Справа № 6-23/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/23983/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянского М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року в справі за її позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області про заміну
сторони у справі,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з заявою про заміну сторони у
справі за позовом ОСОБА_5 про
підвищення пенсії, у якій судовими
рішеннями було зобов'язано
перерахувати та виплатити з 09 липня по
31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня
2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 травня
2010 року підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
урахуванням частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з урахуванням
виплаченої у ці періоди різниці.

Під час розгляду справи у апеляційному
суді її чоловік помер, а з 29 грудня 2010
року їй призначено пенсію у разі
витрати годувальника з урахуванням
всіх надбавок та підвищень чоловіка, у
зв'язку з чим просила задовольнити
заяву.

Ухвалою Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 21
червня 2011 року заяву задоволено
частково, замінено сторону у справі для
отримання виконавчого листа для
виконання рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 липня 2010 року за позовом
ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду
України в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області про
стягнення щомісячної державної
допомоги з позивача на заявницю ОСОБА_4.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 січня 2012 року рішення суду першої
інстанції скасовано та у задоволенні
заяви відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просила
скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
вимог процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2010 року, залишеним без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2011
року, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області
перерахувати та виплатити підвищення
до пенсії ОСОБА_5 з 09 липня по 31 грудня
2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року
та з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням виплаченої у ці
періоди різниці.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Першотравенського міського управління
юстиції Дніпропетровської області 22
грудня 2010 року, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання заяви ОСОБА_4 від 29 грудня
2010 року її переведено на інший вид
пенсійного забезпечення - у разі втрати
годувальника на підставі матеріалів
пенсійної справи годувальника.

Розглядаючи заяву районний суд виходив
з того, що оскільки судовими рішеннями,
які набрали законної сили, зобов'язано
підвищити пенсію чоловіка заявниці,
який помер та виникає необхідність
контролю за його виконанням, вимога
заявника про заміну сторони у справі
для отримання виконавчого листа
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви
апеляційний суд виходив з того, що
статус «дитина війни» є невід'ємним від
особи, яка має право на отримання
соціальних виплат, пов'яз-аних із таким
статусом і не може бути передано іншій
особі, тому спірні правовідносини не
допускають правонаступництва і заява
про заміну сторони у справі не
підлягають задоволенню.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
сторонами в адміністративному процесі
є позивач та відповідач.

Порядок заміни неналежної сторони
передбачено статтею 52 Кодексу,
відповідно до якої суд першої
інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Після заміни сторони, вступу третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, залучення другого
відповідача розгляд адміністративної
справи починається спочатку.

Проте даною статтею не передбачено
можливості заміни сторони у справі
коли її розгляд закінчено й ухвалено
судове рішення.

Відповідно до статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні всі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Судом першої інстанції справу
помилково розглянуто за нормами
Цивільного процесуального кодексу
України, у той час як дані
правовідносини випливають зі справи,
яка розглядається за правилами
адміністративного судочинства.

Апеляційний адміністративний суд не
звернув увагу на зазначене й не дав їм
правової оцінки.

Разом з тим, з обставин справи
вбачається питання, яке вирішується,
пов'язано з виконанням судового
рішення.

Але судами попередніх інстанцій не
з'ясовано чи було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_5, у справі є лише відповідь
територіального управління Пенсійного
фонду України з відмовою у призначенні
ОСОБА_4 щомісячного підвищення пенсії
як дитині війни у зв'язку з відсутністю
у неї такого статусу.

Висновок суду першої інстанції, що
заявник немає підстав для отримання
виконавчого листа є припущенням,
оскільки його зроблено без посилання
на будь-яку правову норму, яка б
підтверджувала б такий висновок.

Розглядаючи питання заміни сторони у
справі суди попередніх інстанцій не
встановили які правовідносини виникли
та які нормативно-правові акти
підлягають застосуванню для їх
вирішення.

Допущені судами порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи відповідно до частини
другої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 21
червня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/