Справа № К/9991/13682/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/13682/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Іваненко
Я.Л., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Щорському районі Чернігівської
області до Щорської автомобільної
школи - центру Товариства сприяння
обороні України про стягнення 71664,49 грн.
донарахованих страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та 218137,39 грн. штрафних
санкцій,

в с т а н о в и в :

У лютому 2008 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив стягнути з Щорської
автомобільної школи - центру
Товариства сприяння обороні України
заборгованість по сплаті
донарахованих і не сплачених страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з грудня 2005 року по грудень 2007
року в сумі 71 664,49 грн. і штрафних
санкцій в сумі 218 137,39 грн.

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 28 січня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2011
року, адміністративний позов
задоволено.

Стягнуто з Щорської автомобільної
школи - центру Товариства сприяння
обороні України на користь Управління
Пенсійного фонду України в Щорському
районі Чернігівської області 71 664,49 грн.
донарахованих страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і 218 137,39 грн. штрафних
санкцій.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що згідно картки особового рахунку
страхувальника сплата Щорською
автомобільною школою - центром
Товариством сприяння обороні України
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування проводилась не в повному
обсязі, при цьому заборгованість по
сплаті донарахованих позивачем
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та штрафних санкцій
відповідачем не погашена.

У відповідності до Преамбули Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закону) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону визначено що під
поняттям страхових внесків слід
розуміти кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону передбачено, що
виключно цим Законом визначається
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками;

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 12 цієї статті страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Частиною першою та другою статті 106
Закону передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

У відповідності до ч. 3 ст. 106 Закону
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Згідно ч. 14 ст. 106 КАС України суми пені
та фінансових санкцій, застосованих за
порушення порядку та строків
обчислення, нарахування та сплати
страхових внесків стягуються в тому ж
порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків. Суми пені та штрафів
можуть бути включені до вимоги про
сплату недоїмки, якщо застосування цих
фінансових санкцій пов'язано з
виникненням та сплатою недоїмки.

У відповідності до п. 15 ст. 106 Закону
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, за результатами
проведеної позивачем позапланової
перевірки 31 травня 2006 року складено акт
№ 5 і відповідачу донараховано
страхових внесків за червень-грудень
2005 року за ставками 32,3% та 4% - 19199,69 грн.
та за січень-квітень 2006 року за
ставками 31,8% та 4% - 9868,21 грн., всього на
суму 29067,90 грн.

Згідно акту перевірки від 31 травня 2006
року № 5 і даних облікових карток
позивачем було сформовано вимогу про
сплату боргу № Ю-95 від 5 червня 2006 року
на суму 29067,90 грн. В рахунок погашення
боргу за цією вимогою зараховано кошти,
які надійшли до УПФУ в Щорському районі
від сплати відповідачем єдиного
податку (42%) в сумі 15635,40 грн., а
несплачений залишок становить 13432,50
грн.

Також позивачем було проведено
перевірку правильності та повноти
нарахування відповідачем страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 1 травня 2006 року по 30
листопада2007 року, про що складено акт
перевірки № 24 від 19 грудня 2006 року.
Перевіркою встановлено ненарахування
відповідачем у перевіряємому періоді
страхових внесків на фонд оплати праці
в розмірі 31,8%, 33,2% та 4%, заниження в
порушення п. 1 ст. 19 Закону фактичних
витрат на оплату праці, суми перших
п'яти днів з тимчасової
непрацездатності та суми допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,
на які нараховуються внески, на
загальну суму 191686,36 грн., а також
порушення ч.6 п. 2 ст. 17 Закону, в
результаті чого донараховано
страхових внесків у сумі 59762,82 грн.

За результатами перевірки відповідачу
донараховано за травень-грудень 2006
року за ставками 31,8% і 4% 25427,35 грн. та
січень-листопад 2007 року за ставками 33,2%
і 4%34335,47 грн., а всього 59762,82 грн.
страхових внесків на фонд оплати праці.

На підставі акту перевірки від 19 грудня
2007 року № 24 позивачем до відповідача
застосовано штрафні санкції на
загальну суму 218137,39 грн. рішеннями:

- № 87/02 від 21 грудня 2007 року за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески, яким на підставі п. 3 ч.
9 ст. 106 Закону № 1058 за приховування
(заниження) сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески, в розмірі всієї суми
прихованої (заниженої) заробітної
плати - 191686,36 грн.;

- № 88/02 від 21 грудня 2007 року за
донараховування органом ПФУ сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків в сумі
191686,36 грн.

На підставі акту документальної
перевірки від 19 грудня 2007 року № 24, та
рішень № 87 і № 88 від 21 грудня 2007 року, а
також облікових даних з карток
особових рахунків страхувальника
станом на 21 грудня 2007 року позивачем
було сформовано та виставлено
відповідачу вимогу № Ю-50 від 28 грудня
2007 року на загальну суму 291 332,71 грн.

В рахунок погашення боргу по
вищезазначеній вимозі позивачем було
зараховано відповідачу суму 1530,83 грн.

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 15 квітня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2009
року у справі № 22а-21841/08, які набрали
законної сили, було відмовлено в
задоволенні позову Щорської
автомобільної школи - центру
Товариства сприяння обороні України
про скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі від 28 грудня 2007 року № Ю-50 в
частині 73195,32 грн. донарахованих
внесків за грудень 2005 року, листопад 2007
року та 218137,39 грн. нарахованих
фінансових санкцій (штрафів), всього
291332,71 грн.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи зазначене та зважаючи на те,
що відповідач в порушення норм чинного
законодавства не виконав в
добровільному порядку передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обов'язків і не погасив
борг по виставленій вимозі, колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Керуючись статями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Щорської
автомобільної школи - центру
Товариства сприяння обороні України
залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Чернігівської
області від 28 січня 2010 року і ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Я.Л. Іваненко

І.Я. Олендер