Справа № 872/12260/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 рокусправа № 804/5663/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 08.04.2013 р.
та № від 08.04.2013 р., -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
червня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 08.04.2013 року та № від 08.04.2013
року - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду,
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести нове рішення про
задоволення його позовних вимог в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Державною
податковою інспекцією у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби була проведена
документальна планова перевірка
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з
питань дотримання податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем був складений акт
перевірки №607/171/НОМЕР_1 від 21 березня 2013
року.

Податковими повідомленнями-рішеннями
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 08.04.2013
року та № від 08.04.2013 року було
збільшено суму грошового зобов'язання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з
податку на доходи фізичних осіб на суму
902 680, 45 грн. (722 144, 36 грн. за основним
платежем та 180 536,09 грн. за штрафними
санкціями), та з податку на додану
вартість на суму 983 458,00 грн. (830 584 грн. за
основним платежем та 152 874 грн. за
штрафними санкціями), які були прийняті
на підставі висновків зазначеного акту
перевірки.

Вказані податкові повідомлення -
рішення були прийняті відповідачем
згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
та відповідно до пункту 123.1 статті 123,
п.6, п.7 підрозділу 10 Розділу XX
Податкового кодексу України, на
підставі акту перевірки №607/171/НОМЕР_1
від 21 березня 2013 року, яким встановлено
порушення п.198.3, ст.198 та ст.177
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за період,
що перевірявся, на загальну суму 722 144,36
грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 353 185,03 грн.,
за 2012 рік на суму 368 959,33 грн. та занижено
податок на додану вартість за період,
що перевірявся на загальну суму 830 584
грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що первинні документи,
надані позивачем, які підтверджують
понесені ним витрати на придбання
товару, безпосередньо не пов'язані з
отриманням доходу.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 здійснює
підприємницьку діяльність на підставі
свідоцтва по державну реєстрацію № 44147
серія ВО від 02.11.2005 року.

Згідно з реєстраційними даними, видами
господарської діяльності ФОП ОСОБА_1
визначено:

- КВЕД 14.16 - діяльність посередників у
торгівлі текстильними виробами,
одягом, хутром, взуттям;

- КВЕД 46.42 - оптова торгівля одягом і
взуттям.

Перевіркою ДПІ, за результатами якої
було складено акт №607/171/НОМЕР_1 від
21.03.2013 року, підтверджено, що в період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року ФОП ОСОБА_1
здійснював саме оптову торгівлю одягом
(білизною в асортименті), що повністю
відповідає реєстраційним даним
господарської діяльності фізичної
особи-підприємця.

Статтею 177 Податкового кодексу України
від 2 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами
та доповненнями (далі ПКУ) визначено, що
об'єктом оподаткування є чистий
оподаткований дохід, тобто різниця між
загальним оподаткованим доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Статтею 138 Податкового Кодексу України
встановлено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2- 138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті, та інших
витрат.

В свою чергу витрати операційної
діяльності включають: собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Нормами п. 138.6. ст.138 Податкового Кодексу
України встановлено, що собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

Також, п. 138.2 ст.138 Податкового Кодексу
України встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999
року термін «первинний документ» у ст.1
визначається як документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Стаття 9 Закону №996-ХІУ від 16.07.1999 року
розкриває суттєві характеристики та
значення первинних облікових
документів у господарській діяльності
платників податків.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми), дату і місце складання, назву
підприємства, від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції,
одиницю виміру господарської операції,
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

У ході перевірки позивача до ДПІ були
надані первинні документи, що
підтверджують факти придбання товарів
з метою їхнього подальшого
використання у господарській
діяльності та безпосередньо пов'язані
з одержаним доходом, а саме: накладні на
отримані товари, акти оприбуткування
товарів, податкові накладні,
банківські виписки по розрахунковому
рахунку, договори, зведена таблиця
асортименту отриманого та проданого
товару за найменуваннями, типовими
ознаками та іншими характеристиками.

Придбання позивачем товарів (робіт,
послуг) у контрагентів в перевіряємому
періоді було здійснено на підставі
відповідних видаткових та податкових
накладних, які є первинними
документами в розумінні статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
відповідають її вимогам.

Ведення бухгалтерського обліку у
фізичної особи-підприємця на загальній
системі оподаткування полягає в
заповненні книги обліку доходів та
витрат, затвердженої Наказом ДПА №1025
від 24.12.2010 року, відповідно до якого,
внесення даних до книги обліку доходів
та витрат здійснюється виключно на
підставі первинних документів.

Позивачем за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року були отримані
товарно-матеріальні цінності з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності на загальну
суму 2 077 559 грн. у 2011 році та 2 176 052,
37грн. у 2012 році, що підтверджується
відповідними первинними документами,
відомості про які згідно з вимогами ст.
177 Податкового кодексу України та
наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1025
«Про затвердження форми Книги обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи - підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, та Порядку її
ведення» були відображені у Книзі
обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1.

Вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей за 2011
рік, відображених у Книзі обліку
доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 складає 2
077 559 грн..

Вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей за 2012
рік, відображених у Книзі обліку
доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 складає 2
176 052, 37 грн..

Станом на 31.12.2012 року залишки
товарно-матеріальних цінностей ФОП
ОСОБА_1 складають 138 783, 72 грн..

У податковій декларації ФОП ОСОБА_1 про
майновий стан і доходи за 2011 рік
відображена вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей за 2011
рік у сумі 2 077 559 грн..

У податковій декларації ФОП ОСОБА_1 про
майновий стан і доходи за 2012 рік
відображена вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей за 2012
рік у сумі 2 176 052,37 грн..

Слід також зазначити, що з метою
достовірності даних обліку та
фінансової звітності ФОП ОСОБА_1
періодично проводилися сортування
товару у відповідності з розмірним
рядом виробів, приналежності
текстильних виробів за статевими
ознаками та наявності виду упаковки
виробів.

Отримані від постачальників накладні
на товар доповнювалися платником
податку актами
списання-оприбуткування товарів, в
яких на підставі наказу №1 від 10.01.2011
року, наказу №2 від 10.03.2011 року, наказу
№1 від 10.01.2012 року проводилася
деталізація назв товарів за
характерними ознаками.

Вказані дії ФОП ОСОБА_1 в повній мірі
відповідні нормам Інструкцій П6 та П7
щодо прийому товарних цінностей за
якістю та кількістю. Ці інструкції
вимагають проведення на складі
покупця-отримувача повної перевірки
наявності вкладень у тару. Якщо у
супровідних документах не має
достатньої інформації щодо опису
параметрів отриманої продукції, то при
прийманні складається акт, у якому
вказується фактично знайдені значення
цих параметрів.

Матеріалами перевірки ДПІ також
повністю підтверджується придбання
товарів у контрагентів-постачальників
ФОП ОСОБА_1.

Так, в акті перевірки ДПІ наведено
перелік основних контрагентів, з якими
в періоді, що перевірявся, перебував у
господарський відносинах позивач, а
саме: TOB «ЛАН», TOB «Компанія Аделаїда», TOB
«Балтік Тур», ПП «Геліос-Д», TOB «Авіс
Фарм», TOB Верона НВФ, TOB «Експерт Трейд»,
TOB Новатор Маркет».

Також, в акті ДПІ деталізована
заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед
постачальниками (тобто з кожним
контрагентом) станом на 31.12.2012 року,
вказано, що розрахунки з
постачальниками проводились в
безготівковій формі.

Вищезазначеними
контрагентами-постачальниками у
перевіряємому періоді були здійснені
поставки на адресу позивача саме одягу
та спідньої білизни, що
підтверджується відповідними
первинними документами.

Отримані від постачальників товари
(одяг та спідня білизна) в подальшому
були відвантажені ФОП ОСОБА_1 на адресу
покупців, що також було підтверджено
перевіркою та знайшло своє
відображення в акті ДПІ.

Так в акті ДПІ наведений перелік
основних покупців товару позивача, а
саме: ЗАТ «Ритейлінгова компанія
«Євротек»», TOB TBK «Львівхолод», TOB «Новус
Україна», TOB «Пакко Холдінг», ЗАТ «КЄ
Трейдінг», TOB «Торговий Світ», TOB «Фоззі
Фуд», ПАТ «Ікс 5 Рітейл Груп Україна», ТOB
«Експансія».

Також, ДПІ була проаналізована
заборгованість покупців перед ФОП
ОСОБА_1 станом на 31.12.2012 року та вказано,
що розрахунки з покупцями проводились
у безготівковій формі.

Таким чином, безпосередньо в самому
акті №607/171/НОМЕР_1 від 21.03.2013 року ДПІ
підтверджуй придбання товарів (одягу
та спідньої білизни) позивачем у
вищевказаних постачальників та їх
подальше відвантаження на адресу
покупців, перелік яких також вказаний в
акті перевірки ДПІ.

Але не зважаючи на вищезазначені факти,
первинні документи позивача були
визнані судом першої інстанції такими,
що безпосередньо не пов'язані з
отриманням доходів.

Судом першої інстанції не було взято до
уваги наявність в акті ДПІ аналізу цін
придбання та реалізації товару (одягу
та спідньої білизни) ФОП ОСОБА_1, який
також був зроблений на підставі
наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1
первинних документів. На підставі саме
цих документів працівниками ДПІ в акті
були вказані основні ціни придбання та
реалізації товару ФОП ОСОБА_1.

Аналіз цін придбання та реалізації
товарів ФОП ОСОБА_1, наведений в акті
перевірки у вигляді зведених таблиць,
також здійснювався представниками ДПІ
відповідно до наданих ОСОБА_1 первинних
документів. На підставі цього аналізу
ДПІ в акті перевірки було визначено, що
торгова націнка на товар встановлена
ФОП ОСОБА_1 в розмірі 15%. Тобто під час
аналізу фінансово-господарської
діяльності позивача працівниками ДПІ
були використані та враховані
відомості, які містяться в первинних
документах позивача, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходу
позивача у перевіряємому періоді.

Таким чином, висновки ДПІ про те, що
витрати ФОП ОСОБА_1 з придбання товарів
(одягу та спідньої білизни)
безпосередньо не пов'язані з
отриманням доходів ФОП ОСОБА_1
спростовуються також самим змістом
акту перевірки №607/171/НОМЕР_1 від 21
березня 2013 року, в якому повністю
підтверджено взаємовідносини ФОП
ОСОБА_1 з постачальниками, отримання
товару від постачальників, розрахунки
з ними, а також подальше відвантаження
цього ж товару контрагентам - покупцям.

Все це також свідчить про те, що
працівники ДПІ використали під час
перевірки саме ті первинні документи
відповідно до яких позивач здійснював
свою господарську діяльність, та які
підтверджують витрати, що
безпосередньо пов'язані з отриманням
доходу позивача у перевіряємому
періоді, а саме: у 2011 році - 2 077 559 грн., у
2012 році - 2 176 052,37 грн..

Таким чином, у ході перевірки позивачем
був наданий до ДПІ повний обсяг
первинних документів, що підтверджують
факти придбання товарів з метою
їхнього подальшого використання у
господарській діяльності та
безпосередньо пов'язаних з одержаним
доходом, а саме: накладні на отримані
товари, акти оприбуткування товарів,
банківські виписки по розрахунковому
рахунку, договори, зведена таблиця
асортименту отриманого та проданого
товару за найменуваннями, типовими
ознаками та іншими характеристиками.

Але всупереч вичерпним відомостям про
фінансово-господарську діяльність
позивача, відповідачем в ході
перевірки були зроблені висновки, які
не відповідають змісту первинних
документів та розрахунків, на підставі
яких позивач визначав свої
зобов'язання з податку на доходи та з
податку на додану вартість.

Тобто відповідачем не визнані в якості
первинних документів взагалі без
будь-якого обґрунтування абсолютно всі
первинні документи позивача, які
підтверджують витрати останнього на
придбання товарів (робіт, послуг), які
були здійснені позивачем на протязі
всього 2011 та 2012 років.

Копії всіх первинних документів, які
підтверджують придбання позивачем
товарів у постачальників, оплату цих
товарів, та їх подальше відвантаження
покупцям були надані позивачем до суду
першої інстанції в повному обсязі, а
саме: до суду були надані договори, акти
виконаних робіт, банківські виписки по
розрахунковому рахунку, накладні,
податкові накладні.

Надані позивачем до суду копії
первинних документів підтверджують, що
придбання позивачем товарів у цих
постачальників та подальше
відвантаження товарів покупцям
спричиняли реальні зміни майнового
стану платника податків та викликали
зміни в структурі активів та
зобов'язань.

Щодо твердження суду першої інстанції
про порушення позивачем вимог п. 198.3
ст.198 Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-УІ в частині
завищення ФОП ОСОБА_1 податкового
кредиту січня 2011 року - грудня 2012 року
на загальну суму 830 584,00 грн., колегія
суддів зазначає, що таке твердження не
відповідає чинному законодавству
України, оскільки суперечить змісту
наданих на перевірку первинних
документів.

Згідно п. 14.1.181. п. 14.1. ст.14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до п.201.1. ст.201
Податкового кодексу України
передбачається, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.201.8. ст.201 Податкового кодексу
України визначається, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що під час здійснення
господарських операцій всі
контрагенти-постачальники ФОП ОСОБА_1
були зареєстровані як платники податку
на додану вартість, складали та
надавали позивачу податкові - накладні,
які повністю відповідали вимогам
Податкового кодексу України.

Згідно податкових накладних на
придбання позивачем
товарно-матеріальних цінностей сума
податкового кредиту по податку на
додану вартість складає за 2011 рік 466 811
грн., за 2012 рік 456 539 грн., що й
відображено у деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01.01.2011 року
по 31.12.2012 року.

Отже, колегія суддів робить висновок
про те, що оскільки платник податку ФОП
ОСОБА_1 товар, отриманий від
постачальників, реалізував своїм
покупцям, які сплатили йому відповідні
грошові кошти, тобто використав у своїй
господарській діяльності, то й мав
повне право у відповідності із
наданими їй чинним законодавством
України, в першу чергу ст.198 Податкового
кодексу України, віднести до сум
податкового кредиту суми ПДВ згідно
отриманих від постачальників товарів
податкових накладних.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що віднесення позивачем
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту здійснено по
операціях з придбання товарів на
підставі податкових накладних, що
відповідає п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень належить перевіряти, чи
прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
із якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначену норму під час
розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що дії відповідача щодо
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення є цілком
неправомірними.

Отже, за викладених обставин, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
червня 2013 року - скасувати та прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 08.04.2013 року та № від
08.04.2013 року прийняті Державною
податковою інспекцією у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, якими збільшено
суму грошового зобов'язання фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 з податку на
доходи фізичних осіб на суму 902 680, 45 грн.
(722 144, 36 грн. за основним платежем та 180
536,09 грн. за штрафними санкціями) та з
податку на додану вартість на суму 983
458,00 грн. (830 584 грн. за основним платежем
та 152 874 грн. за штрафними санкціями).

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко