Справа № 2-а-237/11/1505
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 р.Справа № 2-а-237/11/1505

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Гукаленко Олександр Олегович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 березня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду
першої інстанції з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо призначення та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
період з 01.04.2009 р. по 31.12.2010 р., у розмірі,
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до 6 років, гарантованого
Конституцією України та Законом
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії»; визнання неправомірними дій
щодо відмови у перерахунку та доплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку до
розміру гарантованого Конституцією
України та Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії»
прожиткового мінімуму; визнання
незаконною бездіяльність щодо
реалізації конституційного права на
перерахунок та отримання державної
допомоги у повному обсязі; стягнення з
відповідача недоотриману суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 01.04.2009
р. по 31.12.2010 р. у розмірі 11685 (одинадцять
тисяч шістсот вісімдесят п'ять)
гривень; зобов'язання провадити
щомісячні виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку починаючи з 01.01.2011 р. по
01.01.2012 р. у розмірі не меншому, ніж
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 березня 2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

25.03.2011 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказану постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області.

У поданій апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясуванням всіх обставин справи,
просить скасувати постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 березня 2011 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітньої дитини
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є також
незастрахованою особою, внаслідок чого
має право отримувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка надається
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Вказана допомога була призначена
позивачці в розмірі 130 грн. на місяць.

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції, ОСОБА_2 посилалась на те, що
виплата їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн. на місяць є
неправомірною.

Ст. 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачає
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Допомога по догляду за дитиною
виплачується щомісячно з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Відповідно до вимог частини першої
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у

розмірі, що дорівнює різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України»від 28 грудня 2007 року № 107, який
набрав чинності з 1 січня 2008 року
внесено зміни до частини 1 статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», відповідно до яких
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановлених для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Внесені зміни Конституційним
Судом України не визнавались такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними) і підлягали
застосуванню.

Відповідно до ст. 46 Закону Україні "Про
державний бюджет України на 2009 рік" та
ст. 45 Закону України «Про державний
бюджет України на 2010 рік» - допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751, згідно з яким відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Положення ст. 46 Закону Україні "Про
державний бюджет України на 2009 рік" та
ст. 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не
визнавались Конституційним Судом
України такими, що не відповідають
Конституції України, а отже є чинними,
що доводить правомірність здійснених
відповідачем у 2009-2010 роках виплат
спірної допомоги у розмірі 130 грн. на
місяць.

Таким чином, при визначенні розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яку
належить виплачувати у 2009-2010 роках,
застосуванню підлягають положення
Законів України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» і Порядку
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, у зв'язку з
чим позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню
не підлягають.

Однак слід звернути увагу на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Позивачем не надано доказів поважності
пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на зазначене та на те, що
позивач звернувся до суду за захистом
порушених прав лише 21.12.2010 року, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_2,
відповідно до ст. 100 КАС України,
підлягає залишенню без розгляду за
період з 01.04.2009 року по 20.06.2010 року, у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
правильно по суті вирішено справу, але
із помилковим застосуванням норм
процесуального права, тому
постановлене судове рішення на
підставі ст. 201 КАС України підлягає
зміні.

Враховуючи вищенаведене і керуючись
ст. ст. 184, 185, 197, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 березня 2011 року змінити, виклавши
її резолютивну частину у наступній
редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з
01.04.2009 року по 20.06.2010 року залишити без
розгляду.

В іншій частині позовних вимог
відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В.Бойко

Суддя:
Т.М.Танасогло

Суддя:
О.В.Яковлєв