Справа № 196/55/14-а
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/55/14-а
№ провадження 2-а/196/22/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного
суду Дніпропетровської області ГУДИМ
О.М., розглянувши у порядку скороченого
провадження в смт.Царичанка
Дніпропетровської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Царичанському районі про
визнання незаконною відмови в
перерахунку та зобов'язання
перерахунку довічного грошового
утримання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в
порядку адміністративного судочинства
до Управління Пенсійного фонду України
в Царичанському районі про визнання
незаконною відмови в перерахунку та
зобов'язання перерахунку довічного
грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог
вказав, що перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області з 04 липня 2013
року та отримує довічне грошове
утримання, як суддя у відставці, в сумі
15599 грн. 20 коп. на місяць відповідно до
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", особовий рахунок №123456.

Сума грошового утримання
нарахована УПФУ в Царичанському районі
із заробітної плати, яка на момент
призначення довічного грошового
утримання становила 19499 грн.

У зв'язку із збільшенням
мінімальної заробітної плати в Україні
з 01 грудня 2013 року територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації України в
Дніпропетровській області (надалі -
ТУДСА) видано довідку за №Б-С-2038 від
16.12.2013 року про те, що його заробітна
плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
грошового утримання суддям у
відставці, станом на 01.12.2013 року
становить 20706 грн.

Вказану заробітну плату він
отримував би за умови продовження
виконання обов'язків судді відповідно
до ст.129 Закоун України "Про судоустрій
і статус суддів".

Відповідно до Постанови
Верховної Ради України від 20.06.2013 року
№352-VІІ "Про звільнення суддів", за
наказом голови Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області №7-К від 03 липня 2013 року "Про
відрахування ОСОБА_1", він був
відрахований як суддя із штату суду у
зв'язку із виходом у відставку і
отримує з 04.07.2013 року та по теперішній
час отримує довічне грошове утримання.

Відповідно до ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
передбачено, що довічне грошове
утримання суддів у відставці прямо
залежить від грошового забезпечення
діючих суддів: 80 відсотків плюс два
відсотки за кожний повний рік роботи на
посаді судді понад двадцять років ,але
не більше 90 відсотків грошового
забезпечення працюючого судді, без
обмеження гарничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

За таких умов, за наявності більше
20 років стажу роботи на посаді судді -
він має право на 80 % винагороди
працюючого судді, тобто 16564 грн. 80 коп.

19 грудня 2013 року він звернувся до
УПФУ в Царичанському районі із заявою
про перерахунок грошового утримання,
виходячи із зазначеної заробітної
плати, до якої приєднав довідку ТУДСА,
однак 02.01.2014 року він отримав відповідь
про те, що рішенням комісії з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) пенсій від 25.12.2013 року №43
йому було відмовлено у проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
із зміною розміру грошового утримання
діючих суддів через відсутність права,
оскільки такий перерахунок чинним
законодавством не передбачений.

Вважає відмову відповідача
незаконною з наступних підстав.

Правові засади організації
судової влади, загальний порядок
забезпечення діяльності суддів та інші
питання судоустрою і статусу суддів
врегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07 липня
2010 року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", відповідно до якої
незалежність судді забезпечується
окремим порядком фінансування та
організаціного забезпечення
діяльності суддів, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

В усіх випадках розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці залежить
від розміру грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді.

Рішенням Конституційного Суду
України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року
визначено, що фактичне позбавлення
суддів у відставці права на
перерахунок довічного грошового
утримання у зв'язку із збільшенням
розміру заробітної плати працюючого
судді суттєво звужує зміст і обсяг
права судді, яке він мав, та обмежує
його конституційні гарантії
незалежності.

Заборона перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці не встановлена, а тому діє
загальне правило пенсійної діяльності:
перерахунок проводиться з моменту
звернення до управління Пенсійного
фонду України.

Конституційний Суд України у
рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011
вказав, що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України.

У цьому рішенні Коснтитуційний
Суд України вказує про неможливість
звуження змісту та об'єму гарантій
незалежності суддів, а відповідно
матеріального та соціального їх
забезпечення.

Рішенням Конституційного Суду
України від 03 червня 2013 року знято
обмеження максимального розміру
довічного грошового утримання судді у
відставці та забезпечено гарантії по
його виплаті.

Враховуючи вищевикладене, прохає
суд:

- визнати незаконною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Царичанському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, виходячи із заробітної плати
станом на 01.12.2013 року згідно довідки
ТУДСА від 16.12.2013 року за №Б-С-2038 з
моменту звернення, тобто з 19 грудня 2013
року.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області на
обґрунтування невизнання
адміністративного позову у письмових
запереченнях посилається на наступні
обставини.

Розглянувши заяву позивача щодо
перерахунку йому щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з урахуванням довідки про
заробітну плату, де наведено розмір
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді станом на 01.12.2013
року, управління ПФУ в Царичанському
районі прийняло рішення про відмову ,
оскільки право позивача на зазначений
перерахунок не визначено жодним
нормативно-правовим актом, зокрема і
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" та Порядком подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
завтердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25 січня 2008
року №3-1 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 12
березня 2008 року за №200/14891.

Вивчивши надані сторонами докази,
даючи їм оцінку у їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Верховної Ради України від 20.06.2013 року
№352-VІІ "Про звільнення суддів" та
наказом голови Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 липня 2013 року №7-К "Про
відрахування ОСОБА_1" (а.с.7) позивач був
відрахований як суддя із штату цього ж
суду у зв'язку із виходом у відставку.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Песійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області та з 04 липня
2013 року і по теперішній час отримує
довічне грошове утримання, розмір
якого на дату розгляду спрви судом
складає 15599 грн. 20 коп., що
підтверджується довідкою УПФУ в
Царичанському районі від 03.01.2014 №40/05/40
(а.с.6).

19 грудня 2013 року позивач
звернувся до УПФУ в Царичанському
районі із заявою про перерахунок
грошового утримання на підставі
довідки ТУДСА №Б-С-2038 від 16.12.2013 року, де
вказано, що станом на 01.12.2013 року
заробітна плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
грошового утримання суддям у відставці
становить 20706 грн. (а.с.3).

Проте, УПФУ в Царичанському
районі рішенням комісії з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) пенсій від 25.12.2013 року №43
відмовило позивачу у проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
із зміною розміру грошового утримання
діючих суддів, посилаючись на те, що
норми щодо перерахунку довічного
грошового утримання суддям у відставці
не передбачені законом (а.с.4, 5).

Такий висновок є необгрунтованим
з наступного.

У відповідності до ст.6.4.
Європейської хартії про статус суддів
суддя, що досяг встановленого законом
віку для виходу у відставку з
суддівської посади, яку займав
протягом певного часу, повинен
отримувати пенсію по виходу у
відставку, рівень якої повинен бути як
можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
грунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною першою статті 126
Основного Закону України закріплено
положення, згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Коснтитуції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищенності суддів.

Правові засади організації
судової влади, загальний порядок
забезпечення діяльності судів та інші
питання судоустрою і статусу суддів
врегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» за
суддею, звільненим за його заявою про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.2010 року № 2453 щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З 01.10.2011 року положення наведеної
частини ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" викладені в
іншій редакції, відповідно до якої
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді в розмірі 80%
грошового утримання судді з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування ,яки
працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду
№3-рп/2013 від 03.06.2013 року підтверджено
застосування ч.3 ст.138 Закону України
від 07.07.2010 року №2453 «Про судоустрій і
статус суддів», а саме: „Щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Тобто, цим рішенням
Конституційного Суду України визнані
такими, що не відповідають вимогам
Конституції України частина третя,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07 липня
2010 року №2453-VІ у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ.

Разом з тим, у даному Рішенні
Конституційного суду України не
робиться різниці між суддями у
відставці загальних судів і суддів
Коснтитуційного суду України.

Крім того, Рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення при розгляді
судами загальної юрисдикції позовів у
зв'язку з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії положень законів
України, визнаних неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду
України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року
визначено, що фактичне позбавлення
суддів у відставці права на
перерахунок довічного грошового
утримання у зв'язку із збільшенням
розміру заробітної плати працюючого
судді суттєво звужує зміст і обсяг
права судді, яке він мав, та обмежує
його конституційні гарантії
незалежності.

Конституційний Суд України у
рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011
вказав, що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України.

У цьому рішенні Коснтитуційний
Суд України вказує про неможливість
звуження змісту та об'єму гарантій
незалежності суддів, а відповідно
матеріального та соціального їх
забезпечення.

Статтею 129 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
грошового утримання, яке включає в себе
посадовий оклад та доплати за: вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Вищевикладене в сукупності дає
суду підстави для висновку, що в усіх
випадках розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, а тому позивач, маючи
більше 30 років стажу на посаді судді,
має право на перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в розмірі
90% заробітку працюючого судді, з
урахуванням вислуги років.

Отже, враховуючи та аналізуючи
всі доводи та встановлені обставини,
приведені норми закону, які
врегульовують дані спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі,
оскільки діями відповідача
порушуються права позивача щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.158-163, 183-2 КАС України,
суд

П О С Т А Н О
В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Царичанському районі про визнання
незаконною відмови в перерахунку та
зобов'язання перерахунку довічного
грошового утримання - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати незаконною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, виходячи із заробітної плати
станом на 01.12.2013 року згідно довідки
ТУДСА від 16.12.2013 року за №Б-С-2038 з
моменту звернення, тобто з 26 грудня 2013
року.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського Апеляційного
адміністративного суду через
Царичанський районний суд, як місцевий
адміністративний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення або
одержання копії постанови.

Головуюча
О.М.ГУДИМ