Справа № 812/1037/14
Суддя: О.В. Ципко
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у
адміністративній справі

18 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1037/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Ципко О.В.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
прокуратури Жовтневого району м.
Луганська про зобов'язання вчинити
певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2014 року позивач звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
прокуратури Жовтневого району м.
Луганська, в якій зазначив, що 10 січня
2014 року ним до прокуратури Луганської
області було подано заяву про
кримінальне правопорушення, яким
позивач вважає постановлення завідомо
неправосудного рішення від 25 липня 2012
року суддею Жовтневого районного суду
м. Луганська Селинним М.С. у цивільній
справі №2-1031/12 за позовом ОСОБА_1 до
Східноукраїнського національного
університету ім. В. Даля про стягнення
не нарахованої і недоплаченої
заробітної плати і відновлення прав у
сфері загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Прокуратурою Луганської області заява
була направлена до прокуратури
Жовтневого району м. Луганська.

14 лютого 2014 року позивачем з
прокуратури Жовтневого району м.
Луганська був отриманий лист, в якому
зазначено про відсутність підстав для
вжиття прокурорського реагування.

У зв'язку із чим позивач просив
зобов'язати відповідача внести до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань відповідні відомості про
кримінальне правопорушення, вчинене
суддею Жовтневого районного суду м.
Луганська Селинним М.С. при
відправлянні правосуддя у цивільній
справі №2-1031/12 на підставі заяви від 10
січня 2014 року.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі суд виходить з
наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (стаття 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до частини 3 статті 17
КАС України, юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства;

3) про накладення
адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно
до закону, статуту (положення)
об'єднання громадян віднесені до його
внутрішньої діяльності або виключної
компетенції.

Відповідно до статті 2 Кримінального
процесуального кодексу України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

В рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 у
справі №1-17/2001 (справа щодо
конституційності статті 248-3 ЦПК
України) Конституційний Суд України
зазначив, що кримінальне судочинство -
це врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів. Захист
прав і свобод людини не може бути
надійним без надання їй можливості при
розслідуванні кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб, як і діяльність суду, має свої
особливості і не належить до сфери
управлінської. Положення статті 55
Конституції України щодо можливості
громадянина звернутись за захистом
своїх прав і свобод однаково
стосується можливості судового
оскарження актів, дій чи бездіяльності
посадових осіб органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури,
оскільки ними можуть порушуватись його
права і свободи. Недосконалість
інституту судового контролю за
досудовим слідством не може бути
перепоною для оскарження актів, дій чи
бездіяльності посадових осіб
зазначених органів.

Таке оскарження може здійснюватись у
порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб прокуратури має свої особливості
і не належить до управлінської сфери.

Діяльність прокурора щодо прийняття
заяви про злочин не є управлінською
діяльністю, бо вчиняється в межах
кримінально-процесуального
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.214 Кримінального
процесуального кодексу України
слідчий, прокурор невідкладно, але не
пізніше 24 годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування. Слідчий, який
здійснюватиме досудове розслідування,
визначається керівником органу
досудового розслідування.

Питання щодо дій та бездіяльності
прокурора та органів досудового
слідства вирішується в порядку
кримінально-процесуального
законодавства відповідно до положень
Кримінального процесуального кодексу
України.

Судом встановлено, що правовідносини,
які склались між сторонами, не є
публічно-правовими, а є
кримінально-правовими, оскільки
витікають з кримінального та
кримінального процесуального
законодавства, а тому не підлягають
розгляду адміністративними судами в
порядку адміністративного
судочинства. Крім того, дані
правовідносини не можуть бути
віднесені до категорії
публічно-правових і з тих підстав, що їх
виникнення не пов'язано з будь-якими
рішеннями, діяльністю або
бездіяльністю органів владних
повноважень в сфері управлінської
діяльності.

Про аналогічну позицію свідчить стала
судова практика, підтримана Верховним
Судом України, зокрема, у справі за
позовом фізичної особи до прокурора м.
Харцизька Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії (справа
№21-2177во09 від 23.12.2009).

Враховуючи те, що в позові заявлені
позовні вимоги, які не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, та
відсутні інші вимоги щодо вирішення
публічно-правового спору, суддя вважає,
що у відкритті провадження за даним
позовом позивачу слід відмовити.

Згідно із п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.109 КАС України
повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Керуючись ст. ст. 17, п. 1,5 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
прокуратури Жовтневого району м.
Луганська про зобов'язання вчинити
певні дії.

Роз'яснити позивачу право на звернення
до місцевого суду в порядку
кримінального судочинства відповідно
до вимог Кримінального процесуального
кодексу України.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження невідкладно надіслати
особі, яка її подала, разом із позовною
заявою й усіма доданими до неї
матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву, в апеляційному
порядку шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали.

Ухвалу, яку було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Ципко