Справа № 809/489/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.
Справа № 809/489/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю представника позивача
Гарасимика Т.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: прокурора
Городенківського району
Івано-Франківської області

до відповідача: Городенківської
районної ради

про визнання протиправним і
скасування рішення Городенківської
районної ради №405-21/2014 від 05.02.2014 року
"Про звернення до членів партії
регіонів",-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Городенківського району
Івано-Франківської області (надалі -
позивач) звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Городенківської районної ради (надалі -
відповідач) про визнання протиправним
і скасування рішення Городенківської
районної ради №405-21/2014 від 05.02.2014 року
"Про звернення до членів партії
регіонів" (а.с.5-9).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішення 21 сесії 6 демократичного
скликання №405-21/2014 від 05.02.2014 року
Городенківської районної ради
прийняте в порушення вимог Конституції
України та Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", оскільки
вирішення вказаних у ньому питань не
входить до компетенції органів
місцевого самоврядування, зокрема,
шляхом оформлення його у формі рішення
районної ради. Також, позивач вважає, що
районна рада не уповноважена
здійснювати контроль за діяльністю
політичних партій, не може забороняти
їх діяльність.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте направив
на адресу суду клопотання про розгляд
справи без його участі (а.с. 19). Наданим
правом на подання заперечення проти
позову не скористався.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатись і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вбачає за можливе
розглянути справу на підставі наявних
доказів за відсутності відповідача.

Суд заслухав пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
''Про прокуратуру'' прокурорський
нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про прокуратуру" предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
зокрема, відповідність актів, що
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" передбачено,
що прокурор, без внесення подання, може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним дій, рішень чи окремих
його положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Як встановлено в судовому засіданні,
виявлені порушення стали підставою для
звернення прокурора Городенківського
району до суду з даним
адміністративним позовом.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

При цьому, статтею 5 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що в систему місцевого
самоврядування, серед інших, входять
районні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Главою 4 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлені
повноваження районних та обласних рад.
Зокрема статтею 43 даного Закону
визначено перелік питань, які
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях районної чи обласної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 "У справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) надано офіційне
тлумачення ч.2 ст.19 Конституції України.
Конституційний суд зокрема зазначив,
що органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, ратифікованої Законом
України "Про ратифікацію Європейської
хартії місцевого самоврядування"
№452/97-ВР від 15.07.1997 року, яка встановлює,
що головні повноваження і функції
органів місцевого самоврядування
визначаються конституцією або законом;
органи місцевого самоврядування в
межах закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Судом встановлено, що 05.02.2014 року на
засіданні двадцять першої сесії
шостого демократичного скликання
Городенківської районної ради
прийнято рішення №405-21/2014 від 05.02.2014
року "Про звернення до членів партії
регіонів".

Згідно з резолютивною частиною рішення
Городенківська районна рада вирішила:

1. Схвалити звернення районної ради до
членів Городенківської організації
Партії регіонів (додається).

2. Текст звернення опублікувати в
районній газеті "Край" та оприлюднити в
інших засобах масової інформації.

3. Контроль за виконанням цього рішення
покласти на заступника голови районної
ради Ю. Лахмана.

Як зазначено попередньо, стаття 43
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначає
обсяг питань, що вирішуються районними
радами на пленарних засіданнях.
Перелік виключної компетенції у
відповідних правовідносинах включає в
себе 37 пунктів частини першої і 4 пункти
частини третьої статті 43 даного Закону.
Тобто компетенція районних рад є
правовою формою виразу їх функцій, і
водночас служить і правовим засобом їх
реалізації.

Крім того, Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні" надає
можливість районним радам розглядати і
вирішувати й інші питання, віднесені до
їх відання Конституцією та законами
України (ч. 2 ст. 43). Тобто, знову ж таки
Закон закріплює можливість вирішення
не будь-яких інших питань, а тільки тих,
які законодавчо віднесені до
повноважень відповідної ради.

При цьому, не встановлено жодної норми
матеріального права, яка б наділяла
районну раду повноваженнями
вирішувати на пленарних засіданнях
питання, викладені в оскаржуваному
рішенні.

Стаття 15 Конституції України визначає,
що держава гарантує свободу політичної
діяльності, не забороненою
Конституцією і законами України.

В пункті 3.1 резолютивної частини
рішення у справі № 2рп/2007 від 12.06.2007
року, Конституційний Суд України
зазначив про те, що право громадян на
свободу об'єднання у політичні партії
для здійснення і захисту своїх прав і
свобод та задоволення політичних,
економічних, соціальних, культурних та
інших інтересів визначається і
гарантується Конституцією України. В
Законі закріплено конституційну норму,
за якою встановлення обмежень цього
права допускається в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку, охорони здоров'я населення або
захисту прав і свобод інших людей, а
також в інших випадках, передбачених
Основним Законом України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про політичні партії в Україні", право
громадян на свободу об'єднання у
політичні партії для здійснення і
захисту своїх прав і свобод та
задоволення політичних, економічних,
соціальних, культурних та інших
інтересів визначається і гарантується
Конституцією України. Встановлення
обмежень цього права допускається
відповідно до Конституції України в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку, охорони здоров'я
населення або захисту прав і свобод
інших людей, а також в інших випадках,
передбачених Конституцією України.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про
політичні партії в Україні" політичні
партії є рівними перед законом. Органам
державної влади, органам місцевого
самоврядування, їх посадовим особам
заборонено виокремлювати у своєму
ставленні певні політичні партії чи
надавати їм привілеї, а також сприяти
політичним партіям, якщо інше не
передбачено законом, у провадженні їх
діяльності. Втручання з боку органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування або їх посадових осіб у
створення і внутрішню діяльність
політичних партій та їх місцевих
осередків забороняється, за винятком
випадків, передбачених цим Законом.

Політична партія може бути за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань чи Генерального прокурора
України заборонена в судовому порядку
у випадку порушення вимог щодо
створення і діяльності політичних
партій, встановлених Конституцією
України, цим та іншими законами
України, що передбачено частиною
першою статті 21 Закону України "Про
політичні партії в Україні".

Поряд з цим, частиною третьою статті 5
Закону України "Про політичні партії в
Україні" визначено, що діяльність
політичної партії може бути заборонена
лише за рішенням суду. В першій
інстанції справу про заборону
політичної партії розглядає Верховний
Суд України.

Таким чином, рішення Городенківської
районної ради з даного питання є
протиправним, оскільки районна рада, як
і обласна, не здійснює контроль за
діяльністю політичних партій, не
проводить їх реєстрацію та не може
заборонити їх діяльність, оскільки
заборона діяльності партії можлива
тільки за рішенням суду.

Крім цього, відповідно до абзацу 6
статті 6 Закону України "Про політичні
партії в Україні", громадянин України
має право в будь-який час зупинити чи
припинити своє членство в політичній
партії шляхом подання заяви до
відповідних статутних органів
політичної партії. Членство в
політичній партії зупиняється чи
припиняється з дня подання такої заяви
та не потребує додаткових рішень.

Статтею 4 вказаного Закону заборонено
органам державної влади, органам
місцевого самоврядування, їх посадовим
особам виокремлювати у своєму
ставленні певні політичні партії чи
надавати їм привілеї. Втручання з боку
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування або їх
посадових осіб у створення і внутрішню
діяльність політичних партій та їх
місцевих осередків також
забороняється.

Право на вільне об'єднання у політичні
партії та свободу політичної
діяльності також гарантується
статтями 15, 36 Конституції України.

Враховуючи, що пункти 2 і 3 рішення
відповідача №405-21/2014 від 05.02.2014 року "Про
звернення до членів партії регіонів"
носять похідний,
організаційно-розпорядчий характер,
спрямований на оприлюднення рішення
районної ради та контроль за його
виконанням, відтак оскаржуване рішення
підлягає скасуванню повністю.

При розгляді і вирішенні
адміністративної справи по суті судом
встановлено, що оскаржуване рішення
прийнято поза межами повноважень та не
в спосіб, визначених Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до задоволення
в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати рішення Городенківської
районної ради №405-21/2014 від 05.02.2014 року
"Про звернення до членів партії
регіонів".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя: /підпис/
Грицюк П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 21.02.2014 року.