Справа № 241/1668/13-а
Суддя: Топузова Н. М.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
Першотравневий районний суд Донецької
області у складі: головуючого
судді Топузової Н.М.

при секретарі
Орчелота І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.Мангуш
справу у порядку адміністративного
судочинства за позовом ОСОБА_1 до
Мелекінської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області про визнання противоправним
та скасування рішення Мелекінської
сільської ради №6/25-1430/п.6/ від 07.06.2013
року,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом із наступних підстав :

29.07.2010р . Мелекінська сільська рада
(далі відповідач ) рішенням № 5 / 36 - 2312
надала позивачці , ОСОБА_1 (далі позивач
) , згоду на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,0100 га під
розміщення індивідуального гаража , із
земель житлового та цивільного
будівництва в АДРЕСА_1.У грудні 2011 року
нею було погоджено розміщення
індивідуального гаражу з головним
архітектором району ОСОБА_4 , про що
свідчить викопіювання з плану села , а
також квитанція про оплату послуг.
Після цього вона замовила проект
відведення на відведений їй земельній
ділянці в ТОВ «Земельний Кадастр і ЄІС
». За виготовлення проекту відведення
земельної ділянки , за договором № 5 від
04.01.12р . , нею оплачена виконавцю сума
2100,00 гривень.07.06.2013р . Мелекінська
сільська рада , рішенням № 6/25-1430 п.6
скасувала п.126 свого рішення від 29.07.2010р
. № 5/36-2312 , щодо надання їй згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки під розміщення гаражу в
АДРЕСА_1 , у зв'язку з поданням прокурора
Першотравневого району від 23.05.2013р. №
1038-13 .Цим рішенням відповідач порушив
її громадянські права. На момент
винесення рішення , 07.06.2013р . ,нею
замовлена ??, виготовлена ??і оплачена
проектна документація , закуплені
будівельні матеріали та інвентар .
Конституційний суд України в рішенні №
7-рп/2009 від 16.04.2009р. зазначає , що в
Конституції України закріплено
принцип , за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність. Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами. Таким чином , органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення ,
вносити до них зміни , якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини , пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів , і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.Отже ,
відповідно до рішення КСУ № 7 - рп/2009 від
16.04.2009р. : « Ненормативні правові акти
органу місцевого самоврядування є
актами одноразового застосування ,
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, тому вони не можуть бути
скасовані або змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання ».

Рішення Мелекінської сільської ради №
6/25- 1430 від 07.06.2013р. в частині п.6: «
Скасувати п. 126 рішення Мелекінської
сільської ради від 29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про
надання згоди на розробку проекту
відведення земельної ділянки
громадянам » , щодо надання згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки площею 100 кв.м. під розміщення
гаража в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ,
прож.АДРЕСА_2 » - незаконно і підлягає
скасуванню.

Таким чином,позивачка вимушена
звернутися до суду,та просить суд:

- Визнати незаконним рішення
Мелекінської сільської ради № 6/25- 1430
від 07.06.2013р. в частиніп.6 : « Скасувати
п.126 рішення Мелекінської сільської
ради від 29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про надання
згоди на розробку проекту відведення
земельної ділянки громадянам » , щодо
надання згоди на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 100
кв.м. під розміщення гаража в АДРЕСА_1
гр. ОСОБА_1, прож.АДРЕСА_2 »;

- Скасувати рішення Мелекінської
сільської ради № 6/25- 1430 від 07.06.2013р. в
частині п.6 :« Скасувати п.126 рішення
Мелекінської сільської ради від
29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про надання згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки громадянам » , щодо надання
згоди на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 100 кв.м. під
розміщення гаража в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ,
прож.АДРЕСА_2 ».

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та представник позивачки ,за
довіреністю, ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали,та просять суд :

- Визнати незаконним рішення
Мелекінської сільської ради № 6/25- 1430
від 07.06.2013р. в частиніп.6 : « Скасувати
п.126 рішення Мелекінської сільської
ради від 29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про надання
згоди на розробку проекту відведення
земельної ділянки громадянам » , щодо
надання згоди на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 100
кв.м. під розміщення гаража в АДРЕСА_1
гр. ОСОБА_1, прож.АДРЕСА_2 »;

- Скасувати рішення Мелекінської
сільської ради № 6/25- 1430 від 07.06.2013р. в
частині п.6 :« Скасувати п.126 рішення
Мелекінської сільської ради від
29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про надання згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки громадянам » , щодо надання
згоди на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 100 кв.м. під
розміщення гаража в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ,
прож.АДРЕСА_2 ».

В обґрунтування позовних вимог,
представник позивачки та позивачка
підтримали обставини,які зазначені в
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача,за довіреністю. ОСОБА_6,
позовні вимоги не визнала,та просить
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі, пояснивши
суду,що : в ідповідно до п.34 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», рішенням сільської ради №
5/36-2312 від 29.07.2010 р. надано згоду на
розробку проекту відведення земельної
ділянки площею 0,ОІ га під розміщення
човнового гаражу із земель житлової та
громадської забудови гр. ОСОБА_1 у
АДРЕСА_1. Зазначена земельна ділянка
знаходиться на відстані менш ніж 100
метрів від урізу води, що суперечить
вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу
України, прибережна захисна смуга -
частина водоохоронної зони
відповідної ширини вздовж річки, моря,
навколо водоймів, на якій встановлено
більш суворий режим господарської
діяльності, ніж на решті території
водоохоронної зони. Пляжна зона
прилегла до урізу води -частина
прибережної захисної смуги уздовж
морів, навколо морських заток і лиманів
з режимом обмеженої господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 10, 12, 13 ст. 88 Водного
кодексу України, у межах прибережної
захисної смуги морів та навколо
морських заток і лиманів
встановлюється пляжна зона, ширина
якої визначається залежно від
ландшафтно-формуючої діяльності моря,
але не менш 100 метрів від урізу води.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.89 Водного
кодексу України, ч.З ст. 62 Земельного
кодексу України, у прибережних
захисних смугах уздовж річок, навколо
водойм та на островах забороняється
будівництво будь-яких споруд (крім
гідротехнічних, гідрометричних та
лінійних), у тому числі баз відпочинку,
дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Відповідно до ч.І, ч. З ст. 90 Водного
кодексу України, прибережна захисна
смуга уздовж морів, морських заток і
лиманів входить у зону санітарної
охорони моря і може використовуватися
лише для будівництва військових та
інших оборонних об'єктів, об'єктів, що
виробляють енергію за рахунок
використання енергії вітру, сонця і
хвиль, об'єктів постачання, розподілу.
Передачі (транспортування) енергії, а
також санаторіїв, дитячих оздоровчих
таборів та інших лікувально-оздоровчих
закладів з обов'язковим
централізованим водопостачанням і
каналізацією, гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних споруд.

Відповідно до ч.З ст.24 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у разі відсутності плану
зонування або детального плану
території,затвердженого відповідно до
вимог вищевказаного Закону, передача
(надання) земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності у
власність чи користування фізичними та
юридичними особами для містобудівних
потреб забороняється.

Таким чином, рішення Мелекінської
сільської ради № 5/36-2312 від 29.07.2010 р.
винесене з порушенням вищевказаних
норм законодавства.

У судовому засіданні були
дослідженні: квитанція про сплату
судового збору/а.с. 1/, витяг із рішення
Мелекінської сільської ради №5/36-2312 від
29.07.10 р./а.с. 5/,витяг із рішення
Мелекінської сільської ради №6/5-1430 від
07.06.2013 р./а.с. 6/,квитанції/а.с. 7/,
викопіюванняя/а.с. 8/,свідоцтво про шлюб,
рішення Мелекінської сільської ради
№6/5-1430 від 07.06.2013 ,подання прокурора, два
проекти землеустрою, рішення
Мелекінської сільської ради №6/19-1159
від 26.10.2012р.

У судовому засіданні був досліджений в
оригіналі протокол 25 сесії
Мелекінської сільської ради 6
скликання з оригіналом рішення
Мелекінської сільської ради №6/5-1430 від
07.06.2013 та подання прокурора на підставі
якого було прийнято дане рішення.

Суд,заслухавши пояснення позивача,
представника позивача ,представника
відповідача,з урахуванням у сукупності
усіх досліджених у судовому засіданні
доказів, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами
Верховної Ради і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, прийнятими
у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону
земель», до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
охорони земель на території сіл, селищ,
міст належать: розробка, затвердження
і реалізація цільових програм та
документації із землеустрою щодо
охорони земель відповідно до закону;
установлення обмежень (обтяжень) у
використанні, тимчасова заборона
(зупинення) чи припинення використання
земельної ділянки громадянами та
юридичними особами в разі порушення
ними вимог законодавства в галузі
охорони земель; здійснення контролю
за використанням та охороною земель
комунальної власності; економічне
стимулювання раціонального
використання та охорони земель
відповідно до закону; вирішення інших
питань у галузі охорони земель
відповідно до закону.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України № 7- рп/2009 от 16.04.2009р,
«Конституційний Суд України зазначає,
що в Конституції України ( 254к/96-ВР )
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3) ( 254к/96-ВР ). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону) (
280/97-ВР ). Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до
них зміни, якщо відповідно до приписів
цих рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин"
між органами місцевого самоврядування
і громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від
13 травня 1997 року N 1-зп ( v001p710-97 ) у
справі щодо несумісності
депутатського мандата. Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Відповідно до ст. 19 ЗК України, землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення; г)землі
оздоровчого призначення; ґ) землі
рекреаційного призначення;д/ землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісового фонду; є) землі водного
фонду; ж) землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
з/оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 58Земельного Кодексу
України,до земель водного фонду
належать землі, зайняті: а) морями,
річками, озерами, водосховищами,
іншими водними об'єктами, болотами, а
також островами; б) прибережними
захисними смугами вздовж морів,
річок та навколо водойм; в)
гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
калами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; г) береговими
смугами водних шляхів. Для створення
сприятливого режиму водних об'єктів
уздовж морів, навколо озер, водосховищ
та інших водойм встановлюються
водоохоронні зони, розміри яких
визначаються за проектами
землеустрою.

Так, у судовому засіданні було
встановлено,рішенням Мелекінської
сільської ради від 29.07.2010р №5/36-2312 було
надано згоду на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею
0,0100га під розміщення індивідуального
гаражу із земель житлової та
громадської забудови у АДРЕСА_1
ОСОБА_1/на даний час ОСОБА_1, яка мешкає
у АДРЕСА_2.На підставі даного рішення,
позивачкою було виготовлено проект. 07
.06 2013 року п. 6 рішення Мелекінської
сільської ради №6/25-1430 ,на підставі
подання прокурора, яке ніякими
доказами не було підтверджено, було
скасовано п.126 рішення Мелекінської
сільської ради від 29.07.2010р . № 5/36-2312
«Про надання згоди на розробку проекту
відведення земельної ділянки
громадянам », стосовно надання згоди на
розробку проекту відведення земельної
ділянки площею 100 кв.м. під розміщення
гаража в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1, мешк.
АДРЕСА_2.

Відповідачем не надано жодного
доказу,який би стверджував про те,що
земельна ділянка,на яку було надано
згоду на ррозробку проекту площею
0,0100га під розміщення індивідуального
гаражу у АДРЕСА_1
позивачці-знаходиться на відстані
менш ніж 100 метрів від урізу води,так
як і прокурором до подання не були
надані дані доказі. Проект землеустрою
щодо визначення розміру водоохоронної
зони на території Мелекінської
сільської ради відсутній.

Сукупність наведених і оцінених судом
доказів, що узгоджуються між собою,
приводять суд до висновку,що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-15,17-18,71,86,94,97,98,158-167
Кодексу адміністративного судочинства
України, рішенням Конституційним Судом
України № 7- рп/2009 от 16.04.2009р ,
ст.ст.85,87,88,90,91 Водного Кодексу України ,
ст.ст. 15,12, 23,25 35,48, Закону України «Про
охорону земель», ст.ст. 58-62, 50-52,181-186
Земельного Кодексу України ,ст.ст.1-3,10-15
Закону України «Про планування та
забудову територій» , Законом України
«Про місцеве самоврядування», суд ,-

П О С Т А Н О В
И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Рішення Мелекинської сільської ради №
6/25- 1430 від 07.06.2013року» Про розгляд
подання прокурора Першотравневого
району від 23.05.2013 року №1038-13 вих», в
частині пункту 6 : « Скасувати п.126
рішення Мелекінської сільської ради
від 29.07.2010р . № 5/36-2312 «Про надання згоди
на розробку проекту відведення
земельної ділянки громадянам » ,
стосовно надання згоди на розробку
проекту відведення земельної ділянки
площею 100 кв.м. під розміщення гаража в
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_2 »-
визнати противоправним та скасувати .

Апеляційна скарга на постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області може бути подана до
Апеляційного Адміністративного суду
Донецької області, через
Першотравневий районний суд Донецької
області, протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
її проголошення .

Апеляційна скарга на постанову
суду,яка містить вступну та
резолютивну частину,яка була
проголошена у судовому засіданні,
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови складеної у
повному обсязі..

Суддя
Н.М.Топузова