Справа № 763/7684/13-а
Суддя: Лугвіщик А. М.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд. ун. №
Пр. № 2а/763/35/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року Гагарінський районний
суд м. Севастополя у складі:

головуючого-судді Лугвіщик А.М.

при секретарі Гуменюк К.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Коломієць Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
про визнання незаконними та
протиправними дій щодо відмови у
перерахунку щомісячного довічного
утримання та зобов"язання до вчинення
певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Гагарынському районі м.
Севастополя про визнаня незаконними та
протиправними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку щомісячного
довічного утримання та зобов'язання
відповідача провести перерахунок
щомісячного довічного утримання,
виходячи із грошового утримання
працюючого судді її рівня та посади,
починаючи з 01.01.2012 року з розрахунку 21 739
грн. та з 01.12.2013 року з розрахунку 23 142
грн., мотивуючи тим, що тим, що позивач
відповідно до Постанови Верховної Ради
України від 18.02.2010 року № 1913- VI "Про
звільнення суддів" 09.06.2010 року була
звільнена с посади судді, голови
Балаклавського районного суду м.
Севастополя, у зв'язку із поданням
заяви про відставку. Після звільнення
їй було призначено довічне утримання у
відповідності до ст.43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року в
розмірі 90% заробітної плати, яку вона
отримувала на своїй посаді. На підставі
ст.138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року їй
повинно бути перераховано довічне
утримання, оскільки заробітна плата
працюючих суддів збільшилась, але
відповідач відмовив їй у перерахунку,
мотивуючи своє рішення тим, що набрав
чинності новий закон, який не дозволяє
відповідачу провести перерахунок
довічного утримання суддям місцевого
суду.

У судовому засіданні позивач
позов підтримала та просила
задовольнити, пояснивши суду, що в
період її звільнення і призначення
довічного утримання у розмірі 90 % її
заробітка діяв Закон України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010
року, але цей Закон набрав чинності
не в повном обсязі. Деякі норми Закону
України «Про статус суддів», який
втратив чинність, ще діяли, зокрема
ст.43, відповідно до якої суддя у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошеве утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшуєтся на два відсотка
заробітку , але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді. Відповідно
до ч.5 ст.138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Просить зобов»язати
відповідача провести перерахунок
щомісячного грошового утримання в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді. Вважає, що новий
закон не може погіршувати її положення
порівняно зі старим законом, як
передбачено Конституцією України та
практикою Європейського суду з прав
людини.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала і пояснила
суду, що Закон України «Про державну
службу» не дає можливості зробити
перерахунок довічного утримання
суддям у відставці при підвищенні
заробітної плати працюючим суддям.
Закон України «Про державну службу» не
регулює питання довічного утримання
суддів у відставці. Законом України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року
також не передбачено перерахунок
розміру щомісячного довічного
грошового утримання суддів. Позивачем
надана довідка для перерахунку пенсії
згідно з ст.. 37-1 Закону України «Про
державну службу», а позивач отримує
щомісячне довічне грошове утримання,
яке призначене йому згідно з Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
Постановою Верховної Ради України від
18.02.2010 року № 1913-VI «Про звільнення
суддів» 09.06.2010 року була звільнена з
посади судді - голови Балаклавського
районного суду м. Севастополя - у
зв'язку із поданням заяви про
відставку. Після звільнення їй було
призначено щомісячне довічне грошове
утримання у відповідності до ст.43
Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992 року в розмірі 90% заробітної
плати, яку вона отримувала на своїй
посаді.

Відповідно до ч.5 ст.138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
щомісячне довічне грошове утримання
суддям виплачується органами
Пенсійного фонд України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

У зв'язку зі зміною заробітної плати
працюючих суддів позивач отримала у
Територіальному управлінні Державної
судової адміністрації України у м.
Севастополі довідки № 1205/03 від 28.10.2013
року та № 1372/03 від 02.12.2013 року про
заробітну плату працюючого судді
станом на 01.01.2013 року та 01.12.2013 року та
звернулася до відповідача із заявою
про перерахунок щомісячного грошового
утримання на підставі цієї довідки із
виплатою 90% грошового утримання
працюючого судді у розмірі 21 793 грн. з
01.01.2013 р. та з 01.12.2013 року у розмірі 23 142
грн.

Рішенням УПФУ в Гагарінському
районі м. Севастополя від 17.10.2013 року
(протокол № 38 засідання комісії)
позивачу відмовлено у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання з підстав, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці не
передбачений чинним законодавством.

Із заперечень відповідача на
позов вбачається, що позивачу
виплачується щомісячне довічне
грошове утримання у розмірі 90% від
заробітної плати судді станом і на час
звернення з даним позовом до суду.

Суд вважає, що згідно зі статтею 19
Конституції України органи державної
влади та орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
яке це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, і мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії) ;
6езсторонньо; добросовісно; розсудливо;
з дотримання принципу рівності перед
законом запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасні, тобто протягом
розумного строку.

Стаття 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", на яку
посилається відповідач, як на підставу
відмови позивачу у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, встановлює: щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Таким чином,
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді залежить від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Ці ж правила були підтверджені і в
рішенні Конституційного Суду України
(№ рп/2013 від 03.06.2013 р.). Крім того, в цьому
рішенні Конституційного Суду визнано
неконституційним неможливість
перерахунку довічного утримання судді
у відставці у відсотковому розмірі
меньше, ніж йому було нараховано при
виході у відставку.

Згідно до ст.22 Конституції України
конституційні права та свободи
громадян гарантуються державою та не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів, або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Тому суд приходить до висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог в
частині виплати щомісячного довічного
грошового утримання з 19.09.2013 року з часу
звернення позивача до Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя у
розмірі 90% із розрахунку заробітної
плати у розмірі 21 793 грн згідно довідки
Управління державної судової
адміністрації у м. Севастополі № 1205/03
від 28.10.2013 року та за період з 11.12.2013 року
із розрахунку заробітної плати у
розмірі 23 142 грн. згідно довідки
Управління державної судової
адміністрації у м. Севастополі № 1372/03
від 02.12.2013 року, оскільки з 01.10.2011 року
стаття 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", яка
передбачає виплату зазначеного
грошового утримання судді у розмірі 80%,
признана Конституційним Судом України
неконституційною.

У решті вимог в частині строку
виплати з 01.01.2012 року з розрахунку 21 739
грн. та з 01.12.2013 року з розрахунку 23 142
грн. у зв»язку з викладеним необхідно
відмовити.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 6, 17, 18, 19, 69, 71, 94, 104-106, 158-163,
185-187 КАС України, Конституцією України,
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів», Законом України «Про
державну службу», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними та протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Гагарінському районі м.
Севастополя (протокол № 38 засідання
комісії від 17.10.2013 року ) щодо відмови у
перерахунку щомісячного довічного
утримання.

Зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м.
Севастополя провести перерахунок
щомісячного довічного утримання
ОСОБА_1 за період з 19.09.2013 року із
розрахунку заробітної плати у розмірі
21 793 грн. згідно довідки Управління
державної судової адміністрації у м.
Севастополі № 1205/03 від 28.10.2013 року та за
період з 11.12.2013 року із розрахунку
заробітної плати у розмірі 23 142 грн.
згідно довідки Управління державної
судової адміністрації у м. Севастополі
№ 1372/03 від 02.12.2013 року.

У решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена в
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд через
Гагарінський районний суд м.
Севастополя протягом 10-ти днів з дня
проголошення постанови. У разі
винесення постанови у вісутність
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 10-ти днів з
дня отримання копії постанови.

Постанова складена власноручно в
єдиному екземплярі.

Головуючий-суддя: