Справа № 818/7806/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.Справа № 818/7806/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Донець Л.О. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
11.12.2013р. по справі № 818/7806/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Конотопської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 18.01.2013, № від 18.01.2013 № від
13.05.2013, № від 13.05.2013, № від
13.05.2013 - відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги. Скаржник зазначають, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. 1, ст. 5
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», п. 177.5, п. 177.2 ст. 177, п.
181.1 ст. 181, абз. 2 п. 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 , п. 297.1
ст. 297, п. 299.9 ст. 299Податкового кодексу
України та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Конотопською ОДПІ була проведена
документальна планова виїзна
перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009 по
31.12.2011, за результатами якої було
складено акт № 1/17-1/НОМЕР_1/2 від 02.01.2013
(а.с.9-54). Перевіркою встановлено
порушення ФОП ОСОБА_2 податкового та
іншого законодавства, у результаті
чого платником за перевіряємий період
занижено суму земельного податку на
суму 1020,46 грн., занижено суму податку на
додану вартість на суму 75112,59 грн. та
занижено суму податку з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності на 51627,04 грн.

За результатами перевірки були
винесені податкові
повідомлення-рішення:

- № від 18.01.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по
адміністративним штрафам та санкціям у
розмірі 510,00 грн. (а.с.77);

- № від 18.01.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
земельний податок з фізичних осіб у
загальному розмірі 1275,58 грн., у тому
числі за основним платежем - 1020,46 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
255,12 грн. (а.с.78);

- № від 18.01.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у
загальному розмірі 87409,74 грн., у тому
числі за основним платежем - 75112,59 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 12297,15 грн. (а.с.79);

- № від 18.01.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб у
загальному розмірі 62613,55 грн., у тому
числі за основним платежем - 51627,04 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 10986,51 грн. (а.с.80);

- № від 18.01.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по штрафам по
податку на доходи фізичних осіб у
загальному розмірі 2189,10 грн., у тому
числі за основним платежем - 1817,88 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
371,22 грн. (а.с.81).

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивачем було подано скаргу (а.с.55-58),
за результатами розгляду якої Державна
податкова служба в Сумській області
прийняла рішення № 4186/П/10-105-44/45ск від
11.04.2013 (а.с.59-68), яким було скасовано
податкові повідомлення-рішення №
від 18.01.2013 та № від 18.01.2013, а інші -
залишено без змін.

За результатами прийнятого рішення ДПС
в Сумській області, Конотопською ОДПІ
були винесені податкові
повідомлення-рішення:

- № від 13.05.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по штрафам по
прибутковому податку з громадян у
розмірі 510,00 грн. (а.с.82);

- № від 13.05.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
земельний податок з фізичних осіб у
загальному розмірі 1149,02 грн., у тому
числі за основним платежем - 1020,46 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
128,56 грн. (а.с.84);

- № від 13.05.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у
загальному розмірі 86214,74 грн., у тому
числі за основним платежем - 75112,59 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 11102,15 грн. (а.с.83).

Не погодившись із прийнятим рішенням
позивачем було подано повторну скаргу,
за результатами якої Міністерством
доходів і зборів України було прийняте
рішення №1401/П/99-99-10-01-15 від 22.05.2013
(а.с.69-76), яким повторну скаргу позивача
було залишено без задоволення.

Не погодившись з діями та прийнятим
рішенням відповідача, позивач оскаржив
їх до суду.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржені податкові
повідомлення-рішення Конотопської
ОДПІ відповідають вимогам ч.3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що
наказом Конотопської ОДПІ Сумської
області від 04 січня 2012 року № 14 "Про
проведення документальної планової
виїзної перевірки" (а.с. 109) була
призначена документальна планова
виїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.
Перевірка призначалась на підставі п.п.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, ст. 78 Податкового
кодексу України.

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

На виконання вимог п.79.2 ст.79
Податкового кодексу України, на адресу
ФОП ОСОБА_2 рекомендованим листом із
повідомленням про вручення направлено
повідомлення від 04.07.12 №1/72/П/17-1 (а.с.110)
про проведення документальної
планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2
та отримано особисто ОСОБА_2 13.01.2012 р.

Працівниками відділу
контрольно-перевірочної роботи
Конотопської ОДПІ був складений Акт
від 23.01.2012 р. № 3/17-1 (а.с. 113) про
неможливість розпочати документальну
планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 в
зв'язку з ненаданням первинних
документів, що належать та пов'язані з
предметом перевірки, в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_2 до Конотопської ОДПІ було
надано пояснення (вх. №944/5 від 27.01.2012 р.)
щодо неможливості надання документів,
у зв'язку з їх викраденням (а.с. 114).

Конотопською ОДПІ Сумської області на
адресу ФОП ОСОБА_2 направлено лист від
26.07.2012 р. №6229/п/17-1 (а.с. 118) щодо надання
документів для перевірки у зв'язку із
закінченням строку для відновлення
документів, який визначений
законодавством.

У відповідності з п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України - органи
державної податкової служби мають
право, отримувати безоплатно від
платників податків, а також від установ
Національного банку України, банків та
інших фінансових установ довідки у
порядку, встановленому Законом України
"Про банки і банківську діяльність" та
цим Кодексом, довідки та/або копії
документів про наявність банківських
рахунків, а на підставі рішення суду -
інформацію про обсяг та обіг коштів на
рахунках, у тому числі про
ненадходження в установлені строки
валютної виручки від суб'єктів
господарювання.

Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_2 не надано в
повному обсязі документи, а саме: дані
про рух коштів на розрахункових
рахунках, що є необхідним для перевірки
правильності визначення обсягів
виручки (доходу) та об'єктів
оподаткування, Конотопською ОДПІ було
подано до суду першої інстанції
позовну заяву щодо отримання
інформації від банківських установ про
обсяг та обіг коштів , на розрахункових
рахунках ФОП ОСОБА_2

Згідно рішень відповідних судів про
розкриття інформації, що містить
банківську таємницю, банківськими
установами, в яких були відкриті
рахунки ФОП ОСОБА_2 було надано вказану
інформацію про рух коштів по рахунках
платника.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 було внесено до
плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на І квартал 2012 року
(а.с. 107-108), затвердженого на рівні ДПС
України в зв'язку з тим, що платник мав
розбіжності між задекларованою сумою
виручки та сумою доходу, який було
виплаченого йому податковими агентами
відповідно до звітів форми №1ДФ.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що при призначенні та
проведенні перевірки посадові особи
податкового органу діяли правомірно.

Щодо донарахування податку з доходів
фізичних осіб слід зазначити наступне.

Судовим розглядом встановлено, що
доходи ФОП ОСОБА_2 в четвертому
кварталі 2010 року перевищили граничний
обсяг виручки, встановлений ст. 1 Указу
Президента України № 727/98 від 03.07.1998 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі по тексту - Указ
№727/98).

Сума виручки від реалізації товарів
(робіт, послуг) ФОП ОСОБА_2 за 2010 рік
наростаючим підсумком склала 623866,71 грн.
Сума перевищення склала 123866.71грн.: 623
866,71 - 500 000,00 = 123 866,71 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено
порушення ФОП ОСОБА_2 вимог п. 1 та п.5
Указу №727/98, у результаті
неправомірного застосування
підприємцем спрощеної системи
оподаткування в 2011 році у зв'язку з
перевищенням гранично допустимої суми
виручки від реалізації в 2010 році.

Так, спеціальним законодавством,
зокрема, Указом (чинним на час
виникнення спірних відносин)
запроваджено спеціальний режим
оподаткування, обліку та звітності,
спрямований на підтримку суб'єктів
малого підприємництва. За змістом
статті 1 зазначеного Указу єдиний
податок сплачується виключно з
доходів, одержаних фізичною
особою-суб'єктом підприємницької
діяльності з додержанням вимог Указу,
зокрема, якщо виручка платника єдиного
податку за рік не перевищує 500 тис грн.
Згідно зі статтею 5 Указу в разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить
положень які б регулювали питання
оподаткування сум, що перевищують
виручки, встановлений граничний обсяг
законодавцем.

За таких обставин оподаткування
доходів, отриманих платником єдиного
податку з порушенням умов перебування
на спрощеній системі оподаткування,
повинно здійснюватися із
застосуванням правил загальної
системи оподаткування.

У разі перевищення обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за календарний рік 500 тис. грн.,
платник єдиного податку згідно зі ст. 5
Указу №727/98 повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності зі сплатою податку з доходів
фізичних осіб за правилами,
встановленими 4 розділом Декрету КМУ
"Про прибутковий податок з громадян".

Відповідно до п.п. 4.2.8 п. 4.2. ст. 4 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються
оподатковувані дохід (прибуток не
включений до розрахунку загальних
оподатковуваних доходів попередніх
податкових періодів та самостійно
виявлений у звітному періоді платником
податку або нарахований податковим
органом згідно із законом.

Підпунктом 9.12.1 пункту 9.12 статті 9
зазначеного Закону визначено, що
оподаткування, отриманих фізичною
особою від продажу нею товарів (надання
послуг, виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також
фізичною особою, яка сплачує ринковий
збір, здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Якщо фізична особа-суб'єкт
підприємницької діяльності отримує
інші доходи, ніж визначені в пп. 9.12.1
цього пункту, (тобто доходи суб'єкта
підприємницької діяльності, одержані
не за правилами, встановленими
спеціальним законодавством з цих
питань, тобто не згідно з Указом №727/98
та Декретом Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян"),
то такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
Законом України "Про податок з доходів
фізичних осіб".

Враховуючи викладене, а також те, що за
2010 рік єдиним податком оподатковані
доходи лише в межах 500,00 тис. грн.,
фізичній особі-підприємцю за
наслідками перевірки сума перевищення,
яка складає 123866,50 грн. передбаченого
Указом №727/98, керуючись нормами Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" має бути оподаткована податком з
доходів фізичних осіб.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 в ході перевірки не
було пред'явлено документів, які
підтверджують витрати, безпосередньо
пов'язані з одержанням доходу, тому при
визначенні чистого доходу за 2010 рік з
суми перевищення було враховано
витрати по нормам у відсотках до
валового доходу відповідно до
Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності, в даному
випадку 55% (здійснення послуг вантажним
автотранспортом). Враховуючи, що
загальна сума перевищення в розмірі
123866,71 грн. була отримана від послуг,
наданих вантажним автотранспортом,
сума валових витрат за 2010 рік склала
68126,69 грн. (123866,71*55%).

Поряд з цим, враховуючи що ФОП ОСОБА_2
отримані доходи за 2010 рік перевищують
граничний обсяг виручки, встановлений
статтею 1 вищевказаного Указу, то
починаючи з наступного звітного
періоду, тобто з 2011 року платник
повинен був перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності.

При цьому, відповідно до вимог п. 162.1. ст.
162 ПК України, платниками податку на
доходи фізичних осіб є, зокрема,
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи.

В розумінні п.п. 163.1.1. п. 163.1. ст.. 163,
об'єктом оподаткування резидента є
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

В свою чергу, відповідно до вимог п. 177.2.
ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування
є чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

В ході судового розгляду встановлено,
що за 2011 рік валовий дохід позивача
склав 272244,29 грн. В свою чергу валові
витрати склали 4453,53 грн., враховуючи, що
ФОП ОСОБА_2 в 2011 році було сплачено
податок на доходи фізичних осіб з
заробітної плати працівників, платник
мав право включити такі витрати до
складу валових витрат податкової
декларації за 2011 рік. Таким чином, сума
оподаткованого доходу склала 267790,76
грн., а сума податкового зобов'язання -
43266,04 грн.

При цьому ФОП ОСОБА_2 в ході перевірки з
метою підтвердження понесення витрат
пов'язаних із господарською
діяльністю, були надані касові чеки на
придбання пального протягом 2011 року (
вх. № 5994/5 від 25.12.2012) в кількості 40 штук
на загальну суму 35 995,23 грн. Однак
первинні документи на придбання
пального носять поверховий характер,
так як документи які свідчили б про
зв'язок вказаних витрат з
господарською діяльністю платника та
про те, що у звітному податковому
періоді приймали участь у вказаних
операціях та безпосередньо пов'язані з
отриманням доходу, відсутні.

Відповідно до пункту 138.4. статті 138
Податкового кодексу України з 01.01.2011
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, визнаються витратами
того звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 177.4. статті 177 Податкового
кодексу України передбачено що до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

За результатами перевірки
правильності визначення суми
оподатковуваного доходу, яка
розраховується відповідно до п. 177.2 ст.
177 розділу IV Податкового кодексу
України, встановлено заниження чистого
оподаткованого доходу за 2011 рік на
267790,76 грн., про що зазначалось вище.

Так, згідно з п. 177.1 ст. 177 Податкового
кодексу України доход фізичної
особи-підприємця, отриманого протягом
2011 року від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167
Податкового кодексу України.
Відповідно до цього пункту ставка
податку становить 15 % бази
оподаткування щодо одержаних доходів
фізичною особою-підприємцем, а якщо
загальна сума отриманих платником
податку у звітному податковому місяці
доходів перевищує десятикратний
розмір мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
податку становить 17 відсотків суми
перевищення. Платники податку, які
подають податкові декларації за
податковий (звітний) рік згідно зі ст. 177
Податкового кодексу України,
застосовують ставку податку 17 % до
частини середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування. Згідно
з п.п. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового
кодексу України остаточний розрахунок
податку на доходи фізичних осіб за
звітний податковий рік здійснюється
платником самостійно згідно з даними,
зазначеними у річній податковій
декларації, з урахуванням сплаченого
ним протягом року податку на доходи
фізичних осіб та збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності на підставі
документального підтвердження факту
їх сплати.

Сума податку на доходи за 2011 рік за
результатами проведеної перевірки
повинна складати 43266,04 грн.:
(9410,00х12)х15%))+(12905,90х12)х17%)).

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що посадовими особами
податкового органу правомірно було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 18.01.2013 року №
.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 18.01.2013 року № 000081711, колегія суддів
зазначає, що його прийняття також
пов'язано з обов'язком позивача перейти
на загальну систему оподаткування з
01.01.2011 року та, відповідно, подавати
податкову звітність та вести облік
доходів та витрат у порядку,
встановленому ПК України.

Так, відповідно до вимог п. 44.1. ст.. 44 ПК
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

В свою чергу п. 177.10. ст.. 177 передбачено,
що фізичні особи - підприємці
зобов'язані вести Книгу обліку доходів
і витрат та мати підтверджуючі
документи щодо походження товару.

При цьому п. 121.1. ст.. 121 ПК України
передбачено, що незабезпечення
платником податків зберігання
первинних документів облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом, тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи, що позивачем ні під час
проведення перевірки, ні під час
судового розгляду справи не було
надано книгу обліку доходів та витрат
та інші первинні документи, що
підтверджують показники господарської
діяльності, на переконання суду
штрафна санкція в сумі 510 грн. була
застосована посадовими особами
податкового органу цілком правомірно.

Щодо нарахування зобов'язань з податку
на додану вартість згідно податкового
повідомлення-рішення № від
13.05.2013 року (а.с. 83) слід зазначити
наступне.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в
порушення вимог пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2; п. 6.1 ст.
6; пп. 7.3.1. п.7.3. ст.7; п.9.4. ст.9 Закону
України "Про податок на додану
вартість" та п.1 ст. 187 Податкового
Кодексу України, було занижено податок
на додану вартість за 2010 р. на загальну
суму 20663,73 грн.; за 2011 р. на загальну суму
54448,86 грн., в результаті заниження сум
податкових зобов'язань.

Перевіркою правильності та повноти
визначення сум податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість встановлено, що фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 було
здійснено реалізацію товарів, надання
послуг вантажним транспортом, а також
надання послуг автокрану у періоді з
01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. на загальну суму
623866,71 грн.

Всього у 2010 р. надійшло на розрахункові
рахунки платника грошових коштів в
сумі 623866,71 грн., тобто відбулось
перевищення граничної суму обсягу
виручки (500 000 грн.) у жовтні 2010 р., яка
встановлена п. 1 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва".

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті
2 Закону України "Про податок на додану
вартість", особа піддягає обов'язковій
реєстрації як платник податку (зокрема,
податку на додану вартість), коли
загальна сума від здійснення операцій
з поставки товарів (послуг), у тому
числі з використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 грн. (без
урахування податку на додану вартість).

Положення пункту 9.4 статті 9
вищевказаного Закону вказує, якщо
обсяг оподатковуваних операцій
суб'єкта господарювання протягом
звітного податкового періоду
перевищує суму, визначену підпунктом
2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не
більше ніж у два рази, то така особа
зобов'язана надіслати податковому
органу заяву про реєстрацію протягом
двадцяти календарних днів, наступних
за звітним податковим періодом. При
цьому податковим періодом для цілей
Закону України "Про податок на додану
вартість" є місяць.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 повинен був
зареєструватися платником податку на
додану вартість, надіславши
податковому органу заяву про
реєстрацію протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким
звітним податковим періодом.

Загальна сума від здійснення операцій
з поставки товарів та послуг ФОП ОСОБА_2
протягом останніх дванадцяти
календарних місяців 2010 року сукупно
перевищує 300000 грн. без урахування ПДВ і
складає 623866,71 грн.

Враховуючи викладене, ФОП ОСОБА_2
повинен був зареєструватися платником
податку на додану вартість, надіславши
податковому органу заяву про
реєстрацію протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким
звітним податковим періодом (за
жовтнем 2010 р.), тобто до 20.11.2010р.

Відповідно п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про
податок на додану вартість", якщо обсяг
оподатковуваних операцій особи
протягом звітного податкового періоду
перевищує суму, визначену підпунктом
2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не
більше ніж у два рази, така особа
зобов'язана надіслати податковому
органу заяву про реєстрацію протягом
двадцяти календарних днів, наступних
за таким звітним податковим періодом.

Особа, що не надсилає таку заяву у таких
випадках та у такі строки, несе
відповідальність за нарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування

Відповідно п. 6.1 ст. 6 Закону України "Про
податок на додану вартість", об'єкти
оподаткування, визначені статтею 3
цього Закону, за винятком операцій,
звільнених від оподаткування, та
операцій, до яких застосовується
нульова ставка податку згідно з цим
Законом, оподатковуються за ставкою 20
відсотків.

Відповідно пп. 7.3.1. п. 7.3 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", датою виникнення податкових
зобов'язань з продажу товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, Протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають продажу, а у разі продажу
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку".

В результаті порушень вимог пп. 3.1.1. п.
3.1. ст. 3; пп.7.3.1 п 7.3 Закону України "Про
податок на додану вартість" позивачем
було занижено податок на додану
вартість за 2010 р. (листопад-грудень 2010
р.) в розмірі 20663,73 грн., в результаті не
включення ФОП ОСОБА_2 до складу
податкових зобов'язань сум ПДВ із
вартості отриманих коштів за надані
автопослуги.

У 2011 р. на розрахункові рахунки ФОП
ОСОБА_2 від реалізації товарів, від
надання послуг вантажним
автотранспортом та від надання послуг
автокраном, надійшло грошових коштів в
сумі 272244,29 грн., що підтверджується
випискам по рахунку у банках, що наявні
в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідно до п. 183.1. ПК
України, будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації чи прийняла
рішення про добровільну реєстрацію як
платника податку, подає до
контролюючого органу за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
реєстраційну заяву.

Положеннями п. 183.10. ст. 183 ПК України
передбачено, що будь-яка особа, яка
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник податку, і у випадках та в
порядку, передбачених цією статтею, не
подала до контролюючого органу
реєстраційну заяву, несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 185.1. ст.. 185 ПК України,
об'єктом оподаткування, зокрема, є
операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України.

В свою чергу п.п.14.1.191. п. 14.1. ст.. 14 ПК
України передбачено, що постачання
товарів - будь-яка передача права на
розпоряджання товарами як власник, у
тому числі продаж, обмін чи дарування
такого товару, а також постачання
товарів за рішенням суду.

З огляду на положення наведених норм ПК
України, можна дійти висновку про
заниження позивачем податку на додану
вартість за 2011 р. в сумі 54448,86 грн., в
результаті не включення до складу
податкових зобов'язань сум ПДВ із
складу вартості отриманих коштів за
реалізований товар, надані послуги.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відповідність податкового
повідомлення-рішення № від
13.05.2013 року (а.с. 83) вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Серед іншого, позивач не погодився з
податковим повідомленням-рішенням
Конотопської ОДПІ від 13.05.2013 року №
, що прийнято з наступних підстав.

Так перевіркою з питань дотримання
вимог чинного податкового
законодавства під час виплати
заробітної плати та з питання повноти
утримання і повноти сплати до бюджету
податку на доходи фізичних осіб за
період з 01.01.2009 по 31.12.2011 встановлено, що
протягом вказаного періоду у ФОП
ОСОБА_2 згідно поданих до Конотопської
ОДПІ заяв про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності та згідно
отриманих Довідок про трудові
відносини з платником єдиного податку
перебували у трудових відносинах в 2009
р. - 9 працівників, в 2010 р. - 6, в 2011 р.- 6
працівників.

Первинні документи, які свідчать про
нарахування та виплату заробітної
плати найманим працівникам та утримані
та сплачені із заробітної плати
податки ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2009 по
31.12.2011 надані для перевірки не були.

Відповідно до ст. 46 Господарського
кодексу України підприємці мають право
укладати з громадянами договори щодо
використання їх праці. При укладенні
трудового договору (контракту, угоди)
підприємець зобов'язаний забезпечити
належні і безпечні умови праці, оплату
праці не нижчу від визначеної законом
та її своєчасне одержання
працівниками, а також інші соціальні
гарантії, включаючи соціальне й
медичне страхування та соціальне
забезпечення відповідно до
законодавства України.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оплату
праці" мінімальна заробітна плата - це
законодавчо встановлений розмір
заробітної плати за просту,
некваліфіковану працю, нижче якого не
може провадитись оплата за виконану
працівником місячну, погодинну норму
праці.

Враховуючи мінімальний розмір
заробітної плати, який діяв у
відповідних періодах, які охоплені
перевіркою, ФОП ОСОБА_2 в періоді з
01.01.2009 по 31.12.2011 мав утримати податок з
доходів фізичних осіб з найманих
працівників сумі 11898,79 грн., в т.ч.: в 2009
році в розмірі 3147,64 грн., в 2010 році в
розмірі 4476,86 грн., в 2011 році в розмірі
4274,29 грн.

Таким чином, підприємцем було не
утримано та не перераховано до бюджету
податок на доходи фізичних осіб з
найманих працівників в загальній сумі
2795,99 грн. Зазначене порушення виникло в
зв'язку з тим, що в наявності заяви на
застосування податкової соціальної
пільги лише по деяким працівникам.
Розрахунок нарахування заробітної
плати та утриманого з неї податку на
доходи фізичних осіб по кожному
працівнику наведено в акті перевірки.

При цьому, п. 176.2. ст. 176 ПК України, особи,
які відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані,
зокрема своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Підпунктом 54.3.5. пункту 54.3. ст.. 54 ПК
України передбачено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо,
зокрема, дані перевірок щодо утримання
податків у джерела виплати, в тому
числі податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом;

В свою чергу, п.119.2. ст.119 ПК України
встановлено, що неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, зокрема,
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 510 гривень.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкове
повідомленням-рішенням Конотопської
ОДПІ від 13.05.2013 року № відповідає
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Щодо податкового повідомлення-рішення
Конотопської ОДПІ від 13.05.2013 № 000076172
слід зазначити наступне.

Так перевіркою повноти та своєчасності
сплати до бюджету земельного податку
встановлено заниження земельного
податку за 2011 рік в сумі 1020,46 грн. в
результаті порушення п.274.1. ст.274
Податкового кодексу України.

У періоді з 01.01.2009 по 31.12.2010
оподаткування доходів ФОП ОСОБА_2
здійснювалося за спрощеною системою
оподаткування, обліку та звітності,
згідно Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва", у зв'язку з чим
підприємець був звільнений від сплати
земельного податку. Проте п. 1 ст. 1
вказаного Указу надає фізичним особам
право перебувати і на такій системі
оподаткування за умови, якщо вони
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. грн.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_2 отримані
доходи за 2010 рік перевищують граничний
обсяг виручки, встановлений ст. 1
вищевказаного Указу, то починаючи з
наступного звітного періоду, тобто з 2011
року платник повинен був перейти на
загальну систему оподаткування, обліку
та звітності із сплатою всіх
відповідних податків та зборів, у тому
числі земельного податку

У відповідності до п.274.1. ст.274
Податкового кодексу України ставка
податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки.

Згідно п.286.1. ст.286 Податкового кодексу
України підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру.

Відповідно до Витягу з технічної
документації по коригуванню грошової
оцінки земель, грошова оцінка
земельної ділянки позивача станом на
2011 рік становить 102046,3504 грн.

У результаті порушення п.274.1. ст.274
Податкового кодексу України сума
заниженого земельного податку за 2011
рік складає 1020,46 грн.

З огляду на викладені вище обставини, в
цій частині колегія суддів також
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відповідності дій та,
прийнятих за їх результатами, рішень
відповідача вимогам ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Отже, доводи апеляційної скарги
позивача про порушення судом першої
інстанції під час розгляду справи
вимог ст. 1, ст. 5 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва», п.
177.5, п. 177.2 ст. 177, п. 181.1 ст. 181, абз. 2 п. 298.1.4
п. 298.1 ст. 298 , п. 297.1 ст. 297, п. 299.9 ст.
299Податкового кодексу України та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013р. по
справі № 818/7806/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений 17.02.2014 р.