Справа № 500/5006/13-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р. Справа № 500/5006/13-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції:
Пепеляшков Степан Михайлович

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Ізмаїльської міської ради
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 21 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунай-агро» до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання незаконним та
скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Дунай-агро» звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання незаконним та
скасування рішення №2881-VІ від 26 квітня
2013 року «Про приведення земельних
ділянок у відповідність до їх
цільового призначення, визначеного
Генеральним планом м. Ізмаїл».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що між Ізмаїльською міською
радою та ТОВ «Дунай-Агро» було укладено
договори оренди від 11 вересня 2001 року
та 24 грудня 2003 року, відповідно до яких
ТОВ «Дунай-Агро» отримало в оренду
земельні ділянки площею 577,1046 га та 135,3834
га для сільськогосподарського
використання для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
терміном на 25 років та на 8 років
відповідно, останній договір оренди
було продовжено строком до 24 грудня 2016
року. За весь час використання ТОВ
«Дунай-Агро» дотримувалось умов
договорів оренди, використовувало
земельні ділянки за цільовим
призначенням та своєчасно і в повному
обсязі сплачувало орендну плату. 26
квітня 2013 року Ізмаїльська міська рада
без отримання згоди ТОВ «Дунай-Агро»
винесла рішення №2881-VІ «Про приведення
земельних ділянок у відповідність до
їх цільового призначення, визначеного
Генеральним планом м. Ізмаїл», яким
зобов'язала ТОВ «Дунай-Агро» звільнити
зазначені земельні ділянки без
компенсації втрат
сільськогосподарського виробництва,
та вирішила розірвати в установленому
порядку вищезазначені договори оренди
земельних ділянок. На думку ТОВ
«Дунай-Агро», вказане рішення є
незаконним та таким, що порушує права
товариства як орендаря земельних
ділянок.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що землі, надані ТОВ «Дунай-Агро» в
оренду, відповідно до Генплану м.
Ізмаїл відносяться до земель житлової
та громадської забудови, Генплан був
затверджений до укладення договорів
оренди, а земельні ділянки в оренду
передавалися вже в порушення
Генерального плану, а тому Ізмаїльська
міська рада не могла передавати
вказані землі в оренду для ведення
сільськогосподарського виробництва.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 листопада 2013 року
адміністративний позов ТОВ
«Дунай-агро» задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Ізмаїльської міської ради
Одеської області від 26 квітня 2013 року
№2881-VI «Про приведення земельних
ділянок у відповідність до їх
цільового призначення, визначеного
Генеральним планом м. Ізмаїл».

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, Ізмаїльська
міська рада Одеської області подала
апеляційну скаргу, в якій апелянтом
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 11 вересня 2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого за №12809, Ізмаїльська
міська рада передала в оренду ТОВ
«Дунай-Агро» земельну ділянку площею
577,1046 га для сільськогосподарського
використання для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
терміном на 25 років.

Відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 24 грудня 2003 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрованого за
№5462, Ізмаїльська міська рада передала
в оренду ТОВ «Дунай-Агро» земельну
ділянку площею 135,3834 га для
сільськогосподарського використання
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
терміном на 8 років. Угодою щодо
продовження договору оренди землі від
24 грудня 2003 року, укладеною 02 січня 2013
року між Ізмаїльською міською радою та
ТОВ «Дунай-Агро», строк дії договору
оренди було продовжено до 24 грудня 2016
року.

Рішенням Ізмаїльської міської ради
Одеської області №2881-VІ від 26 квітня 2013
року «Про приведення земельних ділянок
у відповідність до їх цільового
призначення, визначеного Генеральним
планом м. Ізмаїл» зобов'язано ТОВ
«Дунай-Агро» звільнити земельні
ділянки, надані для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 460,8973 га та площею 135,3834 га без
компенсації орендарю втрат
сільськогосподарського виробництва;
розірвати в установленому порядку
договори оренди земельних ділянок з
ТОВ «Дунай-Агро» від 11 вересня 2001 року
та від 24 грудня 2003 року.

Як вбачається з листа Відділу
Держземагентства в м. Ізмаїлі Одеської
області №28-01-10/914 від 22 квітня 2013 року,
на даний час, відповідно Класифікації
видів цільового призначення земель,
затвердженої наказом Держкомзему
України №548 від 23 липня 2010 року, землі,
надані в оренду ТОВ «Дунай-Агро» згідно
договорів оренди землі, відносяться до
земель сільськогосподарського
призначення.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що договорами оренди
земельної ділянки, укладеними між
радою та ТОВ «Дунай-Агро», не
передбачена можливість їх
одностороннього розірвання. Суд не
прийняв до уваги посилання відповідача
на те, що земельні ділянки з самого
початку були передані в оренду для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва з
порушенням Генерального плану,
відповідно до якого вони відносяться
до земель житлової та громадської
забудови, а тому на даний час вони
підлягають вилученню з метою
приведення їх у відповідність до їх
цільового призначення, визначеного
Генеральним планом м. Ізмаїл, оскільки
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень, разом з тим, представником
Ізмаїльської міської ради не було до
судового засідання надане рішення про
зміну цільового призначення даних
земельних ділянок та віднесення їх до
земель житлової та громадської
забудови.

За таких обставин, суд першої інстанції
вважав, що рішення Ізмаїльської
міської ради Одеської області №2881-VІ
від 26 квітня 2013 року «Про приведення
земельних ділянок у відповідність до
їх цільового призначення, визначеного
Генеральним планом м. Ізмаїл» прийняте
всупереч діючого законодавства, у
зв'язку з чим, його належить скасувати.

В апеляційній скарзі Ізмаїльської
міської ради вказується, що ТОВ
«Дунай-Агро» для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
були передані землі житлової та
громадської забудови, тому з метою
приведення земельних ділянок у
відповідність до їх цільового
призначення, міська рада правомірно
вирішила розірвати договори оренди у
встановленому порядку.

Колегія суддів погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції та не приймає доводи
апелянта, виходячи за наступного.

Пунктом 2 оскарженого рішення (а.с.18)
вирішено розірвати в установленому
порядку договори оренди земельних
ділянок з ТОВ «Дунай-Агро».

Порядок розірвання договорів оренди
від 11 вересня 2001 року та 24 грудня 2003
року установлено пунктами 4 цих
договорів (а.с.8, 10), згідно з якими,
вичерпними підставами розірвання
договору є:

- невиконання орендарем
обов'язків, передбачених цим договором,

- взаємна згода сторін,

- добровільна відмова орендаря від
оренди земельної ділянки або
припинення діяльності орендаря

З матеріалів справи вбачається, що
жодної з перелічених підстав не
існувало, тому положення пункту 2
оскаржуваного рішення стосовно того,
що договори оренди розриваються в
установленому порядку не відповідають
дійсності.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що землі, передані в оренду ТОВ
«Дунай-Агро», попередньо до цього
знаходились у користуванні
колективного сільськогосподарського
підприємства та селянського
фермерського господарства та
складаються з пасовищ та ріллі, цим
землям визначена категорія: «землі
сільськогосподарського призначення».

Будь-якого доказу зміни цільового
призначення вказаних земель апелянтом
не надано.

Отже, доводи апелянта про належність
вказаних земель до земель житлової та
громадської забудови є
необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на наступне.

За своєю суттю оскаржуване рішення є
таким, що фактично скасовує рішення
Ізмаїльської міської ради №122 від 15
лютого 2001 року та №477-XXIV від 21 листопада
2003 року (незважаючи на те, що про це
прямо не зазначено в його змісті), якими
надано ТОВ «Дунай-Агро» земельні
ділянки в оренду, однак, які апелянт
вважає суперечними нормам земельного
законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає можливим зазначати наступне.

В п.5 Рішення Конституційного Суду
України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009,
вказується:

«… органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення, що узгоджується з правовою
позицією, викладеною в абзаці другому
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року №1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання».

Рішення Ізмаїльської міської ради №122
від 15 лютого 2001 року та №477-XXIV від 21
листопада 2003 року, якими надано ТОВ
«Дунай-Агро» земельні ділянки в оренду
є ненормативними правовими актами, які
вичерпали свою дії фактом їхнього
виконання.

Таким чином, відповідно до
вищенаведеного Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року №7-рп/2009, вказані
рішення не можуть бути скасовані чи
змінені Ізмаїльською міською радою.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про протиправність
оскаржуваного рішення та необхідність
його скасування.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ізмаїльської
міської ради Одеської області -
залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлено 24 лютого 2014 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець