Справа № 823/133/14
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
справа № 823/133/14

м. Черкаси

09 год. 50 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Кульчицького С.О.,

при секретарі - Кулик О.О.,

за участю:

представників позивача - Ткача І.О.,
Балковської І.Ю. (за довіреністю),

представника відповідача - Власенко
В.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства «Золотоніська
птахофабрика» до Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою звернулось приватне
підприємство «Золотоніська
птахофабрика» до Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.10.2013 року №
206/.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідач своїми діями
порушив вимоги Податкового кодексу
України.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
позов просили задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував повністю з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов та додаткових
поясненнях по справі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Приватне підприємство «Золотоніська
птахофабрика» зареєстроване
Золотоніською районною державною
адміністрацією Черкаської області
30.06.2004 року, свідоцтво А00 № 154765,
ідентифікаційний код 32908049.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно пп. 20.1.4 п. 20 ст. 20 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-IV,
працівниками відповідача проведено
документальну планову виїзну
перевірку ПП «Золотоніська
птахофабрика» з питань дотримання
вимог податкового , валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
30.06.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 23.09.2013 року № 260/23-13/2200/32908049
встановлено порушення п. 198.2, 198.2, 198.6 ст.
198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VІ.

На підставі встановлених порушень
Золотоніською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області винесено податкове
повідомлення-рішення від 04.10.2013 року №
206/.

Не погоджуючись з вищенаведеними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду за
захистом своїх прав та інтересів.

З акту перевірки вбачається, що між ПП
«Золотоніська птахофабрика» та ТОВ
«Ареал» ніби то укладено договір від
28.02.2011 року № 280211-04 на постачання
ветеринарних препаратів
(полі-вітаміноацідос) на суму 39200 грн 16
коп., в тому числі ПДВ - 6533 грн. 36 коп.

Однак на вимогу суду позивачем не
надано суду первинні бухгалтерські
документи (договір, податкові накладні,
видаткові накладні, докази
транспортування товару тощо), як того
вимагає Закон України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» для підтвердження
реальності виконання ніби то
укладеного договору з ТОВ «Ареал».

Частиною 1, 2 статті 3 Господарського
кодексу України визначено, що під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Крім того, в порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України ПП
«Золотоніська птахофабрика»
необґрунтовано сформовано суму
податкового кредиту з податку на
додану вартість за лютий 2011 року в сумі
6084 грн.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, податковий
кредит з податку на додану вартість в
сумі 6084 грн. сформований позивачем в
момент фактичного отримання товарів
від СТОВ «Воля» за податковою
накладною від 11.02.2011 року № 5/2 під
номером запису у реєстрі отриманих
податкових накладних « 57». Проте, дана
податкова накладна відображена
повторно під час формування
податкового кредиту з ПДВ в лютому 2011
року під номером запису у реєстрі
отриманих податкових накладних « 58».

Статтею 198 Податкового кодексу України
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а
для операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати (нарахування)
податку за податковими зобов'язаннями,
що були включені отримувачем таких
послуг до податкової декларації
попереднього періоду.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Беручи до уваги, що у позивача відсутні
первинні бухгалтерські документи, що
не дає йому права на віднесення сум
податку до податкового кредиту при
ніби то виконаних ним договірних
зобов'язань з ТОВ «Ареал», та
враховуючи факт повторного віднесення
суми податкового кредиту з ПДВ в лютому
2011 року суд вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 04.10.2013 року №
206/ винесене з додержанням вимог
чинного податкового законодавства
України.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно п. 2. ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Інших доказів сторони суду не назвали
та не надали.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України, Черкаський окружний
адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з приватного підприємства
«Золотоніська птахофабрика» (19732,
Черкаська обл., Золотоніський район, с.
Ковтуни, ідентифікаційний код 32908049) до
Державного бюджету України 1644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.
судового збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено 17
лютого 2014 року.

Головуючий

С.О.Кульчицький