Справа № 227/191/14-а
Суддя: Мавроді Р. Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Добропільський міськрайонний
суд Донецької області у складі:
головуючого судді
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії , -
22 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області ( далі УПФУ)
про визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказала, що вона вийшла на пенсію
державного службовця 24 листопаду 2008
року з посади секретаря Ганнівської
сільської Ради.

Для призначення пенсії, вона надала до
УПФУ отримані від відділення
Державного казначейства у місті
Добропілля та Добропільському районі
довідки про складові заробітної плати
від 14.02.2005р. №04-05/155, №04-05/157.

Далі, відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів від 06.02.2008р. №34, вона надала
відповідачу отримані в управлінні
Держаного казначейства ГУДКСУ у
Донецькій області довідку для
перерахунку пенсії в зв'язку із
збільшенням посадових окладів від
17.03.2008р. №16.20/02-54/304.

Ці довідки, які вона надала до УПФУ,
були складені відповідно до вимог по
заповненню, визначених УПФУ, форми яких
були затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000р. №865 "Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсій".

Про те, що при нарахуванні розміру
пенсії УПФУ не враховувалась
матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально- побутових
питань , індексація заробітної плати,
вона дізналася лише у листопаді 2013 року
із судових рішень місцевих
судів,апеляційного та Вищого
адміністративних судів України, Вищого
Верховного суду України за позовами
пенсіонерів, колишніх працівників
державної служби України.

Тому, вона звернулась до Управління
Державної казначейської служби
України у м.Добропіллі Донецької
області з проханням надати нову
довідку про складові заробітної плати
(за останні 24 календарних місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією),що
подається для призначення/перерахунку
пенсії відповідно до Закону України
"Про Державну службу", які є об'єктом
справляння страхових внесків (зборів)
до соціальних фондів ,зокрема
страхових внесків на загальнодержавне
пенсійне страхування. 13.11.2013 року вона
отримала довідки за № 04-55/2966, №04-05/2972
від 13.11.2013р. з розшифруванням графи
"Інші виплати".

14.11.2013 року вона звернулася до УПФУ на
перерахунок її пенсії, надала нові
довідки за № 04-55/2966, №04-05/2972 від 13.11.2013р.,
які отримала від Управління Державної
казначейської служби України у
м.Добропіллі Донецької області.

21.11.2013 року особисто отримала рішення
УПФУ про відмову в перерахунку пенсії з
посиланням на статті 33,37 Закону України
"Про Державну службу" та з пропозицією
оскаржити дії УПФУ в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій області або в судовому
порядку.

Дії відповідача вважає неправомірними
та такими, що суперечать нормам діючого
законодавства, порушують її
конституційні права на збільшений
розмір пенсії передбачені статтями 22,64
Конституції України, статтями 33,37,37-1
"Про державну службу".

В судовому засіданні позивачка
уточнила свої позовні вимоги та
просила їх задовольнити, а саме визнати
протиправним і неправомірним рішення
№ 4121 від 08.01.2014 року УПФУ по відмові їй
в перерахунку пенсії, скасувати
рішення № 4121 від 08.01.2014 року УПФУ у
м.Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про відмову в
перерахунку їй пенсії та зобов'язати
УПФУ у м.Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області перерахувати
пенсію державного службовця згідно
вимоги частини 1 ст.37 Закону України
«Про Державну службу» в розмірі 90
відсотків на підставі довідок 30.12.2013
року за № 734 та № 733 з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань індексації заробітної плати з
моменту призначення пенсії, тобто з
24.11.2008 року.

Представник відповідача, діюча на
підставі довіреності, позов не визнала
та вказала, що рішення №4121 від 08.01.2014
року, управління ПФУ в м. Добропіллі та
Добропільському районі вважає
правомірним та таким що відповідає
чинному законодавству. Просила
залишити позов без задоволення та
надала письмові заперечення.

Вислухавши пояснення та доводи сторін,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
до наступних висновків.

Встановлено, що позивачка знаходиться
на обліку, як пенсіонер, в Управлінні
Пенсійного фонду в м.Добропіллі та
Добропільському районі.

ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного
службовця 24 листопаду 2008 року з посади
секретаря Ганнівської сільської Ради.

Вона звернулась до Голови Ганнівської
сільської Ради з проханням надати нову
довідку про складові заробітної плати (
за останні 24 календарних місяці роботи
або за будь які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для
призначення/перерахунку пенсії
відповідно до Закону України «Про
Державну службу», які є об'єктом
справляння страхових внесків ( зборів)
до соціальних фондів , зокрема
страхових внесків на загальнодержавне
пенсійне страхування.

30.12.2013 року вона отримала довідки за №
734 з розшифруванням графи «Інші
виплати»,та № 733 від 30.12.2013 з фактично
одержуваною вислугою років 30%.

30.12.2013 року вона надала заяву до УПФУ
на перерахунок її пенсії, надала нові
довідки за № 733,734 від 30.12.2013 року, які
вона отримала від Ганнівської
сільської Ради.

16.01.2014 року вона отримала рішення № 4121
ПФУ про відмову в перерахунку пенсії з
посиланням на статті 33, 37 Закону
України «Про Державну службу» та з
пропозицією оскаржити дії УПФУ у
м.Добропіллі та Добропільському районі
в Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Донецькій області або
в судовому порядку.

Аналізуючи доводи сторін та виниклі
спірні правовідносини, слід зазначити:

Призначення та перерахунок пенсій
посадовим особам органів державної
служби України здійснюється на
підставі Закону України «Про державну
службу».

Щодо матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати:

Ст.37-1 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Пунктом 3 ПКМУ «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи , класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
законів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови ( у п.1 постанови зазначений
Закон України «Про державну службу»),
враховується в розмірах, що
виплачується на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки та на
соціально-побутові потреби, доплати за
спеціальні звання , індексація
заробітної плати не увійшли до
переліку , затвердженому Постановою
КМУ від 18 травня 1998 року № 697 «Про
затвердження Переліку видів оплати
праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсії».

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991
№1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (зі
змінами та доповненнями) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Згідно з ч.1статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»

«До заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов`язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов`язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат,
доходу)».

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (зі змінами та
доповненнями) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24.03.1995 №108/95 ВР «Про оплату
праці» (зі змінами та доповненнями)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Статтею 2 цього
Закону визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До останніх належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
на рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсації
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які проводяться
понад встановлені зазначеними актами.

Згідно з пп.2.3.3 п.2.3 ст.2 Інструкції зі
статистики заробітної
плати,розробленої відповідно до
вказаного Закону ,затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 № 5,зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за
№114/8713,матеріальна допомога,що має
систематичний характер ,надана всім
або більшості працівників( на
оздоровлення) віднесена до інших
компенсаційних виплат.

Частиною другою ст..33 Закону №3723-ХII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.7 ст.33 цього ж Закону державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливої роботи, доплати за
виконання обов»язків тимчасового
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно статті 35 Закону України «Про
державну службу» щорічна відпустка
державним службовцям надається з
виплатою допомоги на оздоровлення
Зазначена матеріальна допомога має
системний характер, оскільки
виплачується щорічно, і є об»єктом для
нарахування і утримання страхових
внесків до пенсійного фонду.

Відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року №5 , зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за
№114/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всіма
або більшості працівникам ( на
оздоровлення, у зв»язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Отже, чинне законодавство як загальне.
Так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід враховувати, що допомога
належить до додаткових видів грошового
забезпечення й приймається в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Види оплати праці та інших виплат, які
враховуються при обчислені
середньомісячної заробітної плати для
перерахунку пенсії не повинні виходити
із складової заробітної плати, яку
отримав державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.. 37-1 Закону
України «Про державну службу»

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, ст..66 Закону України від 5
листопада 1991 року №1788-ХII «Про пенсійне
забезпечення» ( далі Закон №1788-ХII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчислені пенсії.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці ( виплат, доходу)на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов»язкове державне пенсійне
страхування»нараховується збір на
обов»язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних виплат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної
плати(доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу)

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IY «Про загольнообов»язкове
державне пенсійне страхування (далі
Закон №1058-IY) визначає виплати (доходи)
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховується: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом,у межах сум, на які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, нараховувалися внески га
держане соціальне страхування або збір
на обов»язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов"язкове
державне пенсійне страхування,
враховується в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога, на яку
нараховується збір на обов»язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця
не враховується при обчислені розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права;
перевагу було надано положенням
законів №3723-ХII та №108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин статті 41 Закону №1058-IY та
статті 66 Закону №1788-IIX.

Відповідно до існуючої судової
практики , а саме постанови Вищого
Верховного суду України від 20.02.2012 року
№ 21-430-11 та Вищого адміністративного
суду України від 18.05.2012 року № К-10879/09,
ст..33 Закону України « Про державну
службу » визначає умови оплати праці
державних службовців, а не умови їх
пенсійного забезпечення, а тому якщо
державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років 35 % до посадового окладу
з урахуванням доплати за ранг
(спеціальне звання ), то зазначений
розмір цієї винагороди (надбавки)
повинен бути врахований при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 року №2747-IY
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов»язковим для усіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Крім того, Постановою правління
Пенсійного Фонду України від 04.09.2013
року №15-1 «Про виконання рішень
Окружного Адміністративного суду
міста Києва по справах №2-а-8893/12/2670,
№2-а-4753/09/2670, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26.09.2013
року за №1661/24193 що діє з 18.10.2013 року
передбачено включення до складу
заробітної плати, з якої призначено
пенсію (рядок 11 Довідки про заробітну
плату, що подається для перерахунку
пенсії непрацюючим державним
службовцям, а також державним
службовцям, які на момент перерахунку
пенсії працюють на інших посадах, ніж
ті, з яких ім. призначено (перераховано)
пенсію інших виплат: винагороду за
вислугу років, матеріальна допомога на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань.

Таким чином, суд вважає, що відмова у
включені сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної пати в
перерахунок пенсії, як державному
службовцю є наслідком порушення правил
застосування норм права.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На підставі ст. 22, 64 Конституції
України, ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу», Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», керуючись ст.ст.
11, 14, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про визнання
дій суб'єкта владних повноважень
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним і неправомірним
рішення № 4121 від 08.01.2014 року Управління
Пенсійного фонду України у
м.Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області по відмові в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії державного
службовця з урахуванням фактично
нарахованих та сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб і
індексації, на які нараховувався збір
на загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування.

Скасувати рішення № 4121 від 08.01.2014 року
УПФУ у м.Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про відмову в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії щодо не
включення в довідку для призначення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, грошова винагорода
державними службовцями за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов»язків, з яких сплачуються
страхові внески на державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року єдиний
внесок на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м.Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області перерахувати ОСОБА_1 пенсію
державного службовця згідно вимоги
частини 1 ст.37 Закону України «Про
Державну службу» в розмірі 90 відсотків
на підставі довідок 30.12.2013 року за № 734
та № 733 з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань
індексації заробітної плати з моменту
призначення пенсії, тобто з 24.11.2008 року.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Надруковано власноручно в нарадчій
кімнаті у одному примірнику.

Повний текст постанови виготовлений
23 лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Р.Ф. Мавроді