Справа № 822/307/14
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/307/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіФелонюк Д.Л.
при секретаріГук В.В. за
участі:позивача - ОСОБА_3 представника
позивача - ОСОБА_4 за довіреністю від
10.02.2014р. представника відповідача -
Кобери Л.В. за довіреністю №4/4/59-14 від
08.01.2014р. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області про визнання
протиправними та скасування постанов, -

У судовому засіданні проголошено
вступну і резолютивну частини
постанови згідно ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області про визнання протиправними та
скасування постанов про застосування
адміністративно-господарських штрафів
від 14.01.2014 року №038322, №038325, №038326, №038327,
№038328, №038329, №038330, №038331, №038332, №038333,
№038334, №038335, №038336, №038337, №038338, №038339,
№038340, №038341, №038342, №038343, №038344, №038345,
№038346, №038347, №038348, №038349, №038350, №038351,
№038352, №038353. Вважає постанови від 14.01.2014
року про застосування
адміністративно-господарських штрафів
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за якими передбачена
абз.3 ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" в розмірі 1700
грн. (№038322) та абз.8 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" в розмірі
340 грн. по кожній постанові (№038325 - №038353)
протиправними. Зазначає, що визначене
постановою №038322 від 14.01.2014 року
порушення вимог ст.48 Закону України
"Про автомобільний транспорт" не
відповідає дійсним обставинам справи,
оскільки у водія ОСОБА_6 були наявні всі
передбачені законодавством документи.
Вказує, що відповідачем застосовано
адміністративно-господарські штрафи у
постановах №038325-№038353 за відсутність в
транспортному засобі MERCEDES-BENZ ATEGO 1828,
реєстраційний НОМЕР_1, контрольного
пристрою (тахографа). Однак жодних
перевірок щодо наявності чи
відсутності в транспортному засобі
тахографа чи індивідуальної
контрольної книжки водія не
здійснювалося. Звертає увагу на те, що
постанови №038325 - №038353 застосовані до
позивача за одне і те ж саме порушення -
абз.8 ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт", що є
недопустимо. Зазначає, що жодні
перевірки (планові, позапланові,
рейдові) щодо належного позивачу
транспортного засобу управлінням
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області не проводились та про їх
проведення не попереджено позивача.

Позивач, представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
підтвердили обставини на які
посилаються у позовній заяві, просять
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні та поданих письмових
запереченнях (вх.№3471 від 04.02.2014р.)
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог. Зазначає, що відповідно
до абз.3 ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" до позивача
застосовані
адміністративно-господарські штрафи у
розмірі 340 грн. за постановами №53
від 14.01.2014р. та 1700 грн. за постановою
№038322 від 14.01.2014 року за надання послуг з
перевезення вантажу без оформлення
документів, перелік яких визначений
ст.48 Закону України "Про автомобільний
транспорт". Порушення зафіксовані в
акті рейдової перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом 20.11.2013 року №055668,
проведеної державними інспекторами
управління Укртрансінспекції у
Київській області. Дана рейдова
перевірка транспортного засобу
проводилась на підставі завдання на
перевірку від 14.11.2013 року №015212. Вказує,
що характерною особливістю рейдових
перевірок, на відміну від планових чи
позапланових перевірок, є те, що вони
здійснюються не відносно
автомобільного перевізника, тобто
суб'єкта господарювання або власника
транспортного засобу, а відносно
безпосередньо водія транспортного
засобу, який ним керує на лінії на час
проведення перевірки, і водій, виступає
на час перевірки головним фігурантом
перевірки. Тому, участь безпосередньо
суб'єкта господарювання
(автомобільного перевізника або
власника транспортного засобу) при
проведенні рейдової перевірки не є
обов'язковою, за винятком тих випадків,
коли водій транспортного засобу і
перевізник є однією і тією ж особою.
Однак, при виявлені порушень
законодавства про автомобільний
транспорт, які підпадають під дію ст.60
Закону України "Про автомобільний
транспорт", на підставі якої
застосовуються фінансові санкції,
відповідальність за вчинені порушення
несе не водій транспортного засобу, а
автомобільний перевізник - суб'єкт
господарювання. Крім того, рейдові
перевірки проводяться не відносно
транспортних засобів конкретних
автоперевізників, а відносно всіх,
перевезення якими здійснюються у
терміни та у місцях, вказаних у
завданні на перевірку. Вказує, що
позивачем порушено вимоги наказу
Міністерства транспорту і зв'язку
України від 07.06.2010 року №340 "Про
затвердження Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів", зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
14.09.2010 за №811/18106 та порушення вимог
наказу Міністерства транспорту і
зв'язку України від 24.06.2010 року №385 "Про
затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за
№946/18241 встановлені під час проведення
державними інспекторами управління
Укртранінспекції у Київській області
рейдової перевірки, результати якої
зафіксовані в акті від 20.11.2013 року №055668.
А саме встановлено, що водій
транспортного засобу, обладнаного
тахографом, марки Мерседес Бенц АТЕГО
1828, державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6
надавав послуги з перевезення вантажу
згідно з товаро-транспортною накладною
від 19.11.2013 №19/11 без документів, перелік
яких визначений ст.48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", а саме,
протоколу перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу,
тахокарт (бланк (документ), призначений
для внесення й зберігання
зареєстрованих даних, який вводять в
аналоговий контрольний пристрій
(тахограф) та на якому здійснюється
безперервна реєстрація інформації) за
20.11.2013, та попередні 28 днів - з 19.11.2013 по
23.10.2013 включно. Звертає увагу на те, що з
20.12.2010 року набула чинності Поправка №6
до Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів в
частині надання контролю
реєстраційних листків (тахограм) за
поточний день та попередні 28
календарних днів. У зв'язку з тим, що
тахограми та роздруківки даних роботи
тахографа (у разі обладнання
транспортного засобу цифровим
тахографом) є носіями інформації про
дотримання водіями режиму праці та
відпочинку, їх відсутність під час
здійснення державного контролю
підтверджує порушення режиму праці та
відпочинку водіями колісних
транспортних засобів. За порушення
режимів праці та відпочинку водіями
транспортних засобів до автомобільних
перевізників застосовується
адміністративно-господарський штраф у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (абз.8 ч.1
ст.60 Закону України "Про автомобільний
транспорт") та відповідно до ч.3 ст.60
Закону при вчиненні однією особою двох
або більше правопорушень
адміністративно-господарський штраф
накладається за кожне правопорушення
окремо.

Заслухавши позивача, представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково на
підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що ОСОБА_3 як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа зареєстрований 17.06.2008 року, що
підтверджується копіями свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2, витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АБ №410529. Основним видом
діяльності позивача є діяльність
автомобільного вантажного транспорту.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (далі - Закон),
Верховна Рада України визначає основні
напрями державної політики у сфері
автомобільного транспорту,
законодавчі основи її реалізації.
Загальне державне регулювання
діяльності автомобільного транспорту
здійснює Кабінет Міністрів України
відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері
автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, здійснює, зокрема,
державний нагляд і контроль за
дотриманням автомобільними
перевізниками вимог законодавства,
норм та стандартів на автомобільному
транспорті; інші повноваження,
визначені законами та покладені на
нього Президентом України.

Процедура здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, виконанням
умов перевезень, визначених дозволом
на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотриманням
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов, внесенням
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників
врегульована Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з п.2 Порядку №1567 державному
контролю підлягають усі транспортні
засоби вітчизняних та іноземних
суб'єктів господарювання (далі -
транспортні засоби), що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України.

За змістом п.4 Порядку №1567 державний
контроль на автомобільному транспорті
(далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.14 Порядку №1567 рейдова
перевірка транспортних засобів
проводиться в будь-який час на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах
руху, автовокзалах, автостанціях,
автобусних зупинках, місцях посадки та
висадки пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Згідно ст.6 Закону, рейдові перевірки
дотримання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
здійснюються шляхом зупинки
транспортного засобу або без такої
зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і
рейдових перевірок автомобільний
перевізник, що буде перевірятися, про
час проведення перевірки не
інформується.

Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом (п.15 Порядку
№1567).

Статтею 48 Закону встановлено, що
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів є:

для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Як вбачається з вказаної норми
законодавства зазначений в ній перелік
документів не є вичерпним.

За змістом п.6.1 Положення про робочий
час і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерством транспорту та
зв'язку, від 07.06.2010 року №340 (далі -
Положення), вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

За змістом п.4 наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07.06.2010
року №340, пункт 6.1 Положення робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
цим наказом, який набирає чинності для:

нерегулярних і регулярних спеціальних
пасажирських перевезень, регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 150 км, перевезення небезпечних
вантажів - з 01.06.2012;

перевезення вантажів колісними
транспортними засобами з повною масою
понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних
спеціальних пасажирських перевезень,
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013;

перевезення вантажів колісними
транспортними засобами з повною масою
від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

Так, ст.48 Закону передбачено, що водій
при здійсненні вантажних перевезень
повинен мати і інші документи,
передбаченні законодавством України.
Інший перелік документів передбачений,
зокрема, саме вищевказаним Положенням.

В період часу з 19.11.2013 року по 21.11.2013 року
посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Київській області
на підставі направлення перевірку
№015212 від 14.11.2013 року на ОВДД а/д М-06
Київ-Чоп 15-29км проводилась рейдова
перевірка в ході якої перевірено
транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ ATEGO 1828,
реєстраційний НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1).

За результатами перевірки складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 20.11.2013 року №002668, у
якому зафіксовано, що у водія ОСОБА_6
при наданні послуг з вантажних
перевезень вантажів згідно накладної
№19/11 вантажовідправник ФОП ОСОБА_8,
вантажоодержувач приватна особа
будівельний майданчик (зі слів водія)
ТЗ повна маса 12т з встановленим не
повіреним та не діючим тахографом з
перевищенням вагових обмежень, а саме
згідно даних ППІВК навантаження на
одинарну вісь становить 13,350 тонн не
оформлено дозвіл, який дає право на рух,
а/д України з перевищенням вагових
обмежень виданий уповноваженим
компетентними органами, не оформлені
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа у водія відсутні тахокарти
за 20.11.2013 та попередні встановлені
законодавством період. При цьому водій
з актом ознайомлений, в поясненнях про
причини порушень вказав: "Вантаж при
транспортуванні може з'їхав, тахограф
ближчий час оформлений". Також,
перевіряючими встановлено перевищення
допустимого навантаження на вісь, про
що складено акт №132 про перевищення
транспортним засобом встановлених
обмежень загальної маси та (або)
осьових навантажень від 20.11.2013 року, а
саме встановлено фактичні осьові
навантаження / 5,900т / 13,350т / при
допустимих 11т (п.10 акту №132).

Відповідно до п.25 Порядку №1567, акт
перевірки від 20.11.2013 року №002668 був
переданий на розгляд до управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області за місцем знаходження суб'єкта
підприємницької діяльності
(супровідний лист управління
Укртрансінспекції у Київській області
від 04.12.2013 року №1/7-3/7395/07/28-13).

Згідно п.26 Порядку, позивача
повідомлено про час і місце розгляду
справи про порушення, що
підтверджується копією супровідного
листа від 30.12.2013 №2100/5/59-13, копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення,
виплату поштового переказу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем дотримана процедура
проведення перевірок, яка визначена
зазначеним Порядком №1567.

14.01.2014 року начальником управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області винесено постанови №038322 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700 грн. за порушення вимог
ст.48 Закону України "Про автомобільний
транспорт", відповідальність за яке
передбачена абз.3 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" та №038325,
№038326, №038327, №038328, №038329, №038330, №038331,
№038332, №038333, №038334, №038335, №038336, №038337,
№038338, №038339, №038340, №038341, №038342, №038343,
№038344, №038345, №038346, №038347, №038348, №038349,
№038350, №038351, №038352, №038353 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 340,00 грн. по кожній постанові
за порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 07.06.2010
року №340 "Про затвердження Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 14.09.2010 за №811/18106 та
порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 24.06.2010
року №385 "Про затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за
№946/18241, відповідальність за яке
передбачена абз.8 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст.18 Закону з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані, зокрема,
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України; здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
безпеки дорожнього руху; забезпечувати
виконання вимог законодавства з питань
охорони праці.

07.09.2005 року прийнято Закон України
№2819-ІV "Про приєднання України до
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)", укладеної 01.07.1970
року в м.Женева.

Відповідно до Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті,
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про
працю України та Законів України "Про
автомобільний транспорт", "Про дорожній
рух" розроблено Положення про робочий
час і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затверджене
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 №340,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 14.09.2010 року за №811/18106 (далі -
Положення), яке встановлює особливості
регулювання робочого часу та часу
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів (далі - водії) та
порядок його обліку. Вимоги цього
Положення поширюються на
автомобільних перевізників та водіїв,
які здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів чи/та вантажів колісними
транспортними засобами (далі - ТЗ) (п.1.2
та п.1.3 Положення).

Відповідно до Закону України "Про
приєднання України до Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР)", Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті, а
також Законів України "Про
автомобільний транспорт", "Про дорожній
рух", наказом Міністерства транспорту
та зв'язку України від 24.06.2010 року №385
затверджено Інструкцію з використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті (далі -
Інструкція).

Згідно з п.1.4 Інструкції контрольний
пристрій (тахограф) - обладнання, яке є
засобом вимірювальної техніки,
призначене для встановлення на
транспортних засобах для показу та
реєстрації в автоматичному чи
напівавтоматичному режимі інформації
про рух таких транспортних засобів та
про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пунктами 3.3, 3.5 Інструкції передбачено,
що водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом, зобов'язаний
мати при собі: протокол про перевірку
та адаптацію тахографа до
транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у разі
обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом. Перевізники,
зокрема, зберігають інформацію,
отриману за допомогою тахографа,
кожного водія протягом 12 місяців з дати
останнього запису, а протоколи
перевірки та адаптації тахографа до
транспортного засобу, свідоцтва про
повірку - протягом одного року з дати
закінчення терміну їх дії.

З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ ATEGO 1828,
реєстраційний НОМЕР_1, обладнаний
тахографом, який є не повірений, що не
заперечується позивачем та його
представником в судовому засіданні та
підтверджується письмовими
поясненнями водія у акті перевірки.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем правомірно винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 14.01.2014 року №038322, відповідно до якої
постановлено з позивача стягнути
адміністративно-господарський штраф у
сумі 1700 грн..

Щодо правомірності винесення
відповідачем постанов про
застосування
адміністративно-господарських штрафів
від 14.01.2014 року №038325, №038326, №038327, №038328,
№038329, №038330, №038331, №038332, №038333, №038334,
№038335, №038336, №038337, №038338, №038339, №038340,
№038341, №038342, №038343, №038344, №038345, №038346,
№038347, №038348, №038349, №038350, №038351, №038352,
№038353, суд зазначає наступне.

З 20.12.2010 року набула чинності поправка
№6 до ЄУТР, відповідно до якої, якщо
водій керує транспортним засобом,
обладнаним записуючим обладнанням,
водій повинен мати можливість надати,
коли б не попросила інспектуюча особа
реєстраційні листки (тахограми) за
поточний день та попередні 28 днів.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів - штраф у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Аналіз змісту вказаної норми дає
підстави для висновку, що зазначена
фінансова санкція встановлена за
порушення вимоги закону щодо обов'язку
дотримання водіями режимів праці та
відпочинку. Вказане порушення
встановлюється контролюючим органом
за допомогою тахограм, які зобов'язаний
мати при собі водій. При цьому, не
дотримуючись протягом певного періоду
режимів праці та відпочинку, особа
вчиняє триваюче порушення.

Враховуючи, що згідно зі ст.61
Конституції України, ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушення,
відповідальність за яке встановлена
абз.8 ч.1 ст.60 Закону контролюючий орган
може застосувати лише одну фінансову
санкцію в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості днів,
за які у водія під час перевірки
виявлено відсутність тахокарт. Так як
порушення режимів праці та відпочинку
протягом 28 днів є одним
правопорушенням.

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем правомірно винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 14.01.2014 року №038325, а постанови №038326,
№038327, №038328, №038329, №038330, №038331, №038332,
№038333, №038334, №038335, №038336, №038337, №038338,
№038339, №038340, №038341, №038342, №038343, №038344,
№038345, №038346, №038347, №038348, №038349, №038350,
№038351, №038352, №038353 відповідно
підлягають скасуванню.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України,
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, відповідач довів
правомірність спірних постанов про
застосування
адміністративно-господарських штрафів
від 14.01.2014 року №038322 та №038325. В той же
час позовні вимоги позивача щодо
визнання протиправними та скасування
постанов про застосування
адміністративно-господарських штрафів
від 14.01.2014 року №038326, №038327, №038328, №038329,
№038330, №038331, №038332, №038333, №038334, №038335,
№038336, №038337, №038338, №038339, №038340, №038341,
№038342, №038343, №038344, №038345, №038346, №038347,
№038348, №038349, №038350, №038351, №038352, №038353 є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Статтею 94 КАС України визначено, що
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94, 104,
158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 14 січня 2014 року №038326, №038327, №038328,
№038329, №038330, №038331, №038332, №038333, №038334,
№038335, №038336, №038337, №038338, №038339, №038340,
№038341, №038342, №038343, №038344, №038345, №038346,
№038347, №038348, №038349, №038350, №038351, №038352,
№038353.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судовий збір у сумі 139,71 грн. (сто
тридцять дев'ять гривень 71 коп.) у
Державний бюджет України.

Стягнути судовий збір у сумі 1504,59 грн.
(одна тисяча п'ятсот чотири гривні 59
коп.) шляхом їх безспірного списання із
рахунку управління Укртрансінспекції
у Хмельницькій області на користь
Державного бюджету України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14
лютого 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя Д.Л. Фелонюк