Справа № 2а-7680/10/1270
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/28263/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Лутугинської
районної державної адміністрації
Луганської області та Головного
управління Державного казначейства
України в Луганській області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року у справі за позовом Лутугинської
районної державної адміністрації
Луганської області до
Контрольно-ревізійного управління в
Луганській області, треті особи -
Головне управління державного
казначейства України в Луганській
області, товариство з обмеженою
відповідальністю "Теском Україна", про
визнання вимоги від 27.09.2010 №2
неправомірною,

в с т а н о в и л а:

Лутугинська районна державна
адміністрація Луганської області
звернулась до суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Луганській області, треті особи:
Головне управління державного
казначейства України в Луганській
області, товариство з обмеженою
відповідальністю "Теском Україна", про
визнання протиправною та скасування
вимоги від 27.09.2010 №2 .

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваної вимоги, як
такої, що винесено на підставі хибних
висновків акту ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності в
Лутугинській районній державній
адміністрації за період з 01.01.2009 по
01.07.2010 щодо нецільового використання
коштів, які були виділені згідно з
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 13.05.2009 №544-р «Про
затвердження переліку об'єктів, що
фінансуються у 2009 році за рахунок
коштів стабілізаційного фонду,
передбачених для реалізації
інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів».

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року позов задоволено: визнано
неправомірною та скасовано вимогу
Контрольно-ревізійного управління в
Луганській області № 2 від 27.09.2010про
повернення використаної не за цільовим
призначенням суми субвенції до
відповідного бюджету в розмірі
618025,20грн.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року скасовано та прийнято нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі
Лутугинська районна державна
адміністрація Луганської області, до
якої приєдналось Головне управління
державного казначейства України в
Луганській області, із посиланням на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до пункту
1.3.6 Плану роботи
Контрольно-ревізійного відділу у
Лутугинському районі на 3 квартал 2010
року та на підставі направлення від 05.07
2010 №69, відповідачем з 05.07.2010 по 13.08.2010
проведено планову ревізію окремих
питань фінансово - господарської
діяльності за період з 01.01.2009 по 01.07.2010,
за результатами якої складений акт від
13.08.2010 №270-21/010, у якому зазначено, що
позивачем при освоєнні у 2009 році коштів
Стабілізаційного фонду, передбачених
для реалізації інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів, замість будівництва
опалювальних комплексів, проведено
видатки на придбання обладнання. Мета
на яку виділялись кошти
Стабілізаційного фонду - не досягнута.

На підставі акта ревізії від 13.08.2010
№270-21/010 Контрольно-ревізійним
управлінням в Луганській області 27.09.2010
сформовано та на адресу позивача
надіслано вимогу № 2 про повернення
бюджетних коштів, отриманих у вигляді
субвенцій і використаних не за
цільовим призначенням до державного
бюджету в розмірі 618025,20грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з недоведеності з
боку відповідача факту нецільового
використання позивачем отриманих
коштів, оскільки мало місце витрачання
коштів на обладнання, яке було
змонтоване, що передбачалось зведеним
кошторисним розрахунком вартості
будівництва та титулом будівництва.
При цьому, необхідність придбання
обладнання була обумовлена технічними
характеристиками комплексу для
опалення з електричними нагрівачами
«Теплон» та теплоакумулювальною
ємкістю. Суд зазначив, що доводи
відповідача про те, що не була
досягнута мета, на яку виділялись
грошові кошті Стабілізаційного фонду,
є хибними, оскільки
будівельно-монтажні роботи, які були
передбачені проектно-кошторисною
документацією не могли розпочатися без
наявності обладнання, яке було
придбано за рахунок Стабілізаційного
фонду.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позову,
виходив з того, що позивачем допущене
нецільове використання коштів
Стабілізаційного фонду, оскільки мало
місце витрачання коштів виключно на
обладнання, шляхом зменшення
договірної ціни до вартості саме
обладнання, хоча фактичне будівництво
комплексу для опалення з
електролітичними нагрівачами «Теплон»
та теплоакумулювальною ємкістю для
дитячої поліклініки м. Лутугине,
стоматологічної поліклініки м.
Лутугине та гімназії м. Лутугине - не
відбулося.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із зазначеними висновками суду
апеляційної інстанції та вказує на
помилкове скасування законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
кошторису, затвердженого заступником
міністра Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України, обсяг
бюджетних призначень на 2009 рік для
фінансування робіт з будівництва та
реконструкції об'єктів
соціально-економічного розвитку
регіонів, затверджених розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 13.05.2009
№544-р, склав для м. Лутугине 1014000грн.

Зазначеним розпорядженням від 13.05.2009 №
544-р «Про затвердження переліку
об'єктів, що фінансуються у 2009 році за
рахунок коштів Стабілізаційного фонду,
передбачених для реалізації
інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів» визначено КЕКВ 2123
«Капітальне будівництво (придбання)»
та предмет закупки:

комплекс для опалення з
електролітичними нагрівачами «Теплон»
та теплоакумулювальною ємкістю для
гімназії, м.Лутугине - будівництво»;

комплекс для опалення з
електролітичними нагрівачами «Теплон»
та теплоакумулювальною ємкістю для
стоматологічної поліклініки,
м.Лутугине - будівництво»;

комплекс для опалення з
електролітичними нагрівачами «Теплон»
та теплоакумулювальною ємкістю для
дитячої поліклініки, м.Лутугине -
будівництво».

Між позивачем (Замовник) та товариством
з обмеженою відповідальністю "Теском
Україна" (Підрядник) укладено договори
від 16.10.2009 №49, від 26.11.2009 №57 та від 26.11.2009
№58, за умовами яких підрядник
зобов'язаний збудувати та передати
Замовнику об'єкти відповідно до
проектно-кошторисної документації,
затвердженої розпорядженням голови
райдержадміністрації від 23.02.2009 №120 на
підставі висновків комплексної
державної експертизи від 23.02.2009 №197,
зведених кошторисних розрахунків,
затверджених розпорядженням голови
райдержадміністрації від 26.11.2009 №978 на
підставі, погоджених з Міністерством
регіонального розвитку та будівництва
України титулів будови, у яких
зазначено, що загально-кошторисна
вартість об'єктів складається з
будівельно-монтажних робіт,
пусконалагоджувальних робіт та
обладнання.

Отже, придбання обладнання входило до
загальної вартості угоди. Враховуючи
те, що будівельні роботи не могли бути
розпочаті без наявності обладнання,
для закупівлі його було виділено 618 025,20
грн.

Позивачем наприкінці року з метою
приведення зареєстрованих зобов`язань
у відповідність до їх виконання
укладено додаткові угоди до зазначених
договорів №№49, 57, 58 на суму виконаних у
2009 році зобов`язань.

Залишок невикористаних відкритих
асигнувань у сумі 395974,80 грн. 31 грудня 2009
року автоматично акумульовано до
державного бюджету у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.03.2009 №289 «Питання використання
коштів Стабілізаційного фонду».

Відповідно до частини другої статті 2
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», в редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин,
головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Бюджетним кодексом України, який був
чинним на момент виникнення спірних
правовідносин, визначено засади
бюджетної системи України, її
структура, принципи, правові засади
функціонування, основи бюджетного
процесу й міжбюджетних відносин,
відповідальність за порушення
бюджетного законодавства та
регулюються відносини, що виникають у
процесі складання, розгляду,
затвердження, виконання бюджетів,
розгляду звітів про їх виконання, а
також контролю за виконанням
відповідних бюджетів.

Бюджетна система України ґрунтується
на принципах, визначених статтею 7
Бюджетного кодексу, одним з яких є
принцип цільового використання
бюджетних коштів - бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетними призначеннями.

Згідно ч. 1 ст.113 Бюджетного кодексу
України (який був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
органи Державної
контрольно-ревізійної служби України
здійснюють контроль за:

1) цільовим та ефективним використанням
коштів державного бюджету та місцевих
бюджетів;

2) цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів, одержаних під
гарантію Кабінету Міністрів України;

3) порядком ведення бухгалтерського
обліку та достовірністю звітності про
виконання Державного бюджету України
та місцевих бюджетів, кошторисів.

Поняття нецільового використання
бюджетних коштів визначено у статті 119
цього Кодексу, якою встановлено, що
нецільове використання бюджетних
коштів, тобто витрачання їх на цілі, що
не відповідають бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України чи рішенням
про місцевий бюджет, виділеним
бюджетним асигнуванням чи кошторису,
має наслідком зменшення асигнувань
розпорядникам бюджетних коштів на суму
коштів, що витрачені не за цільовим
призначенням, і притягнення
відповідних посадових осіб до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності у
порядку, визначеному законами України.

У разі нецільового використання
бюджетних коштів, отриманих у вигляді
субвенції, зазначені кошти підлягають
обов'язковому поверненню до
відповідного бюджету у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Відповідні посадові особи
притягаються до відповідальності
згідно з законом.

При цьому, Кодексом чітко визначено
такі поняття:

- бюджетні призначення - повноваження,
надане головному розпоряднику
бюджетних коштів Кодексом, законом про
Державний бюджет України або рішенням
про місцевий бюджет, що має кількісні
та часові обмеження та дозволяє
надавати бюджетні асигнування;

- бюджетне асигнування - повноваження,
надане розпоряднику бюджетних коштів
відповідно до бюджетного призначення
на взяття бюджетного зобов'язання та
здійснення платежів з конкретною метою
в процесі виконання бюджету;

- кошторис - основний плановий документ
бюджетної установи, який надає
повноваження щодо отримання доходів і
здійснення видатків, визначає обсяг і
спрямування коштів для виконання
бюджетною установою своїх функцій та
досягнення цілей, визначених на
бюджетний період відповідно до
бюджетних призначень.

Відповідно до цього Кодексу бюджетна
система України - сукупність
державного бюджету та місцевих
бюджетів, побудована з урахування
економічних відносин, державного і
адміністративного-територіальних
устроїв і врегульована нормами права,
зокрема, рішеннями Кабінету Міністрів
України та іншими нормативно-правовими
актами, в тому числі центральних
органів виконавчої влади, прийнятих на
підставі і на виконання Кодексу, інших
законів України та нормативно-правових
актів Кабінету Міністрів України.

Згідно з нормативно-правовими актами,
зокрема, для здійснення моніторингу,
оцінки реалізації і контролю
ефективності виконання бюджетної
програми та цільового використання
бюджетних коштів при формуванні
бюджету за програмно-цільовим методом,
застосовується паспорт бюджетної
програми, який визначає мету; завдання,
напрями використання бюджетних коштів,
відповідальних виконавців,
результативні показники та інші
характеристики бюджетної програми
відповідно до встановлених бюджетних
призначень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 13.05.2009 №544-р затверджено
Перелік об'єктів, що фінансуються у 2009
році за рахунок коштів
Стабілізаційного фонду, передбачених
для реалізації інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів, до якого, зокрема, входять
три комплекси для опалення з
електролітичними нагрівачами «Теплон»
та теплоакумулювальною ємкістю в м.
Лутугине (КЕКВ 2123 «Капітальне
будівництво (придбання)»).

Наказом Міністерства фінансів України
від 29.12.2008 №1098 «Про паспорти бюджетних
програм» встановлено, що для
здійснення моніторингу, оцінки
реалізації і контролю ефективності
виконання бюджетної програми та
цільового використання бюджетних
коштів при формуванні бюджету за
програмно - цільовим методом,
застосовується паспорт бюджетної
програми, який визначає напрями
використання бюджетних коштів (код
програмної класифікації видатків та
код економічної класифікації
видатків), результативні показники та
інші характеристики бюджетної
програми відповідно до встановлених
бюджетних призначень. Розмір бюджетних
призначень та код економічної
класифікації видатків (далі - КЕКВ)
встановлюється згідно з кошторисом
розпорядника нижчого рівня та
затверджується Головним
розпорядником. КЕКВ застосовується
згідно наказу Міністерства Фінансів
України від 27.12.2001 №604 «Про бюджетну
класифікацію та її запровадження» та
наказу Державного казначейства
України від 08.12.2006 №330 «Про
затвердження змін до роз'яснень щодо
застосування економічної класифікації
видатків бюджету» і визначено, що за
кодами 2121-2123 - враховуються будівельні
матеріали, які купують за рахунок
коштів, що передбачаються на
капітальне будівництво і
використовуються у процесі
будівельних робіт.

Коди 2121- 2123 включають в себе також
придбання обладнання, що підлягає
встановленню, а саме: готові до
встановлення будівельні конструкції і
деталі. До них відносяться металеві,
залізобетонні і деревині конструкції,
збірні елементи, обладнання для
опалювальної, вентиляційної, санітарно
- технічної системи, обладнання та
меблі, що потребують монтажу і
передбачаються до встановлення (тобто
те, що існує тільки вмонтованим,
вбудованим, а також комплекти запасних
частин такого обладнання), машини та
механізми, обладнання та прилади,
необхідні для ведення будівельних
робіт, якщо це обумовлено кошторисом на
будівництво.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо обґрунтованості дій
позивача в частині відображення
придбаного обладнання за кодом 2123
«Інше будівництво» (придбання)».

Окрім того, судом встановлено, що
обладнання було придбано з метою
будівництва комплексів для опалення,
що не заперечується відповідачем та
підтверджується висновками,
викладеними в Акті перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що
обладнання входило у вартість
договорів, було передбачено Титулом
будови (об'єкта), будівництво якої
розпочинається у 2009 році, які були
узгоджені з Міністерством
регіонального розвитку та будівництва
України.

Враховуючи вищенаведене, правильним є
висновок суду першої інстанції про те,
що кошти Стабілізаційного фонду,
передбачені для будівництва 3-х
опалювальних комплексів «Теплон», що
використані на придбання обладнання,
не можна вважати нецільовим
використанням грошових коштів.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Лутугинської
районної державної адміністрації
Луганської області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року скасувати, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і оскарженню
не підлягає, але може бути переглянута
Верховним Судом України у строки, з
підстав та порядку, визначених
статтями 235-239-1 КАС України.

Судді: