Справа № 308/18082/13-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

Головуючої - судді Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області про зобов'язання проведення
перерахунку розміру пенсії, стягнення
невиплаченої суми та стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області та
просив зобов'язати провести йому
пенсії за віком, починаючи з 7.11.2012 року
з урахуванням заробітної плати в
період з 1.01.1981 року по 31.12.1985 року,
отриманої на Закарпатському обласному
виробничому художньо-оформлювальному
комбінаті та заробітної плати по
сумісництву згідно довідки виданої
управлінням освіти молоді та спорту
Тячівської районної адміністрації
№13413 від 17.12.2012 року за 01.01.1981 по 01.02.1982
рр. в Буштинській середній школі І-ІІІ
ступеня, стягнути з відповідача на
користь позивача недоплаченої пенсії
відповідно до перерахунку з 07.11.2012 року
по день розгляду справи та моральної
шкоди в розмірі 10 000 грн., судові
витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю та
просив їх задовольнити.

Представник Управління пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заперечення, відповідно до якого
просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач отримує
пенсію за віком, обчислену відповідно
до ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Так, матеріали справи свідчать, що
ОСОБА_1 працював в Закарпатському
обласному художньо-оформлювальному
комбінаті головним художником у
період з 1981р. по 1985р., що
підтверджується довідками №22 від
10.02.1986 року, №23 від 10.02.1986 року, №24 від
10.02.1986 року, №25 від 10.02.1986 року, №26 від 1986
року виданих Закарпатським обласним
виробничим художньо-оформлювальним
комбінатом.

Відповідно до довідки №14 від 10.02.2008
року КП «Закарпатський
ремонтно-виробничий комбінат» про
заробіток для обчислення пенсії видана
ОСОБА_1 про те, що його заробіток, який
враховується при обчисленні пенсії
склав 0,36251 грн. за період 1981 по 1985 рр.

Вищевказані довідки позивачем було
надані до Управління пенсійного фонду
України в м. Ужгороді для нарахування
пенсії.

Листом від 15.04.2013 року за № 08/11-22
управління Пенсійного Фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області
відмовило позивачу в перерахунку
пенсії на підставі довідки КП
«Закарпатськийй ремонтно-виробничий
комбінат» №14 від 10.02.2008 року у зв'язку з
тим, що неможливо провести перевірку
з ліквідацією підприємства та
відсутністю в архівах міста Мукачева
документів вище згаданого
підприємства.

Суд не може погодитися з діями
відповідача щодо перерахунку пенсії
ОСОБА_1 так, як відповідачем не було
взято до уваги довідки №22 від 10.02.1986
року, №23 від 10.02.1986 року, №24 від 10.02.1986
року, №25 від 10.02.1986 року, №26 від 1986 року
виданих Закарпатським обласним
виробничим художньо-оформлювальним
комбінатом.

Враховуючи вищенаведене, вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно вимоги про
відшкодування моральної шкоди, суд
виходить з того, що відповідно до ст. 56
Конституції України кожен має право
на відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав; моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сімї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

При цьому, Пленум Верховного Суду
України у своїй Постанові № 4 від 31
березня 1995 року Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди роз'яснив, що
моральною шкодою є втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається залежно
від характеру правопорушення, глибини
фізичних та духовних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
суттєве значення.

Крім того, Верховний Суд України у
вищевказаній постанові Пленуму (п. 4)
зазначає, що в позовній заяві про
відшкодування моральної шкоди повинні
бути зазначені обставини того, у чому
полягає моральна шкода, якими діями,
рішеннями вона завдана та якими
доказами вона підтверджена. Факт
заподіяння шкоди доводить позивач.

В матеріалах справи відсутні докази,
які підтверджували б наявність
причинного зв'язку між неправомірними
діями відповідача та стражданнями,
приниженнями, моральними
переживаннями позивача, а також
позивачем не надано жодних доказів в
обґрунтування розміру моральної шкоди
10 000 грн., яку він просить стягнути.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не доведено обставин і
підстав, які зумовлюють наявність
моральної шкоди, позивачем не
надано жодних змістовних обґрунтувань
та належних доказів заподіяння йому
моральної шкоди.

На підставі ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", керуючись ст.
ст.3,4,11,12,19,160-163,183-2 КАС України, суд, -

П
О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області про зобов'язання
проведення перерахунку розміру пенсії,
стягнення невиплаченої суми та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області провести ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю АДРЕСА_1
перерахунок пенсії за віком, починаючи
з 07.11.2012 року з урахуванням заробітної
плати в період з 01.01.1981 року по 31.12.1985
року, отриманої на Закарпатському
обласному виробничому
художньо-оформлювальному комбінаті на
основі довідки Колективного
підприємства "Закарпатський
ремонтно-виробничий комбінат"
(правонаступника Закарпатського
обласного виробничого
художньо-оформлювального комбінату)
від 14.02.2008 року за №14 та заробітної
плати по сумісництву.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області на користь ОСОБА_1 недоплаченої
пенсії відповідно до перерахунку з
07.11.2012 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 114,70 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лемак
О.В.