Справа № 712/15489/13-а
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/499/13
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі

головуючого-судді
Мельник І.О.

при секретарі
Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про визнання дій
протиправними та зобов»язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19.11.2013 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання дій протиправними та
зобов»язання вчинити дії, посилаючись
на те, що він У 1998-1999 роках в АДРЕСА_1. В
цей період позивач отримував пенсію за
віком та як пенсіонер перебував на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Соснівському районі м.
Черкаси. В листопаді 1999 року позивач
виїхав на постійне місце проживання до
Ізраїля, у зв'язку із чим, йому була
припинена пенсія. 31.07.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Черкасах Черкаської
області з питанням про відновлення
виплати пенсії при виїзді за кордон,
починаючи з 07.10.2009 року Проте, йому було
відмовлено у виплаті, оскільки у
органів Пенсійного фонду немає
законних підстав для виплати пенсії
пенсіонерам, які постійно проживають
за кордоном. Позивач не згоден з
зазначеною вище відповіддю, тому
змушений звернутися до суду за
захистом порушених прав. Просить
визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області щодо відмови в проведенні
відновлення нарахування та виплати
пенсії протиправними та зобов'язати
відповідача відновити нарахування та
виплату пенсії, починаючи з 07.10.2009 року.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю - ОСОБА_2 позов
підтримала та просила його
задовольнити в повному обсязі. Суду
пояснила, що посилання Управління ПФУ в
м. Черкасах на відсутність
нормативно-правового акту, що
передбачає умови, норми та механізми
виплати пенсій громадянам, що
проживають за кордоном, не є підставою
для відмови в поновленні виплати
позивачу пенсії. Відповідно до ч. 2 ст. 49
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» поновлення
виплати пенсії здійснюється за
рішенням територіального органу
Пенсійного фонду України протягом 10
днів після з»ясування обставин та
наявності умов для відновлення її
виплати. Наявність рішення
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року, яким визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення
статті 51 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року є підставою для відновлення
ОСОБА_1 виплати.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, скерував до суду
письмові заперечення.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що позивач
ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» йому призначена пенсія за
віком.

Як вбачається з письмової відповіді
УПФУ від 02.08.2013 року, позивачу було
повідомлено про те, що на даний час у
органів Пенсійного фонду немає
законних підстав для виплати пенсії
пенсіонерам, які постійно проживають
за кордоном доки не буде приведено у
відповідність до Конституції України
положень законів, які регламентують
виплату пенсій пенсіонерам, які
постійно проживають у державах, з якими
Україною не укладено відповідного
договору.

Позивач вважає, що у зв'язку з
прийняттям 07.10.2009 року Конституційним
Судом України рішення, яким було
визнано неконституційним положення п. 2
ч. 1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року, де зазначалося, що виплата
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду або за
рішенням суду припиняється: на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, йому повинно бути
поновлено виплату пенсії за віком, яку
він отримував до виїзду до Ізраїлю,
згідно з діючим законодавством
України.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року Пенсійний Фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Пунктом 2 вказаного Положення
передбачено, що в своїй діяльності
Пенсійний фонд України керується
Конституцією України та законами
України, актами Президента України та
Кабінету Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України та Міністра.

Відповідно до п. 7 Положення Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

Положенням також визначено, що
Пенсійний фонд України, як центральний
орган виконавчої влади, відповідно до
покладених на нього завдань, лише
організовує, координує та контролює
роботу його органів щодо призначення
(перерахунку) та виплати пенсій.
Спеціальних підрозділів, які
безпосередньо призначають та
виплачують пенсію, в тому числі і
колишнім військовослужбовцям, в
Пенсійному фонді не створено.

Крім того, згідно із п. 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2, не Пенсійний фонд, а саме
управління Фонду в районі, місті та
районах у містах призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 49 Закону визначено, що
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду України протягом 10 днів після
з'ясування обставин та наявності умов
для відновлення її виплати. Виплата
пенсії поновлюється в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього
Закону.

Відповідно до положень ст. 51 вказаного
Закону у разі виїзду пенсіонера на
постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед виїздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем свого
постійного проживання. Під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.4 ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян України, що
проживають за її межами, проводиться на
основі договорів (угод) з іншими
державами. Міжнародного договору між
Україною та Ізраїлем стосовно
призначення та виплати пенсії не
укладено.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009 року у справі №
1-32/2009 визнано неконституційним
положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та друге речення
ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, де
зазначалося, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється: на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

В резолютивній частині вказаного
Рішення зазначено про необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору.

На виконання зазначеного рішення були
розроблені проекти Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України» та постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку виплати пенсії громадянам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон».

Після прийняття зазначених
нормативно-правових актів, якими
передбачено порядок виплати пенсії
особам, які постійно проживають за
кордоном, органи Пенсійного фонду
України мають здійснювати пенсійні
виплати вищевказаним особам.

Крім того, судом враховується, що на
своє звернення позивачем було отримано
відповідь - роз'яснення про проведення
роботи щодо підготовки
нормативно-правових актів, спрямованих
на виконання Рішення Конституційного
Суду України, якими будуть передбачені
умови, норми і механізм виплати пенсій
громадянам, які проживають за межами у
країнах, з якими не укладено
міжнародних договорів щодо пенсійного
забезпечення. Будь-яких рішень про
відмову позивачу у поновленні виплати
його пенсії відповідачем не
приймалося, а тому немає жодних підстав
для визнання такої відмови незаконною.

Конституцією та Законами України, при
цьому права громадян не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України
закони та інші нормативно правові акти,
які визнанні неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскаржень дій чи бездіяльності, рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: 1/ на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2/ з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3/ обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4/ безсторонньо
(неупереджено); 5/ добросовісно; 6/
розсудливо; 7/ з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8/
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь - якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення;
9/ з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; 10/
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Враховуючи обставини справи,
відсутність нормативно-правових актів,
якими передбачено порядок виплати
пенсії особам, які постійно проживають
за кордоном, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 3,22,46,48, 152 Конституції
України, Рішенням КС України № 10-рп/2008
р. від 22.05.2008 р., ст. 9,11,60,69-70,86,158,160,163,186,254
КАС України, Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ", суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання дій протиправними та
зобов»язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом 10 днів в
порядку, передбаченому ст. 186 КАС
України.

Головуючий: