Справа № 233/5935/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/57683/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила: визнати
протиправними дії відповідача - УПФ
України в місті Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області щодо неврахування при
призначенні пенсії суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії з 21.06.2013
року з урахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 6 вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
надбавки та індексація заробітної
плати є складовими заробітної плати,
які враховуються при призначенні та
обчисленні пенсії.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, а саме: постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 6 вересня 2013 року
- скасовано та ухвалено нову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, що в
матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до відповідача з
заявою встановленої форми про
перерахунок призначеної пенсії та
відсутнє рішення відповідача, яке
прийнято за результатами розгляду
такої заяви позивача.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі.

У доводах касаційної скарги, позивач
зазначає, що судом апеляційної
інстанції неповно з'ясовано обставини,
які мають значення для вирішення
справи та порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення даного спору.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в УПФУ з 21.06.2013 року як отримувач
пенсії за віком, призначеної за Законом
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

Позивач 22.07.2013 року звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії згідно з довідкою Артемівської
сільської ради Костянтівського району
№ 8 від 20.06.2013 року (а.с. 26). Однак,
відповідач листом від 02.08.2013 року (а.с.
13-15, 59-61) надав позивачу роз'яснення про
те, що матеріальна допомога та
індексація не є складовими заробітної
плати, тому не можуть бути враховані
при призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно довідки Артемівської сільської
ради Костянтівського району № 8 від
20.06.2013 року (а.с. 26-27) про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» позивачу за період з
червня 2011 року по травень 2013 року
виплачено: матеріальну допомогу на
оздоровлення в серпні 2011 року - 1870 грн. 51
коп., в липні 2012 року - 2453 грн. 54 коп., в
квітні 2013 року - 2091 грн. 85 коп.,
матеріальну допомогу для вирішення
соціальних питань в грудні 2011 року - 1923
грн. 50 коп., індексацію щомісячної
заробітної плати за січень - грудень 2011
року в сумі 1234 грн. 98 коп., за січень -
грудень 2012 року - 5781 грн. 03 коп., за
січень - травень 2013 року - 2028 грн. 23 коп.
Крім того, у довідці вказано, що на всі
виплати, включені в довідку, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 1
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Як встановив суд апеляційної
інстанції, рішення про перерахунок або
відмову в перерахунку пенсії
відповідач не приймав і листом від
02.08.2013 року надав позивачу роз'яснення
про те, що матеріальна допомога та
індексація не є складовими заробітної
плати, тому не можуть бути враховані
при призначенні (перерахунку) пенсії.

Так, відповідно до частини 1 статті 44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) заява
про призначення (перерахунок) пенсії
або про її відстрочення та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV
визначено, що документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок)
днем звернення за перерахунком пенсії,
переведенням з одного виду пенсії на
інший вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви з
усіма необхідними документами.

Згідно п. 37 Порядку орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про
призначення пенсії, відстрочку часу її
призначення, перерахунок та
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою (додаток 4).

Заяви про переведення з одного виду
пенсії на інший, про перерахунок пенсії
й поновлення виплати раніше
призначеної пенсії приймаються
органом, що призначає пенсію, при
наявності в особи всіх необхідних
документів.

Заяви осіб про призначення,
перерахунок, поновлення, переведення з
одного виду пенсії на інший
реєструються в журналі реєстрації
рішень органу, що призначає пенсію.
Особі або посадовій особі органом, що
призначає пенсію, видається розписка
із зазначенням дати приймання заяви, а
також переліку одержаних і відсутніх
документів, які необхідно подати в
трьохмісячний термін з дня прийняття
заяви. Копія розписки зберігається в
пенсійній справі.

Відповідно до п. 39 Порядку не пізніше 10
днів після надходження заяви з
необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії.

Як в листі 02.08.2013 року так і в
запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 32-34) відповідач не спростовує
факт звернення позивача до нього із
заявою про перерахунок пенсії з
необхідними для такого документами, а
зазначає лише про те, що матеріальна
допомога та індексація не є складовими
заробітної плати, тому не можуть бути
враховані при призначенні
(перерахунку) пенсії.

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог у зв'язку з
відсутністю доказів звернення
позивача до відповідача та рішення
суб'єкта владних повноважень, яким
відмовлено у перерахунку пенсії, є
помилковими.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування та/або державної служби
не менше 10 років, здійснюється у
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» в структуру заробітної плати
входить додаткова заробітна плата, а це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Також до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно статті 33 Закону № 3723-XII
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМ України від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Згідно частини 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

В постанові Верховного Суду України
від 20.02.2012 року в справі № 21-430а11 (за
аналогічним позовом) визначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок суду першої
інстанцій, що матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на соціально-побутові потреби
включаються до складу заробітної плати
державного службовця, та повинні
враховуватися при обчисленні розміру
пенсії позивача, а тому відмова
відповідача у здійсненні перерахунку
пенсії позивача є протиправною.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
рішення суду першої інстанції
вбачається, що при його ухвалені, суд не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення, та воно ухвалено
відповідно до закону і скасоване
помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року у справі № 233/5935/13-а скасувати, а
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 6 вересня 2013 року в даній справі
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

М.Г. Кобилянський