Справа № 813/845/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/845/14
о 10 год., 40 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд,
головуючий суддя Гавдик З.В., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за
позовом Прокурора Жовківського району
Львівської області, прокурор - Бойко
Н.І. (довіреність № 77вих-14 від 11.01.2014
року)до Жовківської районної ради
Львівській області, представник - не
прибувпро визнання протиправним і
скасування рішення № 7 від 29.01.2013 року
Прокурор Жовківського району
Львівської області звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Жовківської районної ради Львівської
області про визнання неправомірним і
скасування рішення № 7 «Про заборону
діяльності місцевих осередків
Комуністичної партії України та Партії
регіонів на території Жовківського
району Львівської області» від 29.01.2014
Позовні вимоги обґрунтовані вимогами
ст. 19 Конституції України, а також
вимогами Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та Закону
України «Про прокуратуру». Спірне
рішення є протиправними, оскільки
статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування та
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.03.2002 року, визначено
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, такі є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
України і законах України. Такої ж
правової позиції дотримувався
Конституційний Суд України у рішенні
від 16.04.2009 року.

До повноважень відповідача не
віднесено вирішення питань щодо
заборони осередків партій, які
безпосередньо не пов'язані з
життєдіяльністю відповідної
територіальної громади, яку
представляє відповідач.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд
адміністративний позов задоволити
позов повністю.

Відповідач не забезпечив прибуття
уповноваженого представника в судове
засідання, заперечення проти позову не
подав, хоча був повідомлений належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення за № 047.
Відповідачем надано суду клопотання
про розгляд справи без участі його
представника, при вирішені справи
покладається на думку суду.

Заслухавши обґрунтування прокурора,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

29.01.2014 року Жовківська районна рада
Львівської області на позачерговій 29
сесії VI демократичного скликання
прийняла рішення за № 7 «Про заборону
діяльності місцевих осередків
Комуністичної партії України та Партії
регіонів на території Жовківського
району Львівської області», яким
враховуючи пропозицію депутата
Жовківської районної ради М.Дмитріва
та керуючись ч. 2 ст. 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішено:

1. Заборонити на території Жовківського
району Львівської області діяльність
місцевих осередків Комуністичної
партії України та Партії регіонів як
таких, що суперечать національним
інтересам та порушують права свободи
громадян України.

2. Звернутись до Жовківського
районного управління юстиції
Львівської області з пропозицією зняти
з реєстрації місцеві організації
Комуністичної партії України та Партії
регіонів.

3. Контроль за виконанням даного
рішення покласти на постійну комісію з
питань законності, правопорядку,
дотримання прав людини,захисту прав
споживачів (М.Бадан).

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№ 280/97-ВР від 21.05.1997 року, із змінами і
доповненнями, Законом України «Про
прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року, із
змінами і доповненнями, Європейської
хартії місцевого самоврядування,
ратифікованою Україною 15.07.1997 року, КАС
України.

Згідно ст. 7 Конституції України, в
Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування.

Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 144 Конституції України,
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Статтею 43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»
законодавцем встановлено перелік
питань (виключна компетенція), які
вирішують виключно на пленарних
засіданнях районної, обласної ради.

Згідно ст. 73 цього ж Закону, акти ради,
сільського, селищного, міського голови,
голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Згідно ст. 3 Європейської хартії
місцевого самоврядування, місцеве
самоврядування означає право і
спроможність органів місцевого
самоврядування в межах закону
здійснювати регулювання і управління
суттєвою часткою суспільних справ, які
належать до їхньої компетенції, в
інтересах місцевого населення.

Згідно ст. 4 цієї ж Хартії, головні
повноваження і функції місцевих
властей визначаються конституцією або
законом. Однак це положення не
перешкоджає наділенню місцевих
властей повноваженнями і функціями для
спеціальних цілей відповідно до
закону.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
політичні партії в Україні», політичні
партії провадять свою діяльність
відповідно до Конституції України,
цього Закону, а також інших законів
України та згідно із партійним
статутом, прийнятим у визначеному цим
Законом порядку.

Політичні партії в Україні створюються
і діють тільки із всеукраїнським
статусом.

Згідно ст. 5 цього ж Закону, утворення і
діяльність політичних партій
забороняється, якщо їх програмні цілі
або дії спрямовані на: 1) ліквідацію
незалежності України; 2) зміну
конституційного ладу насильницьким
шляхом; 3) порушення суверенітету і
територіальної цілісності України; 4)
підрив безпеки держави; 5) незаконне
захоплення державної влади; 6)
пропаганду війни, насильства,
розпалювання міжетнічної, расової чи
релігійної ворожнечі; 7) посягання на
права і свободи людини; 8) посягання на
здоров'я населення. Політичні партії не
можуть мати воєнізованих формувань.
Діяльність політичної партії може бути
заборонена лише за рішенням суду. В
першій інстанції справу про заборону
політичної партії розглядає Верховний
Суд України.

Згідно ст. 19 цього ж Закону, у разі
порушення політичними партіями
Конституції України, цього та інших
законів України до них можуть бути
вжиті такі заходи: 1) попередження про
недопущення незаконної діяльності; 2)
заборона політичної партії.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Важливою ознакою демократичного
устрою держави, складовою її
конституційного ладу є місцеве
самоврядування, яке визнається і
гарантується на конституційному рівні
та є однією із форм здійснення
народовладдя.

Суд звертає увагу на те, що Україна є
демократичною, правовою державою, в
якій визнається і гарантується місцеве
самоврядування, що є правом
територіальної громади в тому числі
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Територіальна
громада здійснює місцеве
самоврядування в порядку,
встановленому законом, безпосередньо
або через органи місцевого
самоврядування, які в межах
повноважень, визначених законом,
приймають рішення, що є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Конституційне призначення місцевого
самоврядування полягає у праві
територіальних громад як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування (ради та їх
виконавчі органи) самостійно
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.

Органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірне рішення не узгоджується із
межами повноважень відповідача згідно
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні». Європейської хартії
місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Статтею 4 Європейської хартії
місцевого самоврядування, визначено,
що головні повноваження і функції
місцевих властей визначаються
конституцією або законом та це не
перешкоджає наділенню місцевих
властей повноваженнями і функціями для
спеціальних цілей відповідно до
закону.

Відповідач не підтвердив, якою нормою
конституції чи закону його наділено
повноваженнями приймати спірне
рішення, яким вирішено заборонити
діяльність місцевих осередків партій,
звернутися із пропозицією про зняття з
реєстрації місцевих організацій
партій.

Спірне рішення також не узгоджується
із ст. 3 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка передбачає, що
органи місцевого самоврядування
повинні діяти в рамках закону.

Судом враховуються обґрунтування
прокурором позовних вимог щодо
визнання протиправним і скасування
спірного рішення, оскільки питання, які
вирішив відповідач у цьому ж рішенні
згідно Конституції України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», а також Європейської хартії
місцевого самоврядування не належать
до повноважень відповідача. Спірне
рішення прийнято не на підставі, не в
межах повноважень та не у спосіб, що
передбачені згаданими нормами,
оскільки законодавцем визначено
перелік питань, які включені у виключну
компетенцію відповідача і вирішуються
на пленарних засіданнях.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 162
КАС України, позовні вимоги прокурора
про визнання протиправним і скасування
рішення 29-сесії VІ-го демократичного
скликання Жовківської районної ради
Львівській області № 7 від 29.01.2014 року
«Про заборону діяльності місцевих
осередків Комуністичної партії
України та Партії регіонів на
території Жовківського району
Львівської області» підлягають
задоволенню повністю.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Відповідачем
не надано належних та допустимих
доказів правомірності спірного
рішення та обґрунтованості
заперечення позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Правила ст. 94 КАС України про розподіл
судових витрат не застосовується.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення 29-сесії VІ-го демократичного
скликання Жовківської районної ради
Львівській області № 7 від 29.01.2014 року
«Про заборону діяльності місцевих
осередків Комуністичної партії
України та Партії регіонів на
території Жовківського району
Львівської області».

Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному
обсязі 17.02.2014 року.

Суддя
Гавдик
З.В.