно
ОСОБА_1.

3. В решті позову - відмовити.

Суддя
П.О. Григорович

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 КАС України. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.