Справа № 219/6228/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Решетняк І.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
справа №219/6228/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 31 грудня 2013 року
у справі № 219/6228/13-а за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Артемівську та Артемівському
районі Донецької області про визнання
протиправними дій щодо припинення
виконання рішення суду та зобов'язання
виконати рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області, в якому просив
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області щодо застосування до
позивача зворотної сили закону,
відмовивши у законному нарахуванні
основної державної та додаткової
пенсій, згідно статей 49, 50, ч.4 ст.54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», чинним на час призначення
пенсії, з 01.11.2011 року, згідно рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 15.04.2011 року та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області поновити виконання рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 15 квітня 2011 року
та здійснити ОСОБА_2, нарахування та
виплату основної державної та
додаткової пенсій по інвалідності з 01
листопада 2011 року відповідно до статей
49, 50, ч.4 ст.54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», чинним на
час призначення пенсії, як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС, інваліду
війни 2 групи у розмірі: основної
державної пенсії - восьми мінімальних
пенсій за віком та щомісячної
додаткової пенсії - у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої згідно ч.1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
(а.с. 3-5).

14 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з заявою про
зміну позовних вимог по
адміністративній справі, в якій просив
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області щодо припинення
виконання рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 квітня 2011 року з 01 листопада 2011
року та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області відновити з 01
листопада 2011 року виконання рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 15 квітня 2011 року
щодо нарахування та виплати позивачу
основної державної та додаткової
пенсій по інвалідності з 01 листопада 2011
року відповідно до статей 49, 50 , ч.4 ст.54,
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», чинним на час призначення
пенсії (а.с. 28-29).

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 31 грудня 2013 року в задоволенні
адміністративною позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про визнання
протиправними дій щодо припинення
виконання рішення суду та зобов'язання
виконати рішення суду відмовлено в
повному обсязі (а.с. 44-47).

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (а.с. 50-51).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не було враховано, що
розміри соціальних виплат встановлені
судовими рішеннями не можуть бути
зменшені Пенсійним Фондом України, з
урахуванням Конституції України як
норми прямої дії та рішень
Європейського суду з прав людини.
Апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не враховані вимоги
ст. 58 Конституції України.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що постановою
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 15 квітня 2011 року
позов ОСОБА_2 задоволений, визнано
неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
м.Артемівську Донецької області щодо
відмови ОСОБА_2 у здійсненні
перерахунку пенсії по інвалідності
(державної та додаткової пенсій)
відповідно до ст.ст. 50, ч. 4 ст. 54, 67 п. 3, 71
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком та 75%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховуються залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб з 01 березня 2011 року
та зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в м. Артемівську
Донецької області здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності (державної та додаткової
пенсій) відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 п. 3, 71
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком та 75%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховуються залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб з 01 березня 2011
року. Постанова набрала чинності 26
квітня 2011 року (а.с. 6-8).

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області від 09 липня 2013 року, ОСОБА_2
було роз'яснено, що з листопада 2011 року
з Держбюджету України не надходять
додаткові кошти в обсягах, що можуть
забезпечити фінансування
донарахованих за рішенням суду сум.
Фінансування застосовується у порядку
та розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного Фонду України на 2011, 2012 роки.
З 01 листопада 2011 року розмір пенсії
основної та додаткової був
встановлений згідно Постанови КМУ № 745.
З 01.01.2012 року набрала чинності
постанова КМУ від 23 листопада 2011 року №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яким затверджено Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(а.с.12).

Як встановлено судом апеляційної
інстанції з матеріалів справи, на
підставі судового рішення від 15 квітня
2011 року Управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області зобов'язано здійснити
позивачу перерахунок та виплату пенсії
з 01 березня 2011. Відповідач взяв на себе
зобов'язання виконувати рішення суду і
це рішення виконувалося до 01 листопада
2011 року.

Виходячи з вищевикладеного з 01
листопада 2011 року, рішення суду не
виконуються Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області в добровільному порядку і
пенсія виплачується в значно менших
розмірах ніж передбачено судовим
рішенням, отже позивач наполягає на
тому, що з 01 листопада 2011 року
порушується право позивача на
отримання у встановлених судовим
рішенням розмірах пенсії.

Спірним у даній справі є питання
зобов'язання Управління Пенсійного
Фонду відновити з 01.11.2011 року
виконання рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 квітня 2011 року.

З цього приводу судова колегія
зазначає наступне.

Питання пов'язані з виконанням судових
рішень по адміністративним справам
регулюються розділом V Кодексу
адміністративного судочинства
України. Крім того, відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження», примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу». Отже
позовні вимоги щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області виконувати рішення
судів, є безпідставними без
встановленої Законом України «Про
виконавче провадження» процедури
примусового виконання. Матеріали
справи не містять доказів звернення
позивача з виконавчим листом до
відділу Державної виконавчої служби з
питання примусового виконання
спірного судового рішення.

Щодо законодавчого врегулювання
питання соціальних виплат, судова
колегія зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Ст. 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслі док Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що фінансове
забезпечення державних соціаль них
гарантій, визначених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно Законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Згідно ст. 23 Бюджетного Кодексу України
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету здійснюються лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення. Статтею 116 Кодексу
встановлено, що порушенням бюджетного
законодавства визнається порушення
учас ником бюджетного процесу
встановлених цим Кодексом чи іншим
бюджетним законодавством норм щодо
складання, розгляду, затвердження,
внесення змін, виконання бюджету та
звітування про його виконання, а саме:
взяття зобов'язань без відповідних
бюджетних асигнувань або з пе
ревищенням повноважень, встановлених
Кодексом чи законом про Державний
бюджет України; здійснення видатків
бюджету чи надання кредитів з бюджету
без встановлених бюджетних при значень
або з їх перевищенням всупереч Кодексу
чи закону про Державний бюджет України.

Відповідно до прикінцевих положень
Законів України «Про державний бюджет
України на 2011 рік», «Про державний
бюджет України на 2012 рік», «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і соціаль
ний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст. 14, 22, 37 ч. З ст. 43
Закону України «Про пен сійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України виходячи з наявного
фінансо вого ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011, 2012, 2013
роки.

На виконання вимог вищезазначеного
закону Кабінетом міністрів України
прийнято по станову від 06 липня 2011 року
№ 745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

За прийнятим 26 грудня 2011 року рішенням
Конституційного суду України № 20-рп/2011
у справі за конституційним поданням
щодо відповідності Конституції
України п. 4 розділу 7 При кінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» вищезазна
чені норми визнані такими, що
відповідають Конституції України.

На підставі рішення Конституційного
суду України від 25 січня 2012 року № 1-11/2012
вини кає юридично обґрунтоване
твердження, що при вирішенні справ за
адміністративними позова ми осіб
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, суди повинні застосовувати
по станови Кабінету міністрів України,
які на момент виникнення спірних
відносин встановлювали розміри
пенсійних виплат зазначеним
категоріям громадян.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 31 грудня 2013 року
у справі № 219/6228/13-а -залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 31 грудня 2013 року у справі №
219/6228/13-а -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв