Справа № 806/6945/13-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"10" лютого 2014 р.
Справа № 806/6945/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"27" листопада 2013 р. у справі за позовом
Приватного підприємства "ЦСБО" до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року Приватне підприємство
«ЦСБО» (далі - ПП "ЦСБО") звернулось в суд
з позовом до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (
далі-Бердичівської ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 08.07.2013 року, прийнятого на
підставі акту перевірки № 2/22-00/36711072 від
19.06.2013 року, яким донараховано суму
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в сумі 342596,0 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 160 062,0 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Бердичівська ОДПІ
порушує питання про скасування
постанови з прийняттям нової з підстав
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Податковий орган
вважає, що ПП «ЦСБО» в порушення п. 198.3
ст. 198 ПК України завищило податковий
кредит з податку на додану вартість на
суму 342596 грн., в т.ч. за вересень 2010 р. в
сумі 44945,0 грн., за жовтень 2011 р. в сумі
47744,0 грн., за листопад 2011р. в сумі 92633,0
грн., за грудень 2011р. в сумі 157274,0 грн. за
рахунок проведення у вересні 2010 р.,
грудні, жовтні та листопаді 2011 р.
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання товару з підприємствами
-постачальниками, а саме: ПП «СМУ-600», ПП
«Один Два три», ТОВ «Лідерком», ТОВ
«Викуп», ПП «Бікоагротрейд» та ТОВ «Ейс
Констракшен Менеджмент».

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Бердичівською
ОДПІ проведено позапланову виїзну
документальну перевірку з питання
правомірності формування податкового
кредиту по податку на додану вартість
по фінансово-господарським
взаємовідносинам з
підприємствами-постачальниками: ПП
«Один два три» (за період з 01.09.10 р. по
30.09.10р.), ТОВ «Викуп» (за період з 01.10.11р.
по 30.11.11р.), ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент» (за період з 01.11.11р. по
30.11.11р.), ПП «Біко Агротрейд» (за перод з
01.12.11 р. по 31.12.11р.), ПП «СМУ-600» (за період
з 01.12.11 по 31.12.11р.) та підприємством, яке
надавало послуги для Позивача, ТОВ
«Лідерком» (за період з 01.10.11 по 31.12.11р.).

За результатами перевірки було
складено акт № 2/22-00/36711072 від 19.06.2013 року,
згідно якого встановлено порушення
п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України,
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість на суму 342596 грн., в т.ч.
по періодах: за вересень 2010 р. в сумі
44945,0 грн., за жовтень 2011 р. в сумі 47744,0
грн., за листопад 2011р. в сумі 92633,0 грн., за
грудень 2011р. в сумі 157274,0 грн.

За наслідками перевірки було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 08.07.2013 року, яким
донараховано податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в сумі 342596,0
грн. та застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 160 062,0 грн.

Предметом спору у даній справі є
оскарження рішення відповідача про
донарахування податкового
зобов'язання з ПДВ через безпідставне,
за твердженням податкового органу,
включення до складу податкового
кредиту у вересні 2010 р., грудні, жовтні
та листопаді 2011 р. ПДВ у сумі 342 596 грн.
за рахунок проведення у цих періодах
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання товару з підприємствами
-постачальниками: ПП «СМУ-600», ПП «Один
Два три», ТОВ «Лідерком», ТОВ «Викуп»,
ПП «Бікоагротрейд» та ТОВ «Ейс
Констракшен Менеджмент».

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до норм законодавства, що діяли у
спірних періодах, зокрема п. п. 7.4.1 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті)
та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.п. 7.5.1.п. 7.5 ст. 7 цього
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг),
дата виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт

придбання платником податку товарів
(робіт, послуг).

Підпунктом 14.1.181 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до п.п.7.2.3 п.7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються обов'язкові
реквізити визначенні даною статтею.

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів, послуг.

Відповідно до приписів п.198.6 ст.198 - не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними ( або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Статтями 1, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи складаються під
час здійснення господарської операції,
а якщо неможливо - безпосередньо після
її закінчення.

Згідно Закону України «Про податок на
додану вартість», ПК України, Наказу
ДПА України від 30.05.1997 р. № 165 «Про
затвердження форми податкової
накладної та порядку її заповнення»,
Наказу ДПА України від 24.12.10 № 1002 «Про
затвердження форми Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних та
Порядку його ведення » податкова
накладна є первинним документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні господарські відносини
позивача з ПП «Один два три» зумовлені
договором поставки №10/10 від 01.09.2010 р.
Відповідно до видаткових та
податкових (від 03.09.2010р. №561 та від
22.09.2010р.№874) накладних на загальну суму
товару 269 670,5 грн. (в т.ч. ПДВ 53 934,1 грн.), на
ПП «ЦСБО» було поставлено панелі для
сховищ та стіл з набором алюмістентних
ламп та щитом управління. В подальшому,
17.11.2010р. між Постачальником - ПП «Один
Два Три» та ТОВ «Галицькі інвестиції»
(м. Львів) було укладено Договір
відступлення права вимоги (цесії) №26,
згідно п. 1 якого ПП «Один Два Три»
(«Цедент») відступило ТОВ «Галицькі
інвестиції» («Цесіонарію») право
вимоги, належне Цедентові згідно
Договору №10/10 від 01.09.2010р. на суму 61170,50
грн. Розрахунки між ПП «ЦСБО» та ПП
«Один два три» були проведені згідно
платіжних доручень №69 від 22.10.2010р.та №58
від18.10.2010р. на суму 208500,0грн., з ТОВ
«Галицькі інвестиції» згідно
платіжного доручення №14 від 19.01.11р. на
суму 61 170,50 грн. Транспортування ТМЦ в
адресу Позивача здійснено
перевізником ТОВ «Ніколь», що
підтверджується товаро-транспортними
накладними, подорожними листами,
витягами з наказів про відрядження
водіїв, посвідченнями про відрядження
водіїв та актом прийому - здачі послу з
автоперевезення.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи Відповідача в обґрунтування
неправомірності формування
податкового кредиту позивачем факт
анулювання свідоцтва платника ПДВ у ПП
«Один два три» тому, що згідно акту
перевірки від 19.06.13р., свідоцтво
платника ПДВ від 23.10.2009р. №100251442 у цього
контрагента анульовано 12.04.2011 р., в той
час як господарські операції між ними
відбулися у вересні 2010р.-січні 2011р.

Господарські відносини позивача з ТОВ
«Викуп» (м. Київ) зумовлені договором
поставки № 17/1/11 від 30.09.2011 р. Відповідно
до видаткових та податкових накладних
(№ 41 від 03.10.11р. на суму 8012,0 грн.(в т.ч. ПДВ
1335,33грн.), № 244 від 12.10.11р. на суму 64786,0
грн.(в т.ч. ПДВ 10797,67 грн.), № 361 від 18.10.11р.
на суму 20750,40 грн. ( в т.ч. ПДВ 3 458,4 грн.), №
584 від 27.10.11 р. на суму 59 499,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 9916,50 грн.), № 699 від 31.10.11 р. на суму 49
646,0 грн. (в т.ч. ПДВ 8 274,33 грн.), №20 від
01.11.11р. на суму 50000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 8333,33
грн.), ТОВ «Викуп» було поставлено на ПП
«ЦСБО» ТМЦ на загальну суму 252 693,34 грн.
Фактичне та реальне проведення даних
господарських операцій між Позивачем
та ТОВ «Викуп» свідчать наявні в
матеріалах справи та досліджені судом
первинні документи (договір, договори
про перевезення ТМЦ та про оренду
транспортного засобу ТОВ «Ніколь»,
видаткові та податкові накладні,
товарно-транспортні накладні та
подорожні листи, витяги з наказів про
відрядження водіїв, акти
здачі-прийняття послуг з перевезення
вантажів). За поставку ТМЦ Позивачем,
відповідно до досліджених в судовому
засіданні платіжних доручень: № 95 від
02.11.11р. на суму 50000,0 грн., № 96 від 02.11.11 р.
на суму 30000,0 грн., № 104 від 09.11.11 р. на суму
83000,0 грн., № 111 від 11.11.11 р. на суму 39693,4
грн., № 123 від 30.11.11 р. на суму 50000,0 грн.,
були сплачені ТОВ «Викуп» кошти в сумі
252 693,4 грн.

Не грунтуються на доказах доводи
Відповідача в обґрунтування
неправомірності формування
податкового кредиту позивачем факт
анулювання свідоцтва платника ПДВ і у
ТОВ «Викуп» тому, що відповідно до
зазначеної в акті перевірки від 19.06.13р.
інформації, свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Викуп» від 19.06.2008р. №100122651 анульовано
10.11.2011р., в той час як право на
податковий кредит у ПП «ЦСБО» виникло у
жовтні 2011 та 01 листопада 2011р.

Господарські відносини позивача з ТОВ
«Ейс констракшен менеджмент» (м. Київ)
зумовлені договором поставки № 19/3/11
від 17.10.2011р. Дана господарська операція
між позивачем та ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент» підтверджується
видатковими та податковими накладними
(№105 від 03.11.11 р. на суму 15208,0 (в т.ч. ПДВ
2534,67грн.), № 259 від 08.11.11р. на суму 19779,0
грн. (в т.ч. ПДВ 3 296,5 грн.), №411 від 11.11.11 р.
на суму 234050,0 грн.(в т.ч. ПДВ 39008,33грн.),
№557 від 16.11.11 р. на суму 2853,13 грн. (в т.ч.
ПДВ 475,18н.), №1011 від 29.11.11 р. на суму 63 570,0
грн. (в т.ч. ПДВ 10595,07 грн.), № 1090 від 30.11.11
р. на суму 45 750,64 грн.(в т.ч. ПДВ 7 625,11 грн.),
на загальну суму 381 210,77 грн. та
проведеними згідно досліджених в суді
платіжних доручень: № 257 від 14.12.11р. на
суму 98000,0 грн., №2458 від 14.12.11р. на суму
92050,0 грн., № 143 від 23.12.11 р. на суму 39000,0
грн., № 269 від 23.12.11 р. на суму 51 161,22 грн.,
№ 142 від 23.12.11 р. на суму 70 000,0 грн., № 285
від 28.12.11 р. на суму 31000,0 грн.,
розрахунками. Транспортування ТМЦ в
адресу Позивача здійснено
перевізником ТОВ «Ніколь», відповідно
до укладеного між ним та позивачем
договору й підтверджується
товаро-транспортними накладними,
подорожними листами, витягами з
наказів про відрядження водіїв,
посвідченнями про відрядження водіїв
та актом прийому - здачі послу з
автоперевезення.

Неможливо погодитись з доводами
Відповідача в обґрунтування
неправомірності формування
податкового кредиту позивачем факт
анулювання свідоцтва платника ПДВ у
ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» тому,
що відповідно до зазначеної в акті
перевірки від 19.06.13р. інформації,
свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Ейс
констракшен менеджмент» від 17.11.2009р.
№100255060 анульовано 06.09.2012р., в той час як
право на податковий кредит у ПП «ЦСБО»
виникло у листопаді 2011р.

Господарські відносини позивача з ПП
«Біко Агротрейд» (м. Київ) зумовлені
договором поставки № 20/2/11 від 20.01.2012р.
Відповідно до видаткових та
податкових накладних (№20 від 01.12.11р. на
суму 95 995,25 грн. (в т.ч. ПДВ 15 999,21 грн.), № 124
від 06.12.11 р. на суму 130 805,45 грн. (в т.ч. ПДВ
21800,91 грн.), № 755 від 30.12.11 р. на суму 126 264,34
грн. (в т.ч. ПДВ 21044,06 грн.), ПП«Біко
Агротрейд» було поставлено позивачу
ТМЦ на загальну суму 353 065,04 грн.
Фактичне та реальне проведення даних
господарських операцій між позивачем
та постачальником свідчать наявні в
матеріалах справи та досліджені судом
первинні документи (договір поставки,
договір перевезення, видаткові та
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні та
подорожні листи, витяги з наказів про
відрядження водіїв, акти
здачі-прийняття послуг з перевезення
вантажів). Розрахунки між суб'єктами
господарювання були проведені в
повному обсязі згідно платіжних
доручень: № 95 від 02.11.11р. на суму 50000,0
грн., № 96 від 02.11.11 р. на суму 30000,0 грн., №
104 від 09.11.11 р. на суму 83000,0 грн., № 111 від
11.11.11 р. на суму 39693,4 грн., № 123 від 30.11.11 р.
на суму 50000,0 грн.

Господарські відносини позивача з ТОВ
«Лідерком» (м. Київ) зумовлені
договорами № 17/2/11, №17/3/11 від 30.09.11р. та
№ 20/1/11 від 20.10.2011р. про надання послуг.
Досліджені в суді документи
підтверджують факт повного виконання
договорів (акти здачі -прийнятт робіт
від 31.10.11р., 01.11.11 р., 30.11.11р., 30.12.11р., 30.12.11 р.
на загальну суму 455 204,34грн., платіжні
доручення № 112 від 11.11.11р., № 227 від
15.11.11р., № 129 та №130 від 07.12.11р., №255 від
14.12.11р.,№ 256 від 14.12.11р., № 7 від 16.01.12р., № 25
від 23.02.12р., податкові накладні № 751 від
31.10.11 р. на суму 83 771,89 грн. (в т.ч. ПДВ 13 961,98
грн.), № 23 від 01.11.11 р. на суму 54 825,0 грн. (в
т.ч. ПДВ 9 137,5 грн.), № 983 від 31.12.11 р. на
суму 64 520,0 грн. (в т.ч. ПДВ 10 753,33 грн.) та №
982 від 30.12.11р. на суму 182 376,0 грн. (в т.ч. ПДВ
30 396,0 грн.).

Безпідставними, на думку колегії є
доводи Відповідача в обґрунтування
неправомірності формування
податкового кредиту позивачем факт
анулювання свідоцтва платника ПДВ у
ТОВ «Лідерком» тому, що відповідно до
зазначеної в акті перевірки від 19.06.13р.
інформації, свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Лідерком» від 25.07.2007р. №100055224
анульовано 03.08.2013р., в той час як право
на податковий кредит у ПП «ЦСБО»
виникло у листопаді, грудні 2011р.

Господарські відносини позивача з ПП
«СМУ-600» (м. Київ) зумовлені договором
поставки № 20/2/11 від 20.10.2011р. Відповідно
до видаткових та податкових накладних
(№19 від 01.12.11р. на суму 86861,82 грн. (в т.ч.
ПДВ 14476,97 грн.), № 110 від 05.12.11 р. на суму 40
953,18 грн. (в т.ч. ПДВ 6825,53 грн.), № 279 від
09.12.11 р. на суму 77417,14 грн.

(в т.ч. ПДВ 12 902,86 грн.), № 876 від 30.12.11 р. на
суму 138 451,25 грн. ( в т.ч. ПДВ 23 075,21 грн.), ПП
«СМУ-600» поставив позивачу ТМЦ на
загальну суму 343 683,39 грн. Фактичне та
реальне проведення даних
господарських операцій між позивачем
та постачальником свідчать наявні в
матеріалах справи та досліджені судом
первинні документи (договір поставки,
договір перевезення ТМЦ ТОВ «Ніколь»,
договір оренди транспортного засобу
ТОВ «Ніколь», видаткові та податкові
накладні, товарно-транспортні накладні
та подорожні листи, витяги з наказів
про відрядження водіїв, акти
здачі-прийняття послуг з перевезення
вантажів). Розрахунки між суб'єктами
господарювання були проведені в
повному обсязі згідно платіжних
доручень: № 132, № 133 та № 134 від 09.12.11р.,
№253 від 12.12.11 р., № 288 від 29.12.11 р., № 150 від
23.02.12р.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач, як платник податку на додану
вартість, правомірно, у відповідності
до вимог ст.198 Податкового кодексу
України, відніс до свого податкового
кредиту за вересень 2010 року, жовтень,
листопад та грудень 2011 суми сплаченого
постачальникам податку на додану
вартість у складі вартості матеріалів
та послуг ПП «Один Два Три», ТОВ
«Викуп», ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент», ПП «Біко Агротрейд», ТОВ
«Лідерком», ПП «СМУ-600» на загальну суму
342596,0 грн.грн.

Колегія суддів приходить до висновку
про безпідставність посилання
Бердичівської ОДПІ в обґрунтування
апеляційних вимог зазначення в
товарно-транспортних накладних на
перевезення ТМЦ для ПП «ЦСБО» пункт
розвантаження товарів - с. Жидичин, що
не відповідає фактичній та юридичній
адресі отримувача товарів - м. Бердичів.
Досліджений в судовому засіданні
договір оренди приміщення № 02-1/11від
10.01.2011р., укладений між ПП «ЦСБО» та ФОП
ОСОБА_5 (м. Луцьк) свідчить про те, що
позивачу належить складське
приміщення по АДРЕСА_1 на праві оренди,
а тому ТМЦ доставлялися саме в цей
населений пункт. Даний факт спростовує
доводи Відповідача щодо доставки ТМЦ
не за тією адресою, та свідчить про
правомірне відображення перевізником
(ТОВ «Ніколь») цього факту в
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листах.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неприйняття як доказу копій протоколів
допитів громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8
та ОСОБА_9, про які зазначено в актах
перевірок ДПІ про неможливість
проведення зустрічних звірок від
17.05.2013р., 13.05.2013р.,16.05.2013р., оскільки
відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи, є
вирок у кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили лише в питаннях,
чи мало місце діяння та чи вчинено воно
цією особою.

Відповідно до ст. 205 Кримінального
кодексу України, фіктивне
підприємництво - це створення або
придбання суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) з метою
прикриття незаконної діяльності або
здійснення видів діяльності, щодо яких
є заборона. Факт фіктивного
підприємництва встановлюється в
порядку кримінального судочинства.
Податковим органом не надано суду
вироку в кримінальній справі щодо
фіктивного підприємництва
контрагентів позивача та не надано
пояснень в межах якої кримінальної
справи відбиралися пояснення у
свідків.

З урахуванням рішення Європейського
суду з прав людини від 09.01.2007 р. у справі
«Інтерсплав проти України» (де
зазначено, що у разі наявності у
державних органів інформації про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб за
відсутності зловживання з їх боку),
податковими органами, на обліку яких
знаходяться контрагенти позивача, не
вжито будь-яких заходів з припинення
їхньої діяльності.

Податковий кодекс не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Загальним
принципом юридичної відповідальності
є вина в порушенні законодавчо
встановленого імперативного правила
поведінки. Закон не передбачає
відповідальності за винні дії іншої
особи.

Надання податковому органу всіх
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, звільняє позивача від
відповідальності за порушення правил
оподаткування іншими суб'єктами
господарювання (контрагентами, чи
контрагентами його контрагентів).

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами по
справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "27"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення
виготовлено "12" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "ЦСБО"
вул.К.Лібкнехта,32/1,м.Бердичів,Житомирсь
ка область,13300

3- відповідачу/відповідачам:
Бердичівська об"єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області
вул.Б.Хмельницького,24-а,м.Бердичів,Жито
мирська область,13312