Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2013-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 вересня 2013 року м.
Київ В/800/3753/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Олендера І.Я.,

Тракало В.В.,

Черпака Ю.К.,

Штульмана І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
травня 2013 року, постановленої за
результатами розгляду справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Полтавській
області, треті особи - Головне
управління Державного казначейства
України в Полтавській області,
Полтавська міська рада, Полтавська
обласна рада, Державна податкова
адміністрація в Полтавській області,
Державна податкова інспекція у м.
Полтаві про стягнення утриманого
прибуткового податку,

встановила:

4 вересня 2013 року ОСОБА_4 у порядку
статті 239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
звернувся з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
травня 2013 року у справі №К/9991/86977/11 з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви додано судові
рішення Вищого адміністративного суду
України зокрема: від 29 квітня 2010 року у
справі №К-18413/07, від 24 січня 2012 року
№К-33189/10, від 25 червня 2012 року
№К/9991/63509/11, у яких, на думку заявника, по
іншому ніж в оскаржуваній ухвалі,
застосовано положення статті 43 Закону
України «Про статус суддів».

Одночасно позивачем заявлено
клопотання про поновлення строку для
подання заяви про перегляд судового
рішення касаційної інстанції. Вважає,
що пропустив строки з поважних причин,
оскільки оскаржувана ухвала Вищого
адміністративного суду надіслана йому
тільки 31.05.2013 року.

Перевіривши додані до заяви документи,
колегія суддів вважає, що клопотання
про поновлення строку на подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України як суду
касаційної інстанції підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 238
КАС України заява про перегляд
судового рішення подається протягом
трьох місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого заявлено
клопотання про перегляд, або з дня
ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу,
щодо якої заявлено клопотання про
перегляд Верховним Судом України,
постановлено касаційною інстанцією
16.05.2013 року. Клопотання про поновлення
строку подано 31.08.2013 року, тобто з
порушенням строків, передбачених
статтею 238 КАС України.

За приписами статті 102 КАС України суд
поновлює або продовжує процесуальні
строки лише у випадку, коли такі
пропущено з поважних причин. Це
означає, що зацікавлена у вирішенні
справи особа має надати докази про те,
що причини пропуску строку є поважними.

Позивачем, виходячи зі змісту
матеріалів, долучених до заяви,
доведено поважність причин пропуску
строку для подання заяви про перегляд
судових рішень. Зокрема, згідно
конверту копія ухвали надіслана на
його адресу 31.05.2013 року.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення клопотання про поновлення
строків.

Вирішуючи питання про допуск справи до
провадження Верховним судом, колегія
суддів, перевіривши наведені в заяві
доводи, не знаходить підстав до
задоволення заяви з урахуванням
наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правих норм.

Доводи, викладені в заяві, не дають
підстав вважати, що судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
ухваленні різні за змістом судові
рішення.

При постановленні ухвали від 16.05.2013
року, яка є предметом оскарження, суд
касаційної інстанції, з посиланням на
те, що правовідносини відносно
нарахування і виплати вихідної
допомоги ОСОБА_4 виникли у 2011 році і
відповідно до даних правовідносин
застосовуються вимоги Податкового
кодексу України, прийшов до висновку,
що виплати суддям, які пішли у
відставку, вихідної допомоги за своєю
суттю є фінансовою допомогою і
зазначений дохід відноситься до
доходів у вигляді винагороди, яка не
виключаються із складу загального
оподатковуваного доходу згідно з
нормами підпункту 3 пункту 165.1 статті 165
Податкового кодексу України, оскільки
винятки, передбачені цим пунктом, не
поширюється на виплату заробітної
плати, грошової (вихідної) допомоги при
виході на пенсію (у відставку) та
виплату, пов'язану з тимчасовою втратою
працездатності. У зв'язку з цим, суми
щомісячного грошового утримання судді,
який має право на відставку,
включаються до його загального
місячного оподатковуваного доходу,
який оподатковується за ставками,
встановленими пунктом 167.1 статті 167
Кодексу.

В рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 29 квітня 2010 року у
справі №К-18413/07, від 24 січня 2012 року
№К-33189/10, від 25 червня 2012 року
№К/9991/63509/11, касаційний суд витлумачив
підпункт 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Закону
України від 22 травня 2003 року №889-IV «Про
податок з доходів фізичних осіб» та
статтю 43 Закону України від 15 грудня 1992
року №2862-XII «Про статус суддів».

Аналіз зазначених судових рішень не
дає підстав вважати, що у подібних
правовідносинах судом (судами)
касаційної інстанції здійснено
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення
строку на подання заяви про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
травня 2013 року задовольнити.

Визнати поважними підстави пропуску
строку звернення ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
травня 2013 року.

Відмовити в допуску до перегляду
Верховним Судом України справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Полтавській
області, треті особи - Головне
управління Державного казначейства
України в Полтавській області,
Полтавська міська рада, Полтавська
обласна рада, Державна податкова
адміністрація в Полтавській області,
Державна податкова інспекція у м.
Полтаві про стягнення утриманого
прибуткового податку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

І.Я. Олендер

В.В. Тракало

Ю.К. Черпак

І.В. Штульман