Справа № 450/3139/13-а
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

скасування постанови Справа №
450/3139/13-а Провадження № 2-а/450/161/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2013 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Кукси Д. А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ при УМВС України у
Тернопільській області, третя особа
Салоцький Олег Зиновійович про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом, у якому
просить визнати дії інспектора ДПС
роти ДПС ДАІ УМВСУ в Тернопільській
області Салоцького Олега Зиновійовича
неправомірними, скасувати постанову
ВО1 № 187072 від 25.08.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП та накладення на нього стягнення
у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на відсутність у його
діях складу правопорушення, яке
ставиться йому у провину, заперечує
факт правомірності складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови в справі
про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вказує, що 25 серпня 2013 року
приблизно о 17.00 год. він рухався на
автомобілі Опель Віваро р.н. НОМЕР_1 по
одній із вулиць в м. Чорткові,
Тернопільської області, із швидкістю
приблизно 55-60 км/год. Перед та позаду
його автомобіля, їхали декілька
автомобілів. Дорожнє покриття на
даному відрізку дороги було із
вибоїнами, що в свою чергу
унеможливлювало рух автомобілів із
більш високою швидкістю. Разом із
позивачем в автомобілі їхав його
товариш, котрий сидів на передньому
сидінні пасажира. Їдучи у вказаному
режимі, позивач побачив на узбіччі
дороги службовий автомобіль
працівників ДАІ, і якого вийшов
працівник ДАІ та жестом наказав
зупинитись, виконавши розпорядження
працівника ДАІ та зупинившись на
узбіччі, до нього підійшов інспектор,
не представившись, одразу попросив
його пред'явити документи на
автомобіль і посвідчення водія. В свою
чергу позивач поцікавився у інспектора
причиною зупинки, на що останній почав
на нього кричати на підвищених тонах та
в грубій формі йому повідомив, що для
таких як позивач порушення має бути
обов'язково, та забравши усі його
документи сів в свій службовий
автомобіль.

Через деякий час інспектор вийшов з
автомобіля та передав позивачеві копію
протоколу про адміністративне
правопорушення, ознайомившись із даним
протокол я повідомив останньому, що з
ним не згідний, після чого інспектор
знов сів в свій автомобіль та через
деякий час інспектор, передав позивачу
постанову в справі про адміністративне
правопорушення, згідно якої позивача
було визнано винним у вчиненні
правопорушення а саме перевищення
швидкості та накладено стягнення у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Із зазначеною постановою позивач
незгідний повністю, оскільки жодного
порушення зазначеного в даних
документах він не вчиняв.

У вказаному протоколі зазначено, що
позивача повинні були ознайомити з
правами та обов'язками відповідно ст. 63
Конституції України, ст. 268 КУпАП, однак
останнього взагалі не ознайомили із
його правами. Також вказаний протокол
був складений без участі понятих чи
свідків, що підтверджується
відсутністю підписів в графі «свідки
чи потерпілі».

З постановою про адміністративне
правопорушення ВО1 №187072 від 25.08.2013 р.
ОСОБА_1 не згідний, оскільки жодного
правопорушення не вчиняв, а постанова
винесена на підставі незаконного
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 №122593 від
25.08.2013р. У вищезазначеній постанові
вказано, що позивач перевищив
швидкість в населеному пункті, при
цьому швидкість вимірювалась приладом
«Візир», однак дані прилади не працюють
в автоматичному режимі та не
встановлені стаціонарно, а
використовуються лише патрульним
екіпажем ДАІ та передбачають у своїй
роботі керування інспектором ДАІ, що
унеможливлює встановлення точного
місцязнаходження автомобіля в
конкретний час.

При винесенні постанови про вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, працівник ДАІ не
прийняв до уваги його пояснень та не
отримав пояснень пассажира автомобіля,
не прийняв мір до встановлення інших
свідків котрі б могли підтвердити факт
вчинення ним правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 змушений
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, не
з'явився, проте подав заяву, у якій
просить розглядати справу за його
відсутності по наявних у справі
доказах, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

В судове засідання представник
відповідача та третя особа, повторно не
з`явилися, хоч були належним чином
повідомлені про місце і час розгляду
справи, причини своєї неявки не
повідомили, доказів на підтвердження
обставин, на які посилається в
постанові не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов слід задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності. Суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Як вбачається з копії постанови серії
ВО1 № 187072 від 25.08.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1, на останнього інспектором ДПС
роти ДПС ДАІ УМВСУ у Тернопільській
області було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 грн., за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, за
те, що ОСОБА_1, 25.08.2013 року 0 17 год. 00 хв. в
м. Чортків Тернопільської області,
керував автомобілем Опель Віваро д.н.з.
НОМЕР_1, в населеному пункті зі
швидкістю 86 км/год. Швидкість
вимірювалась приладом «Візир» №
08.12.488,чим порушив п.п. 12.9 (Б) Правил
Дорожнього Руху України.

Судом встановлено, що всупереч вимогам
чинного законодавства позивачу ОСОБА_1
не було роз'яснено його права та
обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При винесенні постанови про вчинення
позивачем ОСОБА_1 адміністративного
порушення працівник ДАІ не прийняв до
уваги його заперечень та пояснень не
отримав пояснення пасажира автомобіля.
Крім цього жодних доказів на доведення
вини позивача, окрім безпідставно
складеного незаконного протоколу,
працівником ДАІ не представлено, в
протоколі відсутні підписи свідків
(понятих), котрі б підтвердили
зазначений факт.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з пояснень
позивача, ніякий пункт Правил
дорожнього руху,він жодним чином не
порушував. Суд, при винесенні
постанови, враховує пояснення
позивача, оскільки такі є детальними та
послідовними з приводу обставин, що
мали місце у вказаних у постанові часі
та місці, та не спростовуються жодними
доказами, які повинні були бути
представлені в судове засідання
відповідачами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Суб'єкти оскарження як при складанні
постанови, так і при розгляді справи в
суді не надали доказів на спростування
тверджень позивача: не вказали, якими
додатковими доказами підтверджується
факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть
бути використані як докази у справі. У
разі невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Якщо особа, яка бере участь
у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Відповідачами ж жодних доказів
правомірності винесеної постанови
представлено не було.

Враховуючи вказане, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а
адміністративна справа - закриттю за
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163,
167 КАС України, ст.ст. 9, 247, 280, 283, 288, 293
КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ
УМВС в Тернопільській області
Салоцького Олега Олеге Зиновійовича -
неправомірними.

Постанову ВО1 № 187072 від 25.08.2013 р. в
справі про адміністративне
правопорушення, про притягнення ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 грн. - скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СуддяД. А. Кукса