Справа № 2а-1074/12/0370
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Справа №
130049/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Ільчишин Н.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 07.06.2012р. у
справі №2а-0370/1074/12 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничий
центр «Євродім» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення та стягнення
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, -

В С Т А Н О
В И В:

12 квітня 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничий
центр «Євродім» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області, у
якому просить скасувати податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
24.01.2012 року № . Стягнути з
Державного бюджету України на користь
ТзОВ НВЦ «Євродім» бюджетну
заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 216 172, 00 грн. Стягнути з
Державного бюджету України на користь
ТзОВ «Євродім» витрати по сплаті
судового збору.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 07.06.2012 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнати протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 24 січня 2012 року № .

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничий
центр «Євродім» бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 216 172 гривні 00 копійок
(двісті шістнадцять тисяч сто сімдесят
дві гривні нуль копійок).

Присуджено з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничий центр «Євродім»
судовий збір в розмірі 4 292 гривні 00
копійок (чотири тисячі двісті
дев'яносто дві гривні нуль копійок).

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач Луцька
об'єднана державна податкова інспекція
Волинської області оскаржила її в
апеляційному порядку та просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову ТзОВ НВЦ «Євродім»
відмовити. Апелянт свої вимоги мотивує
тим, що судом 1 інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, висновки суду вважає
необґрунтованими з підстав викладених
в апеляційній скарзі, та порушено норми
матеріального та процесуального права.
Зокрема відповідач наголошує на тому,
що відповідно до матеріалів перевірки
(акт від 23.12.2011 р. №10090/23-2/30220130), ТзОВ НВЦ
„Євродім" у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за квітень і
липень 2011 р. завищило заявлену суму
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника в банку на 216172 грн. та
у декларації за червень 2011 р. завищило
від'ємне значення податку на додану
вартість на 3788 грн. Проведеною
перевіркою даних, відображених у
розрахунках сум бюджетного
відшкодування за квітень та липень 2011
р. встановлено, що до відшкодування з
бюджету товариством включено
відповідно 113806 грн. і 102366 грн.
попередньої оплати за товари та
послуги, на які під час перевірки не
надано первинних документів щодо
підтвердження факту їх придбання
(накладних, актів виконаних робіт чи
наданих послуг та ін.).

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області в судове
засідання на виклик суду не з'явилися,
що не перешкоджає розгляду справи у
його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Луцькою ОДПІ
(правонаступником якої є Луцька ОДПІ
Волинської області ДПС) було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТзОВ НВЦ «Євродім» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника у банку за квітень,
липень 2011 року, про що складено акт від
06.12.2011 року №9678/23- 3/30220130 (т. 1, а. с. 239-242).
Перевіркою, зокрема, встановлено
порушення позивачем абзацу «а» пункту
200.4 статті 200 ПК України, внаслідок чого
ТзОВ НВЦ «Євродім» завищено суму
бюджетного відшкодування ПДВ у квітні
2011 року на 113806 грн. 00 коп. та у липні 2011
року на 102366 грн. 00 коп.

Луцькою ОДПІ проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТзОВ НВЦ
«Євродім» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ у зв'язку з поданням
ТзОВ НВЦ «Євродім» заперечення до акта
про результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку по уточнюючому розрахунку до
податкової декларації з ПДВ за квітень,
липень 2011 року, про що складено акт №
10090/23-3/30220130 від 23.12.2011 року. Проведеною
перевіркою даних, відображених у
розрахунках сум бюджетного
відшкодування за квітень та липень 2011
року встановлено, що до відшкодування з
бюджету товариством включено
відповідно 113806 грн. 00 коп. і 102366 грн. 00
коп. попередньої оплати за товари та
послуги, на які під час перевірки не
надано первинних документів щодо
підтвердження факту їх придбання
(накладних, актів виконаних робіт чи
наданих послуг та ін.). Перевіркою
встановлено порушення позивачем
абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 ПК
України, внаслідок чого ТзОВ НВЦ
«Євродім» завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ (рядок 23 Декларації)
у квітні 2011 року на 113806 грн. 00 коп. та у
липні 2011 року на 102366 грн. 00 коп.

Відповідно до акту проведеної
перевірки Луцькою ОДПІ прийняте
податкове повідомлення-рішення від
30.12.2011 року №, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 216172 грн. 00
коп. та застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 108086 грн. 00 коп.

Позивачем вищенаведене податкове
повідомлення-рішення було оскаржене в
адміністративному порядку. Рішенням
ДПА у Волинській області від 16.01.2012 року
№215/10/25-006 таке податкове
повідомлення-рішення було частково
скасовано в сумі 56902 грн. 00 коп. зайво
застосованої штрафної (фінансової)
санкції, а в іншій частині - залишено
без змін (т. 1, а. с. 88-91). В подальшому
Луцькою ОДПІ прийняте податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2012 року №
, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 216172 грн. 00 коп. та застосовані
штрафні (фінансові) санкції в сумі 51184
грн. 00 коп. (т. 1, а. с. 6), та яке було
оскаржене в адміністративному порядку
до ДПС України та рішенням останньої
від 02.04.2012 року № 5778/6/10-2115 залишено без
змін.

На думку Волинського окружного
адміністративного суду, з якою
погоджується суд апеляційної
інстанції, Луцька ОДПІ Волинської
області ДПС не довела правомірності
податкового повідомлення-рішення від
24.01.2012 року № виходячи з
наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 181 ПК України, податковий кредит
- сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктами 200.1, 200.3 - 200.4 статті 200
ПК України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

На думку суду, виходячи із встановлених
обставин справи та наведених норм
чинного законодавства України, позивач
довів правомірність нарахування
податкового кредиту у зв'язку із
придбанням товарів/послуг на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних (т. 1, а. с. 138-160), надавши при
цьому платіжні доручення як докази
проведення оплати за товари, послуги (т.
1, а. с. 183-209), а також інші первинні
документи, які підтверджують
господарські операції, як-от: договори
підряду та угоди на виконання робіт (т.
1, а. с. 92-137), довідки про вартість
виконаних робіт (т. 1, а. с. 161-176), акти
приймання- здачі робіт,
рахунки-фактури, накладні (т. 1, а. с.
177-182). Крім того, позивачем правомірно
було заявлено до відшкодування на
рахунок платника у банку у деклараціях
за квітень та липень 2011 року відповідно
113806 грн. 00 коп. і 102366 грн. 00 коп.,
відповідачем не доведено порушення
позивачем абзацу «а» пункту 200.4 статті
200 ПК України та завищення суми
бюджетного відшкодування ПДВ у квітні
2011 року на 113806 грн. 00 коп. та у липні 2011
року на 102366 грн. 00 коп.

Згідно із пунктами 200.7 - 200.13 ПК України
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. До декларації додаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України. Форма
заяви про відшкодування та форма
розрахунку суми бюджетного
відшкодування визначаються
центральним органом державної
податкової служби. Протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав, які свідчать, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Орган державної
податкової служби зобов'язаний у
п'ятиденний строк після закінчення
перевірки подати органу Державного
казначейства України висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету. На підставі
отриманого висновку відповідного
органу державної податкової служби
орган Державного казначейства України
видає платнику податку зазначену в
ньому суму бюджетного відшкодування
шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунка на поточний
банківський рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

Таким чином, відповідно до
вищевикладених приписів ПК України
Луцька ОДПІ повинна була подати
відповідний висновок до органу
Державного казначейства України із
зазначенням сум, що підлягають
відшкодуванню з бюджету, а на підставі
отриманого висновку відповідного
податкового органу орган Державного
казначейства України повинен був
перерахувати кошти з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу. Проте,
такий обов'язок, передбачений ПК
України, не був виконаний Луцькою ОДПІ,
чим були порушені права позивача.

Виходячи з наданих частиною другою
статті 162 КАС України суду повноважень,
адміністративний позов з наведених
вище підстав підлягає до задоволення
шляхом прийняття постанови про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.01.2012 року № , стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача бюджетного відшкодування з
ПДВ в сумі 216172 грн. 00 коп.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
07.06.2012р. у справі № 2а/0370/1074/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
Н.В.Ільчишин

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складений 11 лютого
2014 року.