Справа № 823/2935/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/2935/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Чубар Т.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції в
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Веселий Хутір" в особі голови
ліквідаційної комісії Тарасенка
Олександра Володимировича до Відділу
державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції в Черкаській області про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, приватне
сільськогосподарське підприємство
«Веселий Хутір» в особі голови
ліквідаційної комісії Тарасенка
Олександра Володимировича, звернулося
до суду з адміністративним позовом, в
якому просить визнати рішення відділу
державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області викладене
у листі № 5133 від 28.08.2013р. про залишення
без виконання заяви голови
ліквідаційної комісії приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» від 22.08.2013р. про
вчинення дій в зв'язку з ліквідацією
боржника протиправним, зобов'язати
відповідача передати ліквідатору
приватного сільськогосподарського
підприємства «Веселий Хутір»
Тарасенку Олександру Володимировичу
всі виконавчі документи по всім
виконавчим провадженням, в яких
боржником є приватне
сільськогосподарське підприємство
«Веселий Хутір» для вирішення питання
про подальший порядок виконання
рішення у встановленому законом
порядку, після передачі виконавчих
документів ліквідатору боржника,
закінчити всі виконавчі провадження
відносно приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження» та після
надходження виконавчих документів до
ліквідатора приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» зняти арешт з майна
(коштів) боржника.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року позов задоволено. Визнано
відмову відділу державної виконавчої
служби Чорнобаївського районного
управління юстиції Черкаської області
у вчинення дій, передбачених статтею 67
Закону України «Про виконавче
провадження», в зв'язку з ліквідацією
боржника, викладену у листі № 5133 від
28.08.2013р. про залишення без виконання
заяви голови ліквідаційної комісії
приватного сільськогосподарського
підприємства «Веселий Хутір» від
22.08.2013р., протиправною. Зобов'язано
відділ державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області відповідно
до статті 67 Закону України «Про
виконавче провадження» передати
ліквідатору приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» Тарасенку Олександру
Володимировичу всі виконавчі
документи по всім виконавчим
провадженням, в яких боржником є
приватне сільськогосподарське
підприємство «Веселий Хутір» для
вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку.
Зобов'язано відділ державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції
Черкаської області відповідно до
статті 67 Закону України «Про виконавче
провадження» після передачі
виконавчих документів ліквідатору
приватного сільськогосподарського
підприємства «Веселий Хутір»
Тарасенку Олександру Володимировичу
закінчити всі виконавчі провадження
відносно приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження». Зобов'язано
відділ державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції Черкаської області відповідно
до статті 67 Закону України «Про
виконавче провадження» після
надходження виконавчих документів до
ліквідатора приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір» Тарасенка Олександра
Володимировича зняти арешт з майна
(коштів) боржника приватного
сільськогосподарського підприємства
«Веселий Хутір».

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
представник Відділу державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції в
Черкаській області та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Технік
Енерджі" звернулися з апеляційними
скаргами, в яких просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову в
задоволенні позову. В своїх
апеляційних скаргах апелянти
посилаються на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року замінено апелянта Товариство з
обмеженою відповідальністю "Технік
Енерджі" на його правонаступника
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛНЗ", прийнято заяву
останнього про відмову від апеляційної
скарги та апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Технік
Енерджі" на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Веселий Хутір" в особі голови
ліквідаційної комісії Тарасенка
Олександра Володимировича до Відділу
державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції в Черкаській області про
зобов'язання вчинити дії закрито у
зв'язку з відмовою від апеляційної
скарги

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
зборами учасників (власників)
приватного сільськогосподарського
товариства «Веселий Хутір» від 19.08.2013р.
прийнято протокольне рішення № 19/08/13
про припинення приватного
сільськогосподарського товариства
«Веселий Хутір», в результаті
ліквідації.

Ліквідатором приватного
сільськогосподарського товариства
«Веселий Хутір» призначено директора
підприємства Тарасенка Олександра
Володимировича.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 21.08.2013р.
приватне сільськогосподарське
товариство «Веселий Хутір» перебуває у
стані припинення, за рішенням
засновників.

22 серпня 2013 року ліквідатор приватного
сільськогосподарського товариства
«Веселий Хутір» Тарасенко О.В.
звернувся до відділу державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції
Черкаської області з письмовою заявою
про вчинення дій у зв'язку з
ліквідацією даного товариства, зокрема
про передачу йому, як ліквідатору, всіх
виконавчих документів за всіма
виконавчими провадженнями, у яких
боржником є приватне
сільськогосподарське товариство
«Веселий Хутір», про зняття арешту з
майна даного товариства та закінчення
всіх виконавчих проваджень відносно
приватного сільськогосподарського
товариства «Веселий Хутір» після
передачі виконавчих документів
ліквідатору даного товариства в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження». До
вказаної заяви позивачем були додані
копії протоколу зборів учасників
(власників) приватного
сільськогосподарського товариства
«Веселий Хутір» № 19/08/13 від 19.08.2013р. та
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 21.08.2013р., де
зазначено, що позивач знаходиться в
стані припинення.

28 серпня 2013 року відділ державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції
Черкаської області листом № 5133
повідомив позивача про те, що його
заяву від 22.08.2013р. залишено без
виконання у зв'язку з тим, що виконавчі
документи можуть бути передані
ліквідатору лише після визнання
товариства банкрутом, а рішення про
закінчення виконавчого провадження
може бути винесене державним
виконавцем у разі офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до облікової картки на
зведене виконавче провадження № 39244234
від 30.08.2013р. з приватного
сільськогосподарського товариства
«Веселий Хутір» підлягає до стягнення
791 961 грн. 53 коп. на користь юридичних та
фізичних осіб. Станом на момент
розгляду даної справи вказане
виконавче провадження не закінчено,
арешти з рахунків та майна позивача не
знято.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
у зв'язку із прийняттям рішення про
ліквідацію позивача, про що
повідомлено відповідача, у останнього
виник обов'язок щодо надіслання
виконавчих документів ліквідатору
позивача в порядку статті 67 Закону №
606-ХІV, що в свою чергу є підставою для
закінчення виконавчого провадження в
порядку, встановленому цим Законом.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим законом порядку, а
саме : до закінчення виконавчого
провадження - згідно з ст. 49 цього ж
закону; повернення виконавчого
документу стягувачу - згідно з ст. 47
цього ж закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), який його видав -
згідно з ст. 48 цього ж закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню тільки у разі ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання її
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва. При цьому, згідно з
ч. 2 ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження", виконавчий документ
надсилається до суду або іншого органу
(посадовій особі), який видав цей
документ.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання боржника
банкрутом. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження": постанова про закінчення
виконавчого провадження виноситься
державним виконавцем у разі офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури;
виконавчий документ надсилається до
господарського суду, який прийняв
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Таким чином, у зв'язку з внесенням змін
у Закон України «Про виконавче
провадження» значно звузився перелік
підстав для закриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. Згідно
з ч. 3 ст. 67 Закону України "Про виконавче
провадження", у разі якщо виконавчий
документ надіслано ліквідаційній
комісії (ліквідатору), виконавче
провадження підлягає закінченню в
порядку, встановленому цим законом.

Так, з витребуваних колегією суддів
документів вбачається, що Підприємство
у встановленому законом порядку не
визнано банкрутом. Однак, судом першої
інстанції помилково було застосовано
положення ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" до вказаних
правовідносин.

Також, суду не надано доказів внесення
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про припинення
Підприємства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що в силу приписів таких
норм Закону України "Про виконавче
провадження", як ч. 1 ст. 6 (державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону), ст. 30 (державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому законом порядку, а саме,
до закінчення виконавчого провадження
згідно з ст.49 вказаного закону,
повернення виконавчого документу
стягувачу, повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), який його видав), п. 7
ч. 1 ст. 49 (виконавче провадження
підлягає закінченню у разі визнання
боржника банкрутом), ч. 3 ст. 67 (у разі
якщо виконавчий документ надіслано
ліквідаційній комісії, виконавче
провадження підлягає закінченню в
порядку, встановленому цим законом) у
відповідача відсутні правові підстави
для закінчення виконавчого
провадження у зв'язку із прийняттям
засновником (власником) Підприємства
рішення про ліквідацію Підприємства та
створенням ліквідаційної комісії.
Такої підстави для закінчення
виконавчого провадження, як прийняття
засновником (власником) боржника
рішення про ліквідацію боржника та
створення засновником (власником)
боржника ліквідаційної комісії,
Законом України "Про виконавче
провадження" не передбачено.

Також не підлягає задоволенню вимога
позивача щодо зобов'язання органу ВДВС
надіслати виконавчий документ
ліквідаційній комісії Підприємства,
нормами ч. 2 ст. 67 Закону України "Про
виконавче провадження" як похідна
вимога від попередньої та зазначає
наступне.

За висновком суду ч. 2 та ч. 3 ст. 67 Закону
України "Про виконавче провадження" є
взаємопов'язаними нормами. Зокрема,
оскільки ч. 3 цієї статті встановлює, що
наслідком надсилання виконавчого
наказу ліквідаційній комісії згідно ч.
2 цієї статті є закінчення виконавчого
провадження у встановленому законом
порядку. Проте, як вже зазначалося
раніше за текстом даної ухвали, в силу
приписів ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження", прийняття
засновником (власником) боржника
рішення про ліквідацію боржника та
створення, у зв'язку із цим,
ліквідаційної комісії, не є підставою
для закінчення виконавчого
провадження. Виходячи з цього, а також,
беручи до уваги що приписами ч. 2 та ч. 4
ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження" не передбачено надсилання
органом ВДВС до ліквідаційній комісії
боржника виконавчого документа у разі
закінчення виконавчого провадження,
суд дійшов висновку про відсутність у
відповідача правових підстав для
надсилання всіх виконавчих документів
до ліквідаційної комісії Підприємства,
у зв'язку із перебуванням Підприємства
у процесі ліквідації за рішенням
засновника (власника).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, відповідач діяв
в межах своїх повноважень та у спосіб,
передбачений законом, а тому позовні
вимоги не обґрунтовані та такі, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити в
задоволенні позову.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Чорнобаївського
районного управління юстиції в
Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року - скасувати.

В задоволенні позову Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Веселий Хутір" в особі голови
ліквідаційної комісії Тарасенка
Олександра Володимировича до Відділу
державної виконавчої служби
Чорнобаївського районного управління
юстиції в Черкаській області про
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів із
дня складання у повному обсязі, тобто з
04 лютого 2014 року шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.