Справа № 523/17616/13-а
Суддя: Пепеляшков О. С.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОМУ
ГУМВС України в Одеській області,
інспектора дорожньо-патрульної служби
1-го взводу відділу Державної
автомобільної інспекції Одеського
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області ОСОБА_2 про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом і свої вимоги
мотивує тим, постановою АА2 № 743842 від
04.11.2013р. інспектора дорожньо-патрульної
служби 1-го взводу відділу Державної
автомобільної інспекції Одеського
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області ОСОБА_2 на нього накладено
адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1
КУпАП, відповідно до якої позивач
начебто порушив вимоги п.12.4 ПДР -
перевищив дозволену швидкість руху.
Вважаючи дії інспектора ДПС УДАІ
безпідставними, позивач просив
постанову серії АА2 № 743842 від 04.11.2013р.
про накладення на нього
адміністративного стягнення по ст. 122 ч.
1 КУпАП скасувати, посилаючись на те, що
інспектором було зафіксовано
швидкість руху іншого транспортного
засобу, що рухався поруч.

Адвокат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в
судовому засіданні вимоги позову
підтримав та просив його задовольнити,
посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини.

Відповідач інспектор
дорожньо-патрульної служби 1-го взводу
відділу Державної автомобільної
інспекції Одеського міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про
розгляд справи у його відсутність,
представник ОМУ ГУМВС України в
Одеській області Масловський М.О.
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на доведеність порушення.

Суд, вислухавши пояснення адвоката
позивача, представника відповідача,
дослідивши надані докази та вивчивши
матеріали справи вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

04.11.2013 р. відносно ОСОБА_1, якого було
зупинено за підозрою у вчиненні
правопорушення, було складено протокол
про адміністративне правопорушення, в
якому вказано, що останній, керуючи
автомобілем Фольцваген, д.з. НОМЕР_1, на
ділянці дороги вул. Южна дорога в м.
Одеса, рухався зі швидкістю 85 км/год,
чим порушив п. 12.4 ПДР (а.с. 3).

Швидкість вимірювалась вимірювачем
швидкості радіолокаційним
відеозаписуючим «Визир», № 0812431, який
відповідає належним технічним умовам
(а.с. 21) та пройшов відповідну повірку
(а.с. 20).

За наслідками розгляду цього протоколу
інспектором дорожньо-патрульної
служби 1-го взводу відділу Державної
автомобільної інспекції Одеського
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області ОСОБА_2 04.11.2013 р. винесено
постанову серії АА2 № 743842 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255
грн. (а.с. 4).

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди перевіряють,
чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо,
неупереджено і добросовісно, з
дотриманням рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій
дискримінації.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону
України «Про дорожній рух», ст. 10, 11
Закону України «Про міліцію»,
постанови КМУ від 14.04.1997 р. за № 341 «Про
положення про ДАІ МВС України»,
контроль у сфері дорожнього руху, крім
Кабінету Міністрів України, органів
виконавчої та законодавчої влади,
місцевого самоврядування, відповідних
державних органів з безпеки дорожнього
руху та їх місцевих органів, здійснює
також Державтоінспекція МВС України,
яка здійснює, у свою чергу, контроль за
дотриманням власниками й володільцями
транспортних засобів вимог Закону
України « Про дорожній рух», правил,
норм і стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху,
попереджує та припиняє
адміністративні правопорушення,
забезпечує розгляд справ і віднесених
до відання Державтоінспекції.

Пункт 18.1 Правил дорожнього руху
України передбачає, що у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення про накладення
стягнення може бути оскаржена у
вищестоящий орган /вищестоящій
посадовій особі/ або в районний суд у
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005р №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст. 283, 284 КпАП України, у ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Таким чином, на підставі безпосередньо
досліджених доказів по справі, в тому
числі відеозапису події, за якою
складено протокол про адміністративне
правопорушення, суд дійшов до висновку
про те, що наявність правопорушення з
боку позивача є доведеною та позов
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає в
повному обсязі.

Судом не приймаються до уваги
посилання позивача на відсутність в
його діях порушень ПДР, оскільки
всупереч положень ст. 71 КАС України
позивач цього не довів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.293 КпАП України,
орган при розгляді скарги на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень - залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 71, 159-164, 167, 171-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОМУ
ГУМВС України в Одеській області,
інспектора дорожньо-патрульної служби
1-го взводу відділу Державної
автомобільної інспекції Одеського
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області ОСОБА_2 про скасування
постанови АА2 № 743842 від 04.11.2013р. в справі
про адміністративне правопорушення -
залишити без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя