Справа № 2а-17/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/40568/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Київської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не розгляду заяви позивача від
25.12.2007 на пленарному засіданні,
зобов'язати Київську міську раду у
місячний строк з моменту вступу
рішення суду у законну силу розглянути
на пленарному засідання заяву позивача
про приватизацію земельної ділянки
площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Київською міською радою всупереч
положенням частини другої статті 118
Земельного кодексу України у місячний
строк не прийнято рішення за
результатами розгляду заяви позивача
про приватизацію земельної ділянки,
яка перебуває у його користуванні.

Постановою Дарницького районного суду
міста Києва від 25 березня 2010 року позов
задоволено: визнано протиправною
бездіяльність Київської міської ради,
яка не розглянула заяву ОСОБА_2 від
25.12.2007 про приватизацію ним земельної
ділянки площею 0,08 га по АДРЕСА_1;
зобов'язано Київську міську раду у
місячний строк з моменту вступу
рішення у законну силу розглянути на
пленарному засіданні заяву ОСОБА_2 від
25.12.2007 про приватизацію земельної
ділянки площею 0,10 га, яка перебуває у
його користуванні, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року постанову Дарницького районного
суду міста Києва від 25 березня 2010 року
скасовано; прийнято нову, якою у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
суду першої інстанції, яку вважає
законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 25.12.2007 позивачем до
Київської міської ради подано заяву
про приватизацію земельної ділянки
площею 0,10 га, яка перебуває у його
користуванні, в якій позивач із
посиланням на частину другу статті 118
Земельного кодексу України просив
передати йому земельну ділянку у
власність.

Вказуючи на відсутність факту
прийняття Київською міською радою
будь-якого рішення за результатами
розгляду вказаної заяви, позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наявності ознак
протиправної бездіяльності Київської
міської ради, яка полягає у відсутності
факту прийняття рішення за
результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про
приватизацію земельної ділянки. Так,
судом першої інстанції вказано на
необґрунтованість посилання
відповідача на те, що Київська міська
рада спрямувала заяву позивача до
Головного управління земельних
ресурсів, оскільки, за посиланням суду
першої інстанції, органом,
уповноваженим приймати рішення про
приватизацію земельної ділянки є
безпосередньо Київська міська рада.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з відсутності ознак
протиправної бездіяльності Київської
міської ради, оскільки позивачем при
поданні заяви про приватизацію
земельної ділянки не дотримано вимог
пункту 7 Порядку набуття права на землю
юридичними особами та громадянами в м.
Києві, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 14.03.2002
№313/1747, чинного на момент виникнення
спірних правовідносин, в частині
надання нотаріально посвідченої копії
згоди землекористування, ксерокопію
паспорта громадянина та схему
розташування земельної ділянки. Так,
вказуючи на те, що на пленарному
засіданні сесії Київської міської ради
розглядаються не безпосередньо заяви
громадян про приватизацію земельних
ділянок, а належним чином підготовлені
технічні матеріали та документи, що
підтверджують розмір земельної
ділянки, які, у свою чергу, позивачем не
надано, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із вказаними висновками суду
апеляційної інстанції та вказує на
помилкове скасування судом
апеляційної інстанції законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 116
Земельного кодексу України набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Пунктом "а" частини третьої статті 116
Земельного кодексу України
встановлено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі, зокрема,
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до частин першої, другої
статті 118 Земельного кодексу України в
редакції, чинній на момент подання
заяви про приватизацію земельної
ділянки, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

До повноважень Київської і
Севастопольської міських рад у галузі
земельних відносин на їх території
належить передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу (пункт "б" статті 9
Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються, зокрема, питання
регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини другої статті 118
та частини другої статті 140 Конституції
України особливості здійснення
виконавчої влади і місцевого
самоврядування в містах Києві та
Севастополі визначаються окремими
законами України.

Так, Закон України "Про столицю України
- місто-герой Київ" визначає
спеціальний статус міста Києва як
столиці України, особливості
здійснення виконавчої влади та
місцевого самоврядування у місті
відповідно до Конституції України та
законів України.

Офіційне тлумачення окремих положень
цього Закону надав Конституційний Суд
України, зокрема, Рішенням від 25 грудня
2003 року № 21-рп/2003. Так, Конституційним
Судом України зазначено, що Київська
міська державна адміністрація є єдиним
в організаційному відношенні органом,
який виконує функції виконавчого
органу Київради та паралельно функції
місцевого органу виконавчої влади. З
питань, віднесених до відання
місцевого самоврядування, цей орган
підзвітний і підконтрольний Київраді,
а з питань здійснення повноважень у
сфері виконавчої влади - Кабінету
Міністрів України.

Згідно з підпунктом 8 пункту «б»
частини першої статті 33 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження,
зокрема підготовка висновків щодо
надання або вилучення в установленому
законом порядку земельних ділянок, що
проводиться органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 3.12 пункту 3
Положення про Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 19.12.2002 №182/342 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), Головне управління
земельних ресурсів відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
готує та подає в установленому порядку
проекти рішень Київради, розпоряджень
Київського міського голови,
розпорядження виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), а також подає свої
висновки з питань передачі земельних
ділянок у власність громадян та
юридичних осіб.

Згідно з пунктом 6.3 Порядку набуття
права на землю юридичними особами та
громадянами в м. Києві, затвердженого
рішенням Київської міської ради від
14.03.2002 №313/1747 Управління земельних
ресурсів розглядає подані матеріали і
готує проект рішення Київської міської
ради про приватизацію земельної
ділянки.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що Головне управління земельних
ресурсів є органом, уповноваженим
готувати висновки щодо надання
земельних ділянок в установленому
законом порядку.

У той же час, органом, уповноваженим
приймати рішення за результатами
розгляду заяви про приватизацію
земельної ділянки в силу положень
частини другої статті 118 Кодексу
адміністративного судочинства України
у спірних правовідносинах є
безпосередньо Київська міська рада.

Частина друга статті 118 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, містять імперативні
положення щодо строку, протягом якого
уповноважений орган має прийняти
рішення щодо приватизації земельних
ділянок. При цьому, обов'язок
уповноваженого органу прийняти
рішення за результатами розгляду заяви
не пов'язується із будь-якими іншими
обставинами, у тому числі наявністю чи
відсутністю факту отримання
відомостей від органів земельних
ресурсів тощо.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Київською міською
радою жодного рішення за результатами
розгляду заяви позивача від 25.12.2007 про
приватизацію земельної ділянки на
пленарному засіданні ради не
приймалось.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції щодо наявності ознак
протиправної бездіяльності
відповідача, яка полягає у не розгляді
заяви ОСОБА_2 від 25.12.2007 про
приватизацію ним земельної ділянки
площею 0,08 га по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
вказує на помилкове скасування судом
апеляційної інстанції законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції.

Одночасно з викладеним, колегія суддів
вказує на необґрунтованість посилання
суду апеляційної інстанції на
недотримання позивачем вимог пункту 7
Порядку набуття права на землю
юридичними особами та громадянами в м.
Києві, оскільки зазначеним пунктом
врегульовано питання передачі
громадянам безоплатно у власність або
надання в оренду ділянок для
будівництва і обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), ведення
садівництва, індивідуального дачного
та гаражного будівництва, у той час як
питання приватизації земельних
ділянок громадянами України для
будівництва та обслуговування жилих
будинків і господарських будівель,
гаражного і дачного будівництва та
ведення садівництва врегульовано
пунктом 6 зазначеного Порядку.

Відповідно до частини першої статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року скасувати, а постанову
Дарницького районного суду міста Києва
від 25 березня 2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

З оригіналом згідно.

Помічник судді
О.С. Коломацька