Справа № 812/447/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/447/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Тихонова
І.В.

при секретарі:
Лушниковій О.С.

за участі:

представників позивача:
Спиридонова П.М., (дов. № 595/10/10-013 від
18.07.13)

Савкіної
О.С., (дов. № 102/10/10-013 від 03.07.13)

представника відповідача: Рудик
Л.Р., (дов. № 1-1/2254 від 13.11.13)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Луганську
адміністративну справу за позовом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
«Донбасантрацит» про стягнення
податкової заборгованості з податку на
додану вартість у розмірі 5988077,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року до Луганського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
«Донбасантрацит» про стягнення
податкової заборгованості з податку на
додану вартість у розмірі 5988077,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що Державне
підприємство «Донбасантрацит»
зареєстровано виконавчим комітетом
Краснолуцької міської ради від 30.04.2003
за № 04051945Ю0010253, має статус юридичної
особи, є платником податку на додану
вартість з 22.05.2003, що підтверджується
свідоцтвом №100330616 від 07.04.2012, перебуває
на обліку в Спеціалізованій державній
податковій інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську Державної податкової служби,
що підтверджується довідкою № 24/29-011
від 01.03.2011.

Станом на 31.12.2013 за відповідачем
обліковується заборгованість перед
бюджетом з податку на додану вартість у
розмірі 5988077,00 грн., заборгованість
утворилась, внаслідок несплати
самостійно визначених сум у податковій
декларації № від 20.12.13 та у
зв'язку з порушенням ДП
«Донбасантрацит» норм ПК України.

Податковим органом з метою погашення
податкового боргу платника податків
вживалися заходи, передбачені Законом
№ 2181, а саме - згідно п. 6.2 ст. 6 Закону №
2181, 14.072003 відповідачу вручено першу
податкову вимогу від 11.07.2003 № 1/127; у
зв'язку з невиконанням першої
податкової вимоги, 18.08.2003 платнику
податків вручено другу податкову
вимогу від 18.08.2003 № 2/131.

Також, відповідно до статті 8 Закону №
2181 активи боржника передано у
податкову заставу, про що свідчить
витяг про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна від
15.06.2011 № 31786777, термін дії 15.06.2016.

Державне підприємство
«Донбасантрацит» не забезпечило
виконання зобов'язань перед бюджетом
по сплаті податків та погашенню
податкового боргу за рахунок коштів на
його розрахункових рахунках.

На підставі викладено позивач просить
суд стягнути з Державного підприємства
«Донбасантрацит суму податкового
боргу з податку на додану вартість у
розмірі 5988077,00 грн.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення аналогічні
викладеному в адміністративному
позові, просив задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов
визнала в повному обсязі, просила суд
встановити порядок та спосіб виконання
судового рішення шляхом розстрочення
постанови суду строком на 60
календарних місяців у розмірі
відповідно до графіку розстрочення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство
«Донбасантрацит» зареєстровано
виконавчим комітетом Краснолуцької
міської ради від 30.04.2003 за
№ 04051945Ю0010253 (а.с.7), має статус юридичної
особи (а.с.8-13), є платником податку на
додану вартість з 22.05.2003, що
підтверджується свідоцтвом № 100330616 від
07.04.2012 (а.с.14), перебуває на обліку в
Спеціалізованій державній податковій
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби, що
підтверджується довідкою № 24/29-011 від
01.03.2011 (а.с.15).

Державним підприємством
«Донбасантрацит» подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість № від 20.12.2013, у якій
самостійно визначено суму ПДВ, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі
5988077,00 грн. (а.с.16-17).

Самостійно визначена у вказаній
податковій декларації суму
податкового зобов'язання відповідачем
своєчасно не сплачено, у зв'язку з чим,
станом на 31.12.2013 у ДП «Донбасантрацит»
обліковується заборгованість перед
бюджетом з податку на додану вартість у
розмірі 5988077,00 грн.

Сума податкової заборгованості
підтверджується актом звіряння
розрахунків платника з бюджетом за
період з 01.01.2013 по 01.01.2014, від 31.12.2013
(а.с.21).

До цього часу податковий борг за
податковою декларацією з податку на
додану вартість № від 20.12.2013 на
суму 5988077,00 грн. відповідачем не
сплачений.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України з 01.01.2011
року Закон України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" втратив чинність.

Проте, у зв'язку з тим, що
правовідносини, щодо направлення
відповідачу податкових вимог виникли
до набрання чинності Податковим
Кодексом України, суд приходить до
висновку, що в даному випадку разом із
нормами Податкового кодексу України
слід застосовувати також норми раніше
діючого законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового Кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Органи державної податкової служби
відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

У відповідності до вимог п.п. 6.2.1. п. 6.2
ст. 6 Закону № 2181 (який був чинним на
дату виникнення спірних правовідносин)
податковим органом уповноваженій
особі Державного підприємства
«Донбасантрацит» вручено першу
податкову вимогу від 11.07.2003 № 1/127; у
зв'язку з невиконанням першої
податкової вимоги платнику податків
вручено другу податкову вимогу від
18.08.2003 № 2/131, які отримані уповноваженою
особою відповідача 14.07.2003 та 18.08.2003
відповідно(а.с.18-19).

Вищезазначені вимоги у встановленому
законом порядку не оскаржувалися,
тобто є чинними.

Відповідно до статті 8 Закону № 2181
активи боржника передано у податкову
заставу, про що свідчить витяг про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна від 15.06.2011 №
31786777, термін дії 15.06.2016 (а.с.20).

Факт наявності у відповідача
несплаченого податкового боргу
підтверджено матеріалами справи та
визнано відповідачем.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо заяви ДП «Донбасантрацит» про
встановлення порядку та способу
виконання судового рішення суд
виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Зважаючи на важке фінансове становище
відповідача та значну суму податкового
боргу, суд вважає за можливе
розстрочити виконання судового
рішення строком на 60 місяців з оплатою
згідно графіку розстрочення.

Згідно з пунктом 100.4 статті 100
Податкового кодексу України підставою
для розстрочення грошових зобов'язань
або податкового боргу платника
податків є надання ним достатніх
доказів існування обставин, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України, що свідчать про наявність
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу такого платника
податків, а також економічного
обґрунтування, яке свідчить про
можливість погашення грошових
зобов'язань та податкового боргу та/або
збільшення податкових надходжень до
відповідного бюджету внаслідок
застосування режиму розстрочення,
протягом якого відбудуться зміни
політики управління виробництвом чи
збутом такого платника податків.

Вичерпний перелік обставин, що є
підставами для розстрочення або
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу викладено у розділі
І постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1235 "Про
затвердження переліку обставин, що
свідчать про наявність загрози
виникнення або накопичення
податкового боргу, і доказів існування
таких обставин".

З огляду на вказані нормативно-правові
акти та надані суду докази, які
підтверджують загрозу виникнення
неплатоспроможності (банкрутства)
заявника в разі своєчасної та в повному
обсязі сплати ним грошового
зобов'язання або погашення податкового
боргу в повному обсязі, суд вважає
заяву ДП «Донбасантрацит» щодо
встановлення порядку та строку
виконання судового рішення
обґрунтованим.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 6, 7, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
«Донбасантрацит» про стягнення
податкової заборгованості з податку на
додану вартість у розмірі 5988077,00 грн., -
задовольнити.

Стягнути кошти з розрахункових
рахунків Державного підприємства
«Донбасантрацит» (, 94500,
Луганська область, м. Красний Луч, вул.
Косіора, 10) відкритих у банках,
обслуговуючих Державне підприємство
«Донбасантрацит» на р/р № 9002
відкритий у ГУ ДКСУ в Луганській
області, МФО 804013, код платежу 14010100,
одержувач УДКСУ у м.Луганську і.к. 37991503
податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 5988077,00 грн. (п'ять
мільйонів дев'ятсот вісімдесят вісім
тисяч сімдесят сім гривень 00 коп.).

Встановити порядок та спосіб виконання
постанови суду шляхом сплати
податкового боргу рівними частинами
починаючи з 25.02.2014 по 25.01.2016 щомісячно
по 1 000,00 грн., з 25.02.2016 по 25.12.2018 щомісячно
по 165 668,00 грн., у січні 2019 року у сумі 165
697,00 грн., згідно графіку розстрочення.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 17 лютого 2014 року.

Суддя
І.В.Тихонов