Справа № 822/4307/13-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4307/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.,
суддів: Драчук Т.О., Смілянця Е.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Городоцького районного управління
юстиції на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Хмельницької
митниці Міндоходів до Відділу
Державної виконавчої служби
Городоцького районного управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року Хмельницька
митниця Міндоходів України звернулась
до Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Городоцького районного управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування постанови державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Городоцького
районного управління юстиції від 28.10.2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови Хмельницької
митниці № 0012/40000/13 від 30.01.2013 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 року
адміністративний позов задоволено, а
саме, визнано протиправною та
скасовано постанову відділу Державної
виконавчої служби Городоцького
районного управління юстиції від 28.10.2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) з примусового виконання
постанови Хмельницької митниці №
0012/40000/13 від 30.01.2013 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
24.12.2013 року з підстав її
невідповідності вимогам
процесуального та матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, до
суду апеляційної інстанції не
з'явились. Про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
завчасно та належним чином.

Позивачем направлено на адресу суду
заперечення на апеляційну скаргу та
заяву про розгляд апеляційної скарги
без його участі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до
частини 4 статті 196 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників сторін, в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без зміни, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
14.02.2013 року позивачем до відділу ДВС
Городоцького районного управління
юстиції направлена заява про
відкриття виконавчого провадження
(вих. № 7/4-7/0437). Виконавчий документ -
постанова Хмельницької митниці №
0012/40000/13 від 30.01.2013 по справі про
порушення митних правил, відповідно до
якої стосовно громадянина України
ОСОБА_2 застосоване адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

31.10.2013 року на адресу позивача надійшла
постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
28.10.2013 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки в постанові
позивача № 0012/40000/13 від 30.01.2013р. не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України. На думку
відповідача, вказана постанова не
відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження".

Підставою звернення позивача до суду,
стали неправомірні, на його думку, дії
відповідача, що виявились у порушенні
встановлених Законом України "Про
виконавче провадження" вимог при
здійсненні виконавчих дій.

Суд першої інстанції, приймаючи
оскаржуване рішення, прийшов до
висновку, що відповідачем порушено
права та інтереси позивача, оскільки
його дії та рішення суперечать Закону
України "Про виконавче провадження", а
постанова Хмельницької митниці №
0012/40000/13 від 30.01.2013 року відповідає
вимогам, передбачених статтею 18 Закону
та направлена до примусового виконання
в межах строку, передбаченого статтею 22
Закону, тому відповідач безпідставно
на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону відмовив у
відкритті виконавчого провадження
постановою від 28.10.2013 року ВП № 36677561.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції по суті спору, з огляду на
наступне.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі Закону України від
21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче
провадження"( далі- Закон).

Відповідно до ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.26 Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Встановлено, що постанова Хмельницької
митниці № 0012/40000/13 від 30.01.2013 року
відповідає вимогам, передбачених
статтею 18 Закону та направлена до
примусового виконання в межах строку,
передбаченого статтею 22 Закону.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 18 Закону
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера, а
також інші дані зазначаються у
виконавчому документі, якщо вони
відомі органу, що видав виконавчий
документ.

Отже, зазначення відомостей про особу у
виконавчому документі є обов'язком
органу, що його видав, тільки у випадках
наявності таких відомостей у
відповідного органу.

Як встановлено, під час складання
протоколу про порушення митних правил
з документів, що посвідчують особу,
ОСОБА_2 надав лише посвідчення водія, а
на розгляд справи не з'явився, позивачу
не були відомі відомості про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера.

Поряд з цим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону, саме державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має, зокрема, право з метою
захисту інтересів стягувана
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

За результатом апеляційного розгляду,
колегія суддів приходить до висновку,
що постанова про порушення митних
правил № 0012/40000/13 від 30.01.2013 року
винесена позивачем з дотриманням вимог
законодавства та спрямована до
примусового виконання відповідно до
вимог Закону.

Також, на думку колегії, обгрунтованим
є висновок суду першої інстанції щодо
протиправності дій відповідача,
оскільки останній відмовив у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови № 0012/40000/13 від
30.01.2013 року з порушенням вимог Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме, з перебігом понад 10 місяців.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
обставини даної справи, правильно
визначив правове регулювання спірних
правовідносин та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги щодо
наявності підстав для скасування
рішення суду першої інстанції
спростовується матеріалами
адміністративної справи та
законодавчим регулюванням спірних
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Городоцького
районного управління юстиції залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
13 лютого 2014 року.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Драчук Т. О.

Смілянець Е. С.