Справа № 569/23200/13-а
Суддя: Кучина Н.Г. Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Рівне

Рівненський міський суд в особі судді
Кучиної Н.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Рівне
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне до ОСОБА_1 про стягнення
коштів.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне звернулось в суд з позовом до
ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з
відповідача на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
надміру виплачену пенсію в розмірі 410, 82
грн. (чотириста десять грн.. 00 копійок).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Рівне на обліку знаходиться ОСОБА_1
та останньому було призначено пенсію
по інвалідності, як непрацюючому з
12.04.2005 року. З 01.12.2007 року, як свідчать
дані персоніфікованого обліку, позивач
працевлаштувався у «Київбудінвест» та
при цьому одержував індексацію пенсії
як непрацюючий, проте не повідомив про
даний факт УПФ в м. Рівне. Відповідно до
довідки МСЕК, строк інвалідності
встановлений до 01.06.2012 року. 4.08.2013 року
на адресу управління надійшов лист
управління з координації та контролю
за виплатою пенсій, із вимогою вирішити
питання про повернення надміру
виплачених коштів ОСОБА_1. Кошти, що не
були відшкодовані відповідачем
становлять 410 грн. 82 коп. за період
нарахування.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, подав заяву про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги підтримує, просить позов
задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, відповідно до ч.8 ст.35 КАС
України про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином шляхом направлення повісток,
про причини своєї неявки суду не
повідомив, заяви про відкладення
розгляду справи чи розгляд справи за
його відсутністю не надавав, що є
підставою для розгляду справи у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне:

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
врегульовано Законом України від 09.07.2003
№ 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

В ході розгляду справи судом
встановлено, що в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Рівне на
обліку перебуває ОСОБА_1 та останньому
було призначено пенсію по
інвалідності, як непрацюючому з 12.04.2005
року.

З 01.12.2007 року, як свідчать дані
персоніфікованого обліку, позивач
працевлаштувався у «Київбудінвест» та
при цьому одержував індексацію пенсії
як непрацюючий, проте не повідомив про
даний факт УПФ в м. Рівне.

Відповідно до довідки МСЕК, строк
інвалідності встановлений до 01.06.2012
року. 4.08.2013 року на адресу управління
надійшов лист управління з координації
та контролю за виплатою пенсій, із
вимогою вирішити питання про
повернення надміру виплачених коштів
ОСОБА_1.

Кошти, що не були відшкодовані
відповідачем становлять 410 грн. 82 коп.
за період нарахування.

Відповідно до норм постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року №22-1 пенсіонер, зобов'язується
повідомити орган, що призначає та
виплачує пенсію про прийняття на
роботу, реєстрації як суб'єкта
підприємницької діяльності,
звільнення з роботи, зміни в складі
сім'ї, зміну місця проживання та інші
обставини, що можуть вплинути на його
пенсійне забезпечення. Про
зобов'язання відповідачем
повідомити управління про
працевлаштування свідчить заява про
призначення пенсії разом із пам'яткою
пенсіонеру від 12.04.2005 року та розписка
(зобов'язання).

Строк інвалідності згідно із довідки
МСЕК №0171039 закінчився 01.03.2011 року,
виплата, пенсії припинена, а тому
стягнення заборгованості із пенсії
неможливе.

Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому
порядку.

За приписами ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Стаття 103 цього Закону встановлює, що
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Згідно п.3 Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 21.03.2003р. №6-4,
повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до ст.103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, тощо.

Проаналізувавши зміст вищевказаних
законодавчих норм, суд приходить до
висновку, що необхідною умовою
повернення надмірно виплачених сум
пенсій є, зокрема, зловживання з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних.

В ході судового розгляду судом
встановлено існування обставин, які
свідчать про зловживання з боку
відповідача, які призвели до виплати
йому пенсії без законних на те підстав.

Таким чином, у суду наявні докази
порушення своїх зобов'язань з боку
відповідача, яке відповідно до статті 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є підставою для
стягнення в судовому порядку надміру
виплачених сум пенсії, тому суд вважає,
що наявні підстави для задоволення
позову у повному обсязі.

На час розгляду справи по суті надміру
виплачена пенсія відповідачем
добровільно не повернута, тому суд
вважає, що вимоги щодо стягнення
вказаної суми надміру виплаченої
пенсії є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно ч.4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7-14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне до ОСОБА_1 про
стягнення коштів - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне надміру виплачену пенсію у
розмірі 410 (чотириста десять грн..) 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя

Кучина Н.Г.