Справа № 247/123/14-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/123/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

Головуючої-судді
Чапланової О.М.

при секретарі
Семенцовій І.В.

за участю: позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Тзіфа О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Торез
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м.Торезі Донецької області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н
О В И В:

14 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.Торезі
Донецької області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що з
16.06.2004 року по 25.02.2009 року він працював
прохідником на під приємстві
«Вугілляінвест». На звернення до УПФУ в
м.Торезі, де він перебуває на обліку, як
отримувач пенсії за віком, 18 липня 2013
року отримав лист, в якому зазначено, що
період його роботи на указаному
підприємстві для визначення права на
призначення пенсії був врахований
повністю: з 16.06.2004 р. по 25.02.2009 p., а для об
числення розміру пенсії врахований
відповідно до сплати страхових
внесків: з 16.06.2004 р. по 31.01.2007 p.,
підприємство «Вугілляінвест» лі
квідоване 14.06.2012 р. за рішенням суду,
страхові внески сплачені по січень 2007
року.

Відповідно до діючого
законодавства, він не може нести
відповідальність за неналежне ви
конання підприємством -
«Вугілляінвест», своїх обов'язків,
навіть якщо підприємство було
ліквідоване і не було погашено
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інше
соціальне страхування.

Позивач просив визнати незаконними
дії Управління Пенсійного Фонду
України в м. Торезі Донецької області
щодо не врахування його стажу роботи за
період з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року при
обчисленні розміру пенсії, зобов'язати
відповідача зарахувати йому період
роботи з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року для
обчислення розміру пенсії та провести
перерахунок пенсії відповідно до ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з дня
досягнення пенсійного віку, з 05.09.2012
року, з урахуванням фактично сплачених
сум (а.с.2-4).

03.02.2014 року позивач надав заяву про
зміну та уточнення позовних вимог (а.с.
24), в якій просить визнати незаконними
дії Управління Пенсійного Фонду
України в м. Торезі Донецької області
щодо не врахування його стажу роботи за
період з 01.02.2007 року по 25.02.2009 року при
обчисленні розміру пенсії, зобов'язати
відповідача зарахувати йому період
роботи з 01.02.2007 року по 25.02.2009 року для
обчислення розміру пенсії та провести
перерахунок пенсії відповідно до ст. 42
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 14.07.2013 року, з
урахуванням фактично сплачених сум.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги та підстави, на яких
вони ґрунтуються, підтримав.
Додаткових пояснень не надав.

Представник відповідача - УПФУ в м.
Торезі Донецької області Тзіфа О.В.,
позовні вимоги не визнала, пояснила
суду, що з 05.09.2012 року позивач одержує
пенсію за віком. Згідно наданих
документів з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року
ОСОБА_2 працював прохідником в АТЗТ
«Угольинвест». 14.06.2012 року указане
підприємство ліквідоване за рішенням
суду, внески сплачені по січень 2007 року.
Враховуючи зазначене період роботи
ОСОБА_2 на даному підприємстві для
визначення права на призначення пенсії
був врахований повністю - з 16.06.2004 року
по 25.02.2009 року, а для обчислення розміру
пенсії врахований відповідно до сплати
страхових внесків - з 16.06.2004 року по
31.01.2007 року. Вважає дії відповідача
правомірними та просить відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, судом фактично
встановлено, що згідно трудової книжки
з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року позивач
працював прохідником підземним з
повним робочим днем під землею в АТЗТ
«Угольинвест», наказом №56/к від 27.03.2009
року звільнений по ст. 38 ч. 3 КЗпП
України у зв'язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати (а.с.25-28).

Протоколом від 14.09.2012 року за заявою
позивача від 05.09.2012 року йому
призначено пенсію відповідно до статті
14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», обчислену за нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 05.09.2012 року у розмірі
3097,36 грн. (а.с.46-48).

В судовому засіданні встановлено,
що для визначення права на призначення
пенсії період роботи ОСОБА_2 в АТЗТ
«Угольинвест» був врахований повністю
- з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року, а для
обчислення розміру пенсії врахований
відповідно до сплати страхових внесків
- з 16.06.2004 року по 31.01.2007 року, оскільки
згідно із повідомленням відділу
персоніфікованого обліку,
інформаційних систем та мереж
управління ПФУ в м.Сніжне (а.с.50)
підприємством АТЗТ «Угольинвест»
внески до Пенсійного фонду сплачені по
січень 2007 року.

Відповідно до частини 2 статті 6
Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією межах і
відповідно до законів України. В
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція має
найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України та повинні
відповідати їй (стаття 8). Органи
державної влади і місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України (ч.2 статті 19). Конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. Громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, в інших випадках,
передбачених законом (стаття 46).
Виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина
(ч.1статті 92).

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З 01.01.2004 р. набрав чинності ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 р., яким
визначено принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом

Згідно із п.1 ст.11 цього Закону, в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин,
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
громадяни України, іноземці (якщо інше
не встановлено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України) та
особи без громадянства, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств та організацій, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
та інших осіб (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством,
або виконують роботи на зазначених
підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за
договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 15 даного Закону,
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в ст. 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій ст. 12 цього Закону.

Пунктом 1 ст. 14 указаного Закону, в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, передбачено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці:

підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;
колективні та орендні підприємства,
сільськогосподарські кооперативи та
фермерські господарства, у тому числі
ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
- для осіб, зазначених у пункті 2 статті
11 цього Закону.

Частиною 2 ст. 17 зазначеного Закону
(яка діяла на час обов'язку АТЗТ
«Угольинвест» сплатити страхові
внески, відраховані із заробітної
плати ОСОБА_2) до обов'язків
страхувальників віднесено, зокрема,
нарахування, обчислення і сплата в
установлені строки та в повному обсязі
страхових внесків.

Згідно з ч.6 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Відповідно до ч.1 ст. 24 цього Закону
страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 даного Закону,
страховий стаж обчислюється
територіальними органами Пенсійного
фонду відповідно до вимог цього Закону
за даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку, а за періоди
до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до Порядку нарахування
та сплати страхових внесків, вказаного
в постанові Правління ПФУ від 19 грудня
2003 N 21-1 «Про затвердження Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
страхувальники самостійно обраховують
та сплачують страхові внески без
зазначення прізвищ працівників

Стаття 106 зазначеного Закону
встановлює відповідальність
підприємства-страхувальника за
несплату страхових внесків. За
несвоєчасність сплати страхувальником
нарахованих страхових внесків із
заробітної плати, застрахована особа
відповідальності не несе.

Статтею 113 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що держава
створює умови для функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування і
гарантує дотримання законодавства з
метою захисту майнових та інших прав і
законних інтересів осіб стосовно
здійснення пенсійних виплат.

В судовому засіданні встановлено, що
з 16.06.2004 року по 25.02.2009 року позивач
працював прохідником підземним з
повним робочим днем під землею в АТЗТ
«Угольинвест», наказом №56/к від 27.03.2009
року звільнений по ст. 38 ч. 3 КЗпП
України у зв'язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати. Протоколом
від 14.09.2012 року за заявою позивача від
05.09.2012 року йому призначено пенсію
відповідно до статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», обчислену
за нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 05.09.2012 року у розмірі
3097,36 грн. Для визначення права на
призначення пенсії період роботи
ОСОБА_2 в АТЗТ «Угольинвест» був
врахований повністю - з 16.06.2004 року по
25.02.2009 року, а для обчислення розміру
пенсії врахований відповідно до сплати
страхових внесків - з 16.06.2004 року по
31.01.2007 року, оскільки згідно із
повідомленням відділу
персоніфікованого обліку,
інформаційних систем та мереж
управління ПФУ в м.Сніжне
підприємством АТЗТ «Угольинвест»
внески до Пенсійного фонду сплачені по
січень 2007 року.

Судом встановлено, що відповідно до
норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивач є застрахованою
особою, АТЗТ «Угольинвест» було
страхувальником.

Згідно із розрахунковими листами
АТЗТ Угольинвест» щомісяця, в тому
числі і за період з 01.02.2007 року по 25.02.2009
року, проводило утримання внесків у
Пенсійний фонд із заробітної плати
ОСОБА_2 (а.с. 37-43).

Суд вважає такими, що не ґрунтуються
на законі та грубо порушують право
позивача на пенсійне забезпечення, дії
відповідача щодо неврахування для
обчислення розміру пенсії позивача
періоду його роботи в АТЗТ
«Угольинвест» з 01.02.2007 року по 25.02.2009
року у зв'язку із тим, що роботодавець в
установленому порядку не перерахував
внески до Пенсійного фонду України. На
думку суду, позивач не може нести
відповідальність за недотримання
роботодавцем вимог пенсійного
законодавства та за не перерахування
роботодавцем страхових внесків,
утриманих із заробітної плати
позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню. Необхідно
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Торезі Донецької
області щодо неврахування стажу
роботи ОСОБА_2 за період з 01.02.2007 року по
25.02.2009 року при обчисленні розміру
пенсії протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Торезі Донецької
області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи
у період з 01.02.2007 року по 25.02.2009 року для
обчислення розміру пенсії та провести
з 14 липня 2013 року перерахунок пенсії
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
страхового стажу за період з 01.02.2007 року
по 25.02.2009 року

З Державного Бюджету на користь
позивача слід стягнути понесені ним
судові витрати з оплати судового збору.

Керуючись: ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19,
ст.ст.46,92 Конституції України, Законом
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України "Про затвердження Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України" № 21-1 від 19
грудня 2003 року, ст.ст. 2, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 87, 94,
99, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Торезі
Донецької області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Торезі Донецької
області щодо неврахування стажу роботи
ОСОБА_2 за період з 01.02.2007 року по 25.02.2009
року при обчисленні розміру пенсії
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Торезі Донецької
області зарахувати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, стаж роботи у період з 01.02.2007
року по 25.02.2009 року для обчислення
розміру пенсії та провести з 14 липня 2013
року перерахунок пенсії ОСОБА_2
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням страхового
стажу за період з 01.02.2007 року по 25.02.2009
року

Стягнути з Державного Бюджету
України на користь ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 06 копійок.

Постанова постановлена в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 14 лютого 2014 року.

Постанова буде виготовлена в
повному обсязі 17 лютого 2014 року.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга у Апеляційний
адміністративний суд Донецької
області через Торезький міський суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її надає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О. М. Чапланова