Справа № 466/3728/13а
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Справа №10449/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м.Львова від 17 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, треті особи виконавчий
комітет Львівської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про зобов'язання
до вчинення дій,

В С Т А Н О В
И В :

29.04.2013 ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
(далі - Адміністрація), у якому просив
зобов'язати відповідача прийняти
рішення про безоплатну передачу
квартири АДРЕСА_1, що складається з
трьох кімнат житловою площею 54,4кв.м.
кухні та комунальних вигод, загальною
площею 98,5кв.м. йому та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Львова від 17 липня 2013 року
провадження в справі №466/3728/13-а закрито.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1, який в
поданій ним апеляційній скарзі,
покликаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, а справу направити для
продовження розгляду.

До вказаної апеляційної скарги також
приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому апеляційний суд, у
відповідності до ч.1 ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив із того, що
вказані спірні правовідносини між
сторонами носять приватно-правовий, а
не публічно-правовий характер, а тому
позов підлягає розгляду за правилами
цивільно-процесуального судочинства.

Проте, такі висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи та є помилковими з
таких міркувань.

Частиною 2 ст.4 КАС України встановлено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відтак, основними критеріями
розмежування справ адміністративної
юрисдикції від категорій справ, для
яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення є
суб'єктний склад та характер спірних
правовідносин.

Тобто, обов'язковим учасником
публічно-правового спору має бути
суб'єкт владних повноважень, а
предметом судового розгляду у
адміністративному провадженні має
бути публічно-правовий спір.

Публічно-правовим спором у
відповідності КАС України є зокрема,
спір, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень
управлінських функцій.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 фактично не погоджується із
діями відповідача щодо відмови у
задоволенні його заяви про безоплатну
приватизацію наданого йому житла, а
саме квартири АДРЕСА_1, що складається з
трьох кімнат житловою площею 54,4кв.м.
кухні та комунальних вигод, загальною
площею 98,5кв.м.

Із аналізу норм ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
випливає, що управління та
розпорядження комунальним майном є
організаційно-правовою діяльністю
суб'єктів владних повноважень, а саме
органів місцевого самоврядування, які
здійснюють її шляхом прийняття актів з
дотриманням встановленої процедури.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Враховуючи наведене вище, апеляційний
суд вважає, що у правовідносинах, які
виникли між сторонами у даній справі,
відповідач, а саме Адміністрація, є
органом який здійснює владні
управлінські функції, і у розмінні ст.3
КАС України є суб'єктом владних
повноважень, який здійснює владні
управлінські функції на основі чинного
законодавства у сфері
публічно-правових відносин, і спори з
приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності такого суб'єкта владних
повноважень, в тому числі щодо
приватизації державного житлового
фонду , відповідно до ст.17 КАС України,
відносяться до компетенції
адміністративних судів.

Більше того, слід зазначити, згідно з п.2
ч.2 ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України через види
публічної служби визначено її поняття.

Особливий порядок забезпечення
позивача житлом, встановлений зокрема,
ст.12 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» та пов'язаний із
проходженням ним публічної служби.

З урахуванням викладеного вимоги,
пов'язані із забезпеченням відповідно
до вказаного закону осіб публічної
служби житлом, підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Вказана позиція апеляційного суду
узгоджується зокрема із п.13.1 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 №8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів».

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
передчасного висновку про закриття
провадження у справі, чим позбавив
позивача можливості захистити свої
права та інтереси та відповідно
порушив його права на захист прав,
свобод та інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.
Відтак, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, а справа направленню до
цього ж суду для продовження її
розгляду по суті.

Принагідно слід звернути увагу суду
першої інстанції на те, що юрисдикційна
приналежність даного спору
адміністративному суду не свідчить про
наявність чи відсутність у відповідача
відповідних повноважень щодо
заявлених позовних вимог, а тому такі
повинні бути досліджені судом під час
розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Львова від 17 липня 2013 року скасувати,
а справу направити до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала є остаточною і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
А.Р. Курилець

Суддя
В.В. Ніколін