Справа № 806/7726/13-а
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2014 р.
м. Житомир

справа № 806/7726/13-a

категорія 8.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Селянського (фермерського)
господарства "Едельвейс"

до Чуднівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Житомирський
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.09.2013 року №
,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Чуднівської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі - Чуднівська
ОДПІ) № від 27.09.2013 року, відповідно
до якого підприємству збільшено
зобов`язання з податку на додану
вартість в розмірі 280002 грн. та
нараховано штрафну санкцію в розмірі
70000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки податкового
органу викладені в Акті перевірки є
безпідставними, оскільки не
відповідають реальним обставинам
справи, а також не є належним чином
обґрунтованими і підтвердженими
матеріалами, які були використані під
час проведення перевірки. При цьому
позивачем, під час проведення
перевірки надано оригінали первинних
документів, їх завірені копії,
документи, які підтверджують
транспортування, зберігання товарів та
їх використання у господарській
діяльності, однак вказані документи не
були прийняті до уваги. У зв'язку з цим,
зазначає що відповідачем зроблені не
вірні висновки щодо заниження
підприємством податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 280002 грн. та зменшено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, що зараховується
до складу податкового кредиту
наступного звітного періоду в сумі 89577
грн.

Таким чином, на думку позивача,
податкове повідомлення-рішення
прийнято податковим органом
неправомірно і підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі з підстав викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав
викладених у акті перевірки та
наведених у письмових запереченнях на
позовну заяву (т.2 а.с. 66-71). Також
зазначив, що посадові особи
Чуднівської ОДПІ діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством України,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем правомірно, оскільки для
проведення перевірки не було надано
усі договори, укладені із
контрагентами, документи які свідчать
про транспортування та зберігання
придбаної продукції, акти
прийому-передачі, а також зазначив про
те, що наданими до перевірки та до суду
документами не доведено реальності
проведених господарських операцій і
правомірності формування податкового
кредиту, у зв`язку з цим, зазначає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Заслухавши пояснення представників
сторін, заслухавши свідків,
проаналізувавши досліджені докази у
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Встановлено, що Чуднівською ОДПІ за
результатами перевірки Селянського -
фермерського господарства "Едельвейс"
(далі - СФГ "Едельвейс") з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року
складено акт від 13.09.2013 року № 12/2200/13576776
(т.1 а.с. 27-49).

Актом перевірки встановлено, зокрема,
що в порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року за №168 - ВР (зі
змінами та доповненнями), п. 198.1, п.198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755- VI, позивачем
завищено податковий кредит за період з
01.07.2010 року по 30.06.2013 року на суму 280002
грн., що в свою чергу призвело до
заниження суми ПДВ 280002 грн., в т.ч. за
серпень 2010 року в сумі 10433 грн., за
вересень 2010 року - 9453 грн., за лютий 2011
року - 3926 грн., за березень 2011 року - 28531
грн., за квітень 2011 року - 122259 грн., за
травень 2011 року - 45772 грн., за червень 2011
року - 13211 грн., за липень 2011 року - 14951
грн., за серпень 2011 року - 32413 грн., за
вересень 2011 року - 7015 грн., за грудень 2011
року - 5244 грн., за січень 2012 року - 6308 грн.,
за березень 2012 року - 24803 грн., за травень
2012 року 214 грн., за серпень 2012 року - 9107
грн., за лютий 2013 року - 513 грн., за
квітень 2013 року - 7534 грн., за травень 2013
року - 11704 грн., за червень 2013 року - 16188
грн.

Як вбачається із акту перевірки,
встановлено здійснення позивачем
фінансово - господарських відносин з
контрагентами-постачальниками, щодо
яких відповідачем зроблено висновок,
на підставі листа ГВПМ ДПІ у м. Житомир
від 22.01.2010 року №215/7/26-3, про наявність у
них ознак "ризиковості" та
"фіктивності".

Також, в акті зазначено, що для
проведення перевірки платником не
було надано товарно-транспортні
накладні, документи, що засвідчують
зберігання товарів, акти
прийому-передачі, довіреності, а також
зазначено про те, що у частині наданих
для перевірки документів відсутні
розшифровки підписів осіб, які
відвантажували товар та вони не
скріплені печатками постачальників.

На підставі акту перевірки від 13.09.2013 р.
№12/2200/13576776 відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 27.09.2013 року, яким СФГ "Едельвейс"
нараховане грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
280002 грн. та нараховано штрафну санкцію
в розмірі 70000 грн. (а.с.26).

Висновок відповідача про відсутність у
позивача права на формування
податкового кредиту, суд визнає таким,
що суперечить вимогам законодавства,
яким визначається порядок та умови
формування податкового кредиту
платником податку у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг).

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню, суд
виходить із наступного.

В 2010 році порядок обчислення і сплати
податку на додану вартість
регламентувався Законом України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997 р.
(в редакції, що діяла на момент
виникнення правовідносин, далі -
Закон).

Закон (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначає платників податку на додану
вартість, об'єкти, базу та ставки
оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування
та внесення податку до бюджету.

Пунктом 7.7 статті 7 цього Закону
передбачений порядок визначення суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету або відшкодуванню з
бюджету та строки розрахунків з
бюджетом.

Зокрема, суми податку, що підлягають
сплаті до бюджету або відшкодуванню з
бюджету, визначаються як різниця між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-якою поставкою товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного
періоду.

Сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду є податковим
кредитом.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7
Закону, податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

За змістом підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 вказаного Закону, датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно з підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті
7 зазначеного Закону податкова
накладна має містити зазначені
окремими рядками: порядковий номер,
дату виписування, назву юридичної
особи або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість,
податковий номер платника податку
(продавця та покупця), опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг).

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках та повинна містити
обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної, дату
виписування податкової накладної,
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість та
ін. ( пп. 7.2.3, 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість").

Відповідно до пп. 7.2.6. п. 7.2. ст..7 Закону,
підставою для нарахування податкового
кредиту є податкова накладна.

Законом України "Про податок на додану
вартість" або ж іншим
нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку.

З 01.01.2011 порядок обчислення і сплати
податку на додану вартість
врегульовано Податковим кодексом
України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК
України).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК
України, податковий кредит визначено
як суму, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Підставою для нарахування податкового
кредиту відповідно до п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України є
податкова накладна, яка повинна
містити обов'язкові реквізити,
визначені цією ж нормою.

Згідно з п.198.6 ст.198 Кодексу, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням ст.201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд не приймає до
уваги посилання представника
відповідача на те, що документами
наданими позивачем, під час перевірки,
не доведено фактичні обставини щодо
реальності проведених господарських
операцій з контрагентами -
постачальниками.

Як вбачається зі змісту ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" та ст. 198 ПК України, для
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту, треба
здійснити операції з придбання товарів
та мати належним чином оформлені
податкові накладні, видані платником
податку на додану вартість, які мають
засвідчувати факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Тобто право на нарахування податкового
кредиту, крім наявності належним чином
оформлених податкових накладних,
обумовлюється наявністю ще й такої
обставини, як реальності факту
придбання платником податку товарів
(послуг) саме у зазначеного в первинних
документах суб'єкта господарювання.

Крім того, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому ст. 183 ПК
України.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, виходячи із системного аналізу
вказаних норм, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Досліджуючи фактичність проведених
господарських операцій та їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача,
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, суд
зазначає наступне.

Згідно акту перевірки встановлено, що
позивач здійснював фінансово -
господарські взаємовідносини з
наступними суб'єктами господарювання,
які мають ознаки "ризиковості" .

Так, в 2010 році позивачем, згідно
договору № СМО - від 01.09.2010 року,
придбано у ТОВ "Калина-Чернігів" () дизпаливо в кількості 7643
т. на загальну суму 56718,75 грн., в тому
числі ПДВ в розмірі 9453,12 грн., дана сума
ПДВ включена до складу податкового
кредиту у вересні 2010 року за податковою
накладною від 22.09.2010 року № 3598 (т.1 а.с.92).

Підставою для висновку податкового
органу про заниження позивачем податку
на додану вартість на суму 9453,12 грн.,
згідно акту перевірки, стало те, що
платником не надано для перевірки акти
приймання передачі ПММ, товаро -
транспортні накладні, у зв'язку з чим,
немає можливості довести факт
здійснення зазначеної господарської
операції.

Судом встановлено, що
фінансово-господарські відносини між
ТОВ "Калина-Чернігів" та СФГ "Едельвейс"
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунком: 203 за
вересень 2010 року; карткою рахунком:
НОМЕР_2 за 01.07.10 - 30.06.13; випискою по
рахунку СФГ "Едельвейс" № 3;
податковою накладною №3598 від 22.09.10
року; видатковою та податковою
накладною від 22.09.2010 року, копії яких
надані до матеріалів справи (т.1 а.с.87-92).

В 2011 році, згідно договору від 06.01.2011
року № ХМ -43 позивачем у ТОВ "Північ-Ойл"
() придбано 38070 тон
дизельного пального, загальною
вартістю 396751,83 грн., в т.ч. ПДВ в сумі
66125,31 грн. Зазначена сума ПДВ в
подальшому була включене до складу
податкового кредиту за податковими
накладними від 12.03.2011 року № 110, від
05.04.2011 року № 25, від 12.05.2011 року №65.

Згідно акту перевірки, вказані вище
накладні оформлені не належним чином, а
саме: в накладних не вказано вид
цивільно - правового договору, його
номер, дату та відсутні розшифровка
підписів осіб, що здійснювали
фінансово - господарську операцію. Крім
того, до перевірки не надано акти
приймання - передачі паливно -
мастильних матеріалів, товарно -
транспортні накладні, що підтверджують
факт приймання - передачі товарів, його
транспортування.

Матеріалами справи підтверджено факт
отримання СФГ "Едельвейс" паливно -
мастильних матеріалів та факт
транспортування продукції ТОВ
"Північ-Ойл" наданими видатковими
накладними ТОВ "Північ-Ойл" № 1-00000967 від
12.03.2011 року, № 1-00001926 від 12.03.2011 року, №
1-00001378 від 05.04.2011 року та товаро -
транспортними накладними на відпуск
нафтопродуктів № 001308 від 05.04.2011 року; №
001293 від 12.03.2011 року.

Крім того, фінансово-господарські
відносини між ТОВ "Північ-Ойл" та СФГ
"Едельвейс" підтверджуються наступними
документами: карткою рахунком: 630 за
01.07.10 - 30.06.13; карткою рахунком: 203 за
березень 2011 року; карткою рахунком: 203
за квітень 2011 року; карткою рахунком: 203
за травень 2011 року; договором поставки
№ ХМ-43 від 06.01.2011 року між ТОВ
"Північ-Ойл" та СФГ "Едельвейс";
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи ТОВ "Північ-Ойл";
свідоцтвом про реєстрацію платника на
додану вартість ТОВ "Північ-Ойл";
виписками по рахунку СФГ "Едельвейс"
№3; паспортом продукції № 123 від
20.03.2011 року; податковими
накладними № 110 від 12.03.2011 року, № 65 від
12.05.2011 року, № 25 від 12.05.2011 року;
паспортом продукції №123 від 20.03.2011 року,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т.1 а.с. 93-117).

Перевіркою встановлено
взаємовідносини СФГ "Едельвейс" в 2011
році з ПП "Агрохімпостач-2009" (). Згідно наданої для перевірки
податкової накладної № 29 від 10.08.2011
року СФГ "Едельвейс" віднесено до
складу податкового кредиту 48600 грн.
податку на додану вартість з вартості
придбаної нітроамофоски та селітри
аміачної (т.1 а.с.126 ).

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що між позивачем та
контрагентом було укладено усний
договір на придбання 40 тон аміачної
селітри та 20 тон нітроамофоски,
відповідно до ч.1 ст. 639 ЦКУ.

Згідно акту перевірки, у вказаній вище
накладній відсутні розшифровки
підписів осіб, що здійснювали
фінансово - господарську операцію. Крім
того, до перевірки не надано акти
приймання - передачі нітроамофоски та
селітри аміачної, а також товарно -
транспортні накладні, що підтверджують
факт приймання - передачі товарів, його
транспортування.

Встановлено, що про отримання
продукції від ПП "Агрохімпостач-2009"
свідчать підписи на видаткових та
податкових накладних № 21 від 16.05.2011
року, № 19 від 12.05.2011 року та № 30 від
11.08.2011 року ПП "Агрохімпостач - 2009". Крім
того, фінансово - господарські
відносини між ПП "Агрохімпостач-2009" та
СФГ "Едельвейс" підтверджуються
наступними документами: карткою
рахунку: НОМЕР_2 за 01.07.10 - 30.06.13; карткою
рахунку: НОМЕР_1 за 01.03.11 - 30.11.11; карткою
рахунку: НОМЕР_1 за 01.03.11 - 31.07.11;
виписками по рахунку СФГ "Едельвейс"
№3; податковими накладними № 21
від 16.05.2011 року, № 20 від 12.05.2011 року, № 29
від 10.08.2011 року ПП Агрохімпостач - 2009" (т.1
а.с. 118-127).

В 2013 році позивачем у ТзОВ "Промтехгруп
ЛТД" () було придбано
макуху соняшникову в кількості 25080 кг.
вартістю 70244 грн., в т.ч. ПДВ - 11704 грн.,
відповідно до договору №16052 від 16.05.2013
року.

Так, в акті зазначено, що в наданій для
перевірки податковій накладній не
заповнено відомості про договір та не
надано рахунок - фактуру № СФ-0000015 від
16.05.2013 року, який зазначений у рядку
"замовлення" видаткової накладної №
РН-0000019 від 21.05.2013 року.

Фінансово-господарські відносини між
ТзОВ "Промтехгруп ЛТД" та СФГ
"Едельвейс" підтверджуються наданими
до матеріалів справи первинними
документами, а саме: картками рахунку:
НОМЕР_2 за 01.07.10 - 30.06.13 та НОМЕР_1 за
травень 2013 року; випискою по рахунку
СФГ "Едельвейс" №3; договором
поставки № 16052 від 16.05.2013 року укладеним
між СФГ "Едельвейс" та ТзОВ "Промтехгруп
ЛТД"; рахунком - фактурою № СФ-0000015 від
16.05.2013 року; видатковою накладною
№РН-0000019 від 21.05.2013 року; податковою
накладною №1018 від 21.05.2013 року; товарно -
транспортною накладною ТН1905132 від
19.05.2013 року, копії яких знаходяться в
матеріалах справи (т.1 а.с. 128-137).

Протягом 2010 - 2011 років позивачем у ТОВ
"НК "Нафталюкс" ()
придбано дизельне пальне в кількості
22692 літри загальною вартістю 134852,90 грн.,
в т.ч. ПДВ в розмірі 22475,48 грн.

За результатами перевірки наданих
документів податковим органом
встановлено, що податкові та видаткові
накладні складені з порушення вимог
щодо оформлення первинних
бухгалтерських документів, крім того,
відсутні товарно - транспортні
накладні, які б підтверджували факт
отримання товару та його
транспортування.

Встановлено, що фінансово-господарські
відносини між ТОВ "НК "Нафталюкс" та СФГ
"Едельвейс" підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13; угодою № 8 купівлі-продажу
від 16.07.2010 року; угодою № 30
купівлі-продажу від 14.07.2011 року;
випискою по рахунку позивача № 3;
платіжним дорученням № 334 від 28.07.2010
року; картками рахунку: 203 за липень та
листопад 2010 року; податковою накладною
№ 2 від 15.11.2011 року; видатковою
накладною № 2 від 15.11.2011 року; рахунком
№ 0314 від 14.11.2011 року;
товарно-транспортною накладною на
відпуск нафтопродуктів № 46 від 15.11.2011
року; податковою накладною № 7 від
16.07.2010 року; видатковою накладною № 7
від 16.07.2010 року, копії яких наявні в
матеріалах справи (т.1 а.с.138-152).

Згідно договору від 09.06.2011 року №
21/2011-ОПТ позивачем придбано у ТОВ СУСП
"777 ЛТД" () жмих соєвий в
кількості 17 тон на загальну суму 8025
грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 13375 грн. За
податковими накладними наданими
позивачем до перевірки СФГ "Едельвейс"
вказану суму ПДВ віднесено до складу
податкового кредиту.

Згідно акту, надані для перевірки
документи не відповідають вимогам щодо
оформлення первинних документів,
оскільки в них не зазначено
найменування постачальника, відсутні
розшифровкі підписів осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції, відсутні
печатки постачальника, а також не
надано документів, що підтверджують
факт отримання та транспортування
товару.

Фінансово-господарські відносини між
ТОВ СУСП "777 ЛТД" та СФГ "Едельвейс"
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13 та НОМЕР_1 за 01.06.11 - 31.12.11;
податковою накладною № 57 від 10.06.2011
року; видатковою накладною № 57 від
10.06.2011 року; податковою накладною № 82
від 17.08.2011 року; видатковою накладною №
82 від 17.08.2011 року; податковою накладною
№ 68 від 07.07.2011 року; видатковою
накладною № 68 від 07.07.2011 року; випискою
по рахунку СФГ "Едельвейс" № 3;
договором № 21/2011-ОПТ на постачання
сільськогосподарської продукції від
09.06.2011 року; свідоцтвом № 14136107 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість СП "777 ЛТД"; свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи СП
"777 ЛТД", копії яких містяться в
матеріалах справи (т. 1 а.с.153-163).

В 2011 році згідно договору № 0404-1/МД/Ш
позивачем у ТОВ "Шакур" ()
придбано аміачну селітру в кількості 120
тон. Так, в акті перевірки зазначено, що
надані для перевірки видаткові
накладні не містять розшифровку
підписів осіб, відповідальних за
здійснення фінансово - господарських
операцій, найменування постачальника,
а також не надано документів, що
підтверджують транспортування
придбаного товару.

Позивач зазначає, що про отримання
продукції від ТОВ "Шакур" свідчать
підписи службових осіб СФГ "Едельвейс"
та ТОВ "Шакур" у наданих податковому
органу видаткових накладних, а про
транспортування товару - свідчать
подорожні листи, однак подані
оригінали первинних документів
відповідачем не взяті до уваги.

Крім того, встановлено, що фінансово -
господарські відносини між ТОВ "Шакур"
та СФГ "Едельвейс" підтверджують
наступні документи: картка рахунку:
НОМЕР_1 за 2011 рік; податкова накладна № 4
від 05.04.2011 року; паспорт №? 1801 на селітру
аміачну марки в ГОСТ - 2-85 з сульфатною
домішкою; паспорт №? 1905 на селітру
аміачну марки в ГОСТ - 2-85 з сульфатною
домішкою; картка рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13; податкова накладна № 3 від
18.07.2011 року; рахунок - фактура № БЕСфШ-0248
від 18.07.2011 року; договір поставки №
0404-1/МД/Ш від 04.04.2011 року; виписка по
рахунку СФГ "Едельвейс" № 3;
платіжне доручення № 368 від 18.07.2011 року,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т. 1 а.с. 164-185).

В 2011 році позивачем у ТОВ "Компанія
Ексімсервіс" () придбано
макуху соняшникову згідно укладеного
договору № 1406/2 від 14.06.2011 року
загальною вартістю 124464,58 грн., в т.ч. ПДВ
в сумі 20744,10 грн., яке включено до складу
податкового кредиту. Згідно акту
платником не надано до перевірки
документів, що підтверджують факт
транспортування та придбання товару, а
також сертифікатів якості,
передбачених договором.

Встановлено, що фінансово -
господарські відносини між ТОВ
"Компанія Ексімсервіс" та СФГ
"Едельвейс" підтверджуються поданими
до матеріалів справи документами,
зокрема: карткою рахунку: НОМЕР_1 за
01.06.11 року - 31.12.11 року та НОМЕР_2 за 01.07.10 -
30.06.13; податковою накладною № 353 від
20.06.2011 року; видатковою накладною №
РН-00353 від 20.06.2011 року; рахунком -
фактурою № Экс-00027 від 15.06.2011 року ТОВ
"Компанія Ексімсервіс"; податковою
накладною № 693 від 25.09.2011 року;
видатковою накладною № РН-000084 від
25.09.2011 року; податковою накладною № 828
від 28.11.2011 року; видатковою накладною №
РН-000181 від 28.11.2011 року; рахунком -
фактурою № Єкс-00250 від 24.11.2011 року ТОВ
"Компанія Ексімсервіс"; товарно -
транспортною накладною ТН241112 від 24.11.2011
року; протоколом проведення вимірювань
у зразку жмиха від 20.05.2011 року; випискою
по рахунку СФГ "Едельвейс" №3;
договором № 1406/2 від 14.06.2011 року
укладеним між СФГ "Едельвейс" та ТОВ
"Компанія Ексімсервіс"; свідоцтвом №
100197503 про реєстрацію платника податку
на додану вартість ТОВ "Компанія
Ексімсервіс" (т.1 а.с. 186-209).

Позивачем в 2011 році у ПП "Юнітрейд-1000"
() придбано насіння сої
згідно договору № 86 від 15.04.2011 року, на
суму 210750 грн., в т.ч. ПДВ - 35125 грн.,
відповідно до податкової накладної від
18.04.2011 року № 112 включене до складу
податкового кредиту. Однак, документів,
що підтверджуються факт отримання та
транспортування товару, а також
сертифікат якості виробника, як
зазначає відповідач, для перевірки
надано не було.

Встановлено, що фінансово -
господарські відносини між ПП
"Юнітрейд-1000" та СФГ "Едельвейс"
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13; випискою по рахунку СФГ
"Едельвейс" № 3; договіром № ДГ -
0000086 від 15.04.2011 року; актами витрат
насіння і посадкового матеріалу;
видатковою накладною № РН-01473 від 18.04.2011
року; подорожніми листами вантажного
автомобіля №171, №172, №174, №112 від 18.04.2011
року ПП "Юнітрейд-1000", копії яких наявні
в матеріалах справи (т. 1 а.с.210-219).

На протязі 2012 - 2013 років позивачем у ТОВ
"Агрікон-Київ" ()
придбано обладнання з монтажем, згідно
договору № 5-08/12 від 03.08.2012 року на суму
99204 грн., в т.ч. ПДВ - 16534 грн., що включене
до складу податкового кредиту. Згідно
акту платником в наданих до перевірки
накладних в рядку "вид цивільно -
правового договору" вказано рахунок -
фактуру замість договору, юридична
адреса підприємства та вказана адреса
в податкових накладних відрізняється,
документів, що підтверджують факт
отримання та транспортування товару до
перевірки позивачем не було.

Фінансово-господарські відносини між
ТОВ "Агрікон-Київ" та СФГ "Едельвейс"
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунком: НОМЕР_2
за 01.07.10 - 30.06.13; договором № 5-08/12
поставки обладнання з монтажем від
03.08.2012 року; подорожнім листом № 174
вантажного автомобіля від 03.04.2013 року;
виписки по рахунку СФГ "Едельвейс" №
3; товарно - транспортною
накладною з "Нова пошта"; видатковою
накладною № АК-0000005 від 02.04.2013 року;
податковою накладною № 1 від 02.04.2013
року; податковою накладною № 5 від
19.11.2012 року; видатковою накладною №
АК-0000019 від 19.11.2012 року; видатковою
накладною № АК-0000018 від 06.11.2012 року;
податковою накладною № 2 від 06.11.2012
року; актом приймання-передачі
виконаних робіт від 20.11.2012 року
підписаний між ТОВ "Агрікон-Київ" та СФГ
"Едельвейс", копії яких наявні в
матеріалах справи (т. 1 а.с.220-235).

В 2011 році позивачем у ПП ОСОБА_1
придбано, згідно договору № 10 від 07.02.2011
року, макуху соняшникову в кількості
31645 кг. на суму 57353,50 грн., в т.ч. ПДВ в сумі
9559,08 грн., включене до складу
податкового кредиту.

В наданих до перевірки податкових
накладних не заповнено рядок "вид
цивільно - правового договору", а також
для перевірки не надано документи, що
підтверджують факт отримання,
транспортування товару та сертифікат
відповідності.

Встановлено, що фінансово-господарські
відносини між ПП ОСОБА_1 та СФГ
"Едельвейс" підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: НОМЕР_1 за
2011 роки та карткою рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13; випискою по рахунку СФГ
«Едельвейс» №3; платіжним
дорученням від 02.03.2011 року; свідоцтвом
про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1;
свідоцтвом НОМЕР_3 про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ОСОБА_1; договором купівлі - продажу № 10
від 07.02.2011 року; податковою накладною №
16 від 07.02.2011 року; накладною № 28 від
07.02.2011 року; видатковою накладною №
М-00000029 від 01.03.2011 року; податковою
накладною № 14 від 01.03.2011 року;
подорожнім листом № 16 вантажного
автомобіля від 07.02.2011 року, копії яких
надані до матеріалів справи (т.2 а.с. 31-47).

На протязі 2011-2012 років позивачем у ПП
"Приват Агро" () придбано
шрот соняшниковий згідно договору №
26/04-1 від 26.04.2012 року, на загальну суму
268559,70 грн., в т.ч. ПДВ - 44759,95 грн.

Згідно акту перевірки платником не
надано до перевірки документів, які
підтверджують факт транспортування та
придбання товару за дорученням через
керівника Марцуна М.В. Також, в
податкових накладних відсутні
розшифровки підпису осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення

Фінансово-господарські відносини між
ПП "Приват Агро" та СФГ "Едельвейс"
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: НОМЕР_2 за
01.07.10 - 30.06.13 та НОМЕР_1 за 01.05.11 - 31.12.12;
додатком № 1 до договору купівлі -
продажу № 26/04-1 від 26.04.2011 року; додаток
№ 6 від 23.01.2012 року до договору купівлі -
продажу № 26/04-1 від 26.04.2011 року; додаток
№ 3 від 05.09.2011 року до договору купівлі -
продажу № 26/04-1 від 26.04.2011 року; випискою
по рахунку СФГ «Едельвейс» №3;
податковою накладною № 101 від 30.01.2012
року; видатковою накладною № РН-0000348
від 30.01.2012 року; рахунком - фактурою №
СФ-30/3 від 30.01.2012 року; податковою
накладною № 81 від 19.12.2011 року;
видатковою накладною № РН-0000302 від
19.12.2011 року; рахунком -фактурою № СФ-19/1212
від 19.01.2011 року; податковою накладною №
21 від 07.11.2011 року; видатковою накладною
№ ПА-281 від 07.11.2011 року; податковою
накладною № 7 від 05.08.2011 року; рахунком -
фактурою № СФ-19/071 від 19.07.2011 року;
видатковою накладною № РН-0000032 від
05.08.2011 року; податковою накладною № 82
від 15.03.2012 року; видатковою накладною №
ПА-0000247 від 15.03.2011 року; податковою
накладною №7 від 05.08.2011 року; видатковою
накладною № ПА-0000032 від 05.08.2011 року;
податковою накладною № 19 від 13.05.2011
року; видатковою накладною № РН-0000145
від 13.05.2011 року, копії яких знаходяться
в матеріалах справи (т.1 а.с.236-250, т.2
а.с.1-30).

На протязі 2010 - 2013 років позивачем у ПП
"Торгова компанія СІТ" ()
було придбано запасні частини для
поточного ремонту техніки. За
податковими накладними до складу
податкового кредиту віднесено 1772,04 грн.
на додану вартість.

Для перевірки платником не надано
документів, що підтверджують факт
транспортування та придбання товару.

Фінансово-господарські відносини між
ПП "Торгова компанія СІТ" та позивачем
підтверджуються наступними
документами: карткою рахунку: 6441 за
01.07.10 - 30.06.13, 6442 за 01.07.10 - 30.06.13, 644 за 01.07.10 -
30.06.13; видатковою накладною № КК-0001804
від 07.04.2011 року; податковою накладною №
134 від 07.04.2011 року; квитанцією №
54362 від 08.04.2011 року;
податковою накладною № 303 від 17.05.2012
року; видатковою накладною № КК-0002458
від 17.05.2012 року; податковою
накладною № 198 від 14.12.2011 року;
видатковою накладною № КК-0007604 від
14.12.2011 року; податковою накладної № 48
від 06.01.2012 року; квитанцією №
51568 від 06.01.2012 року;
видатковою накладною № КК-0000055 від
06.01.2012 року; видатковою накладною №
КК-0002790 від 25.05.2011 року; податковою
накладною № 415 від 25.05.2011 року;
податковою накладною № 102 від 05.07.2011
року; квитанцією № 6577 від
06.01.2012 року; видатковою накладною № КК
0003790 від 05.07.2011 року; квитанцією №
60179 від 13.02.2013 року;
видатковою накладною № КК 0000542 від
12.02.2013 року; податковою накладною № 139
від 12.02.2013 року; видатковою накладною №
КК 0004402 від 01.08.2012 року; податковою
накладною № 42 від 01.08.2012 року;
квитанцією № 172 від 29.09.2011
року; видатковою накладною № КК 0006025
від 28.09.2011 року; податковою накладною №
584 від 08.09.2011 року; видатковою накладною
№ КК 0005772 від 19.09.2011 року; податковою
накладною № 390 від 19.09.2011 року, копії
яких наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с
48-63).

Суд не погоджується з висновками
викладеними в акті перевірки з огляду
на наступне.

У ході розгляду справи встановлено, що
податкові накладні відповідають
вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV,
із змінами та доповненнями, п. 200.1 ст. 201
ПК України та наказу Державної
податкової адміністрації України від
21.12.2010 року № 969 "Про затвердження форми
Податкової накладної та порядку її
заповнення", і під час перевірки
податковий орган даний факт не
спростував.

Вище зазначені первинні документи не
визнані недійсними, а тому в силу ст. 70
КАС України вважаються належними
доказами по справі, які свідчать про
реальність здійснення господарської
операції.

Посилання податкового органу в акті
перевірки на те, що деякі
контрагенти-постачальники СФГ
"Едельвейс" на час проведення перевірки
перебували у стані: припинення або щодо
яких внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням - є безпідставним,
оскільки на час здійснення
фінансово-господарських відносин СФГ
"Едельвейс" із контрагентами, усі
свідоцтва були діючими, доказів щодо
протилежного відповідачем в ході
розгляду справи доведено не було.

Суд також, звертає увагу, що податкове
законодавство не ставить в залежність
право платника податків на податковий
кредит від наявності чи відсутності
товарно-транспортної накладної, а
Правила перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
на які посилається податковий орган, не
є законодавчим документом з питань
оподаткування і не можуть
регламентувати виключний порядок
документування в податковому обліку та
формування податкового кредиту.

Таким чином, наявність чи відсутність
товарно-транспортних накладних,
подорожніх листів є лише дотриманням
чи порушенням тільки правил перевезень
автомобільним транспортом, які не
пов'язані з дотриманням вимог
податкового законодавства.

У листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2013 року №742/11/13/11
проаналізовано відповідні законодавчі
норми та наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
документи.

При цьому, зазначено, що сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні, не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Судом не встановлено невідповідності
даних податкових накладних фактичним
обставинам. Як свідчать матеріали
справи, факт здійснення господарських
операцій у перевіряємому періоді
підтверджується документально.

В ході перевірки податковим органом не
встановлено проведення позивачем
збиткових операцій, не встановлено
наміру отриманий за вищевказаними
договорами поставки інший результат,
ніж придбання товару. Досліджуючи
витребувані та приєднані до справи
документи, суд відзначає, що матеріали
справи не містять жодних доказів
наявності між позивачем та його
контрагентами при укладанні і
виконанні договорів взаємоузгоджених
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в державі
суспільного ладу або моральних засад.
При цьому, суд бере до уваги, що доказів,
які б вказували на відсутність
реальності господарських операцій за
цими угодами, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС
України, відповідач до суду не подав.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача про ненадання для
перевірки окремих документів,
зазначених в акті перевірки як
відсутні, оскільки відсутні, за
твердженням відповідача, під час
перевірки документи були наявні на
підприємстві в оригіналах та
надавались при перевірці, однак не були
прийняті до уваги перевіряючими.

Посилання в акті перевірки на
неналежне заповнення накладних, за
умови відсутності доказів, які б
підтверджували факт фіктивних
взаємовідносин між позивачем і
зазначеними вище контрагентами, не
спростовує висновку про
безпідставність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, адже
надані позивачем в підтвердження факту
господарських взаємовідносин зі
своїми контрагентами видаткові
накладні дозволяють ідентифікувати
зміст та учасників господарської
операції, оскільки у документах
наданих до суду зазначені реквізити, а
саме: розшифровки підписів та відбитки
печатки на документах - присутні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
представником позивача в судовому
засіданні додатково надано первинні
документи, які свідчать про
використання придбаної продукції
позивачем (т.2 а.с.96-232).

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3, бухгалтер СФГ "Едельвейс",
підтвердила реальність усіх
проведених фінансово-господарських
операцій із
контрагентами-постачальниками СФГ
"Едельвейс", які зазначені в акті
перевірки. Також, повідомила, що усі
товарно-матеріальні цінності, отримані
від контрагентів, використані для
господарської діяльності в
підтвердження чого до суду надано
відповідні акти на списання продукції,
кормові відомості а також інші
документи. Також, ОСОБА_3 повідомила, що
господарство працює за спеціальним
режимом оподаткування, відповідно до
якого ПДВ до Бюджету підприємством не
сплачується, а залишається у його
розпорядженні та поступає на
спеціальний рахунок, що
використовується для власних потреб
господарювання, тому формувати
податковий кредит від підприємств у
яких фактично продукція не купувалась
є не доцільним.

Актами звірок, наданими до матеріалів
справи, отриманих від контрагентів, а
саме: ТОВ "Шакур", ТОВ "НК Нафта Люкс", ПП
"Торгова компанія СІТ", ТзОВ
"Промтехгруп ЛТД", ТОВ СУСП "777ЛТД",
підтверджено здійснення
фінансово-господарських відносин із
СФГ "Едельвейс" (т. 2 а.с. 215-223).

З огляду на викладене, позивачем було
повністю доведено дотримання всіх
вимог законодавства з реалізації права
на податковий кредит, вказані
товариством суми підтверджені
наданими до матеріалів справи копіями
первинних документів.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Частиною другою цитованої
статті серед іншого встановлюється, що
докази суду надають сторони, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
саме на податковий орган покладається
обов'язок надати достатні докази на
обґрунтування висновків про порушення
платником податків норм податкового
законодавства, на підставі яких
платнику визначено відповідні грошові
зобов'язання.

Відповідач не довів суду правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Чуднівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів в Житомирський
області від 27.09.2013 року № .

Присудити Селянському (фермерському)
господарству "Едельвейс" понесені ним
судові витрати у розмірі 458,80 грн. з
Державного бюджету України,
зобов'язавши орган Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного
списання.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 03
лютого 2014 р.