Справа № 810/560/14-а
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
810/560/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і
комбікормів"доМиронівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській областіпровизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Миронівської міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14.01.2014 № та
№.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є незаконними,
оскільки прийняті на підставі
помилкових висновків про порушення ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" вимог п.п.192.1.1 п.192.1
ст.192, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.6, п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України, а також
ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228,
ст. 662, ст. 655, ст. 656 Цивільного кодексу
України в частині недодержання вимог
зазначених статей в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними по правочинах при
придбанні товарів (робіт, послуг),
відсутність об'єкту оподаткування,
встановлено неправомірність
формування податкового кредиту ПАТ
"Миронівський ЗВКК" з податку на додану
вартість за господарськими операціями
із ПП "Сапфір і К", ТОВ "Агро Самара", ТОВ
"Черняхів Агро Трейд".

Позивач стверджує, що придбав товари у
ПП "Сапфір і К", ТОВ "Агро Самара", ТОВ
"Черняхів Агро Трейд" правомірно і на
законних підставах задекларував
податковий кредит у сумі 7477065,04 грн.

Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що посадові особи
Миронівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області при проведенні
перевірки позивача та оформленні її
результатів діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законодавством України. Податкові
повідомлення-рішення є обґрунтованими,
оскільки у ході перевірки встановлено
порушення вимог законодавства, що
свідчить про заниження ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість.

До початку розгляду справи по суті
представники сторін подали до суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження, якщо
всі особи, які беруть участь у справі
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

За таких обставин, судом визнано за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" зареєстроване
Миронівською районною державною
адміністрацією Київської області 13
червня 1996 року, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 №820512.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 24.05.2011 №100336694 ПАТ "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" перебуває податковому
обліку в Миронівській ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, в
грудні 2013 року посадовою особою
Миронівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області на підставі статті 78
Податкового кодексу України та на
виконання наказу від 09.12.2013 №321
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" щодо підтвердження
відомосте, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платниками
податків ПП "Сапфір і К" за період з
01.10.2012 по 31.08.2013, ТОВ "Агро Самара" за
період з 01.10.2012 по 31.12.2012, , ТОВ "Черняхів
Агро Трейд" за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

За результатами проведеної перевірки
складено Акт №266/22-011/00951770 від 20.12.2013.

У ході перевірки встановлено факт
порушення ПАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" вимог
п.п.192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п.
201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення суми
податкового кредиту на 7477065,04 грн.
Виявлені порушення пов'язані з
безпідставним, на думку перевіряючого,
формуванням ПАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів"
показників податкового кредиту за
господарськими операціями з ПП "Сапфір
і К", ТОВ "Агро Самара", ТОВ "Черняхів
Агро Трейд".

На підставі висновків акту перевірки
Миронівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області прийняті податкові
повідомлення-рішення від 14.01.2014 №,
згідно з яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 2013615,52 грн. та
застосовано штрафну санкцію в сумі
1006807,76 грн., та №, згідно з яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 5463449 грн. та застосовано
штрафну санкцію в сумі 2731725 грн.

Не погоджуючись з рішеннями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: 1) суд вирішує справи відповідно
до Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; 2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Суд погоджується з висновком
податкового органу про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, вважає доводи
податкового органу обґрунтованими, а
спірні податкові повідомлення-рішення
правомірними, виходячи з наступного.

Законодавчим актом, який регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
№2755-VІ.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до статті 185 Податкового
кодексу України платниками податку на
додану вартість є будь-яка особа, що
провадить господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку з є постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Статтею 186 Податкового кодексу
визначено, що місцем постачання
товарів є: а) фактичне місцезнаходження
товарів на момент їх постачання (крім
випадків, передбачених у підпунктах "б"
і "в" цього пункту); б) місце, де товари
перебувають на час початку їх
перевезення або пересилання, у разі
якщо товари перевозяться або
пересилаються продавцем, покупцем чи
третьою особою; в) місце, де провадиться
складання, монтаж чи встановлення, у
разі якщо товари складаються,
монтуються або встановлюються (з
випробуванням чи без нього) продавцем
або від його імені.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187
Податкового кодексу України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку, б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (пункт 198.2 статті
198 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Зі змісту зазначених положень слідує,
що необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів сум до
податкового кредиту є факт придбання
товарів з метою їх використання в
господарській діяльності.

Тому, при розгляді тверджень органу
державної податкової служби про
безтоварність господарської операції
підлягає перевірці факт здійснення
господарської операції.

В такому випадку дослідженню
підлягають усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції: договори,
видаткові накладні, документи про
перевезення, зберігання, використання
у господарській діяльності товарів
тощо.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV
визначено, що цей Закон поширюється на
всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з частиною першою статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання, назву
підприємства від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що право нарахування податкового
кредиту виникає у платника податків у
зв'язку із здійсненням ним
господарських операцій, що
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами фінансової звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
"Миронівський ЗВКК" придбав згідно
договору поставки від 03.10.2012 №3400/М
насіння соняшника у ТОВ "Агро Самара" на
загальну суму 11109081,40 грн., в т.ч. ПДВ -
1851790,32 грн.

Отримання товарів здійснювалось на
підставі договору поставки від 03.10.2012
№3400/М та підтверджується видатковими
та податковими накладними.

Транспортування продукції
здійснювалось відповідно до
товарно-транспортних накладних,
наданих в кількості 128 штук.

Рахунки-фактури та банківські виписки
підтверджують оплату за отриманий
товар.

Також, протягом жовтня-грудня 2012 року,
січня-серпня 2013 року ПАТ "Миронівський
ЗВКК" було придбано у ПП "Сапфір і К"
макуху соняшника та макуху сої на
загальну суму 30192424,80 грн., в т.ч. ПДВ -
5032070,33 грн.

Отримання товарів здійснювалось на
підставі договорів поставки №592/т від
25.10.2012, №593/т від 28.10.2012, №3472/м від 01.11.2012,
№3538/м від 20.11.2012, №4003/м від 23.04.2013, та
підтверджується видатковими та
податковими накладними.

Поставка макухи на ПАТ "Миронівський
ЗВКК" проводилась автотранспортом
постачальника ПП "Сапфір і К" згідно
товарно-транспортних накладних в
період з жовтня 2012 року по вересень 2013
року, пред'явлених до перевірки в
кількості 203 шт.

Розрахунки з постачальником за
отриманий товар підтверджуються
рахунками-фактури та банківськими
виписками.

Також, ПАТ "Миронівський ЗВКК" було
придбано у ТОВ "Черняхів Агро Трейд"
насіння соняшника на загальну суму
3559226,20 грн., в т.ч. ПДВ - 593204,39 грн.

Отримання товару здійснювалось на
підставі договору поставки №2025/м від
11.01.2012 та підтверджується видатковими
та податковими накладними.

Доставка соняшника на ПАТ
"Миронівський ЗВКК" підтверджується
товарно-транспортними накладними.

Рахунки-фактури та банківські виписки
підтверджують оплату за отриманий
товар.

Суми податку на додану вартість в
загальному розмірі 7477065,04 грн. за
податковими накладними, отриманими від
ПП "Сапфір і К", ТОВ "Агро Самара", ТОВ
"Черняхів Агро Трейд" позивачем
включено до складу податкового кредиту
підприємства.

До Миронівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від
Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів
надійшов акт від 19.08.2013 №19/22.3 "Про
відсутність реальності здійснення
господарських операцій при
сільськогосподарської продукції між
ТОВ "Агро Самара" () та
його контрагентами покупцями".

Перевіркою встановлено наступне:

При проведенні даної документальної
позапланової виїзної перевірки, згідно
наданих до перевірки документів, було
досліджено та встановлено -
відсутність у платника податків
первинних документів (реєстрів Актів
та Актів на оприбуткування поточних
біологічних активів рослинництва,
оцінених за справедливою вартістю за
формою № ПБАСГ-1 з полів врожаю 2012 та 2013
років, накладних (внутрігосподарського
призначення) за формою № ВЗСГ-8 про
внутрішньогосподарське переміщення
сільськогосподарської продукції
рослинництва з полів врожаю 2012 та 2013
років до місць зберігання продукції
рослинництва, Книги складського обліку
(форма № ВЗСГ-10) сільськогосподарської
продукції рослинництва врожаю 2012 та 2013
років за період: січень 2012 року -
червень 2013 року), які підтверджують
факт виробництва продукції
рослинництва врожаю 2012 та 2013 років
безпосередньо сільськогосподарським
підприємством (товаровиробником) -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро Самара".

Платник податків не маючи первинних
документів, які підтверджують факт
виробництва, збирання, оприбуткування
та зберігання продукції рослинництва
власного виробництва, виробленої на
власних або орендованих виробничих
потужностях, врожаю 2012 та 2013 років
безпосередньо сільськогосподарським
підприємством (товаровиробником) - ТОВ
"Агро-Самара" (код за ),
відображав у бухгалтерського обліку
господарські операції по виробництву,
оприбуткуванню та зберіганню
продукції рослинництва власного
виробництва врожаю 2012 та 2013 років, та
систематизував на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку інформацію з
виробництва, оприбуткування та
зберігання продукції рослинництва
власного виробництва, без наявності
зазначених вище підтверджуючих
первинних документів, і, як наслідок,
незаконно і безпідставно формував
показники податкової звітності, в тому
числі з використання спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість у сфері сільського
господарства за період 2012 - 2013 роки, та
спеціального податкового режиму з
фіксованого сільськогосподарського
податку у 2013 році, а також незаконно
набув та користувався статусом
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість за період 2012 - 2013 роки та
незаконно набув та користувався
статусом суб'єкта спеціального
податкового режиму з фіксованого
сільськогосподарського податку у 2013
році.

Також, перевіркою ТОВ "Агро Самара"
встановлено, що починаючи з жовтня 2012
року ТОВ "Агро Самара" за документами,
наданими до перевірки, здійснює
реалізацію сільськогосподарської
продукції насіння соняшника
(вирощування якого не підтверджено
первинними документами, наявністю
земельних ділянок, трудових ресурсів),
тобто здійснює реалізацію продукції не
власного виробництва підприємствам.

При цьому, згідно з наданими ТОВ "Агро
Самара" до перевірки документами,
відсутня будь-яка інформація щодо
вирощення ТОВ "Агро Самара" проданої
кількості насіння соняшнику, його
збирання, зберігання та подальшу
реалізацію, а також відображення
вказаних господарських операцій у
первинних документах та регістрах
бухгалтерського обліку.

Тобто, ТОВ "Агро Самара", починаючи з
жовтня 2012 року, неправомірно
використовує статус суб'єкта
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського та
лісового господарства, а також
рибальства.

В ході перевірки встановлено
відсутність реальної можливості
вирощування соняшника та його
подальшої реалізації на адресу
контрагентів-покупців, а саме
відсутність землі для вирощування у
значній кількості соняшника, трудових
ресурсів, виробничо-складських
приміщень, технічного персоналу, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Отже, товариством відображені в
податковій звітності правові
взаємовідносини з суб'єктами
господарювання без мети реального
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків.

Також, до Миронівської ОДПІ надійшла
інформація надана оперативним
управління Білоцерківської ОДПІ
№1337/7/10-02-07-04 від 13.12.2013 та Акт ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївській області від
06.11.2013 №172/14-03-22-08/32996659 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Сапфір і К" (код за
) щодо підтвердження
фінансово-господарських відносин з
платниками податків
контрагентами-постачальниками за
період липень-грудень 2012 року,
січень-вересень 2013 року та
контрагентами покупцями".

Перевіркою встановлено наступне:

Встановлено відсутність підприємства
за юридичною адресою. Складено акт про
відсутність за місцем знаходження від
28.10.2013 №87/14-03-22-08.

ПП "Сапфір і К" протягом 2012-2013 років
надавалися Звіти ф. №1-ПП "Про суми
пільг в оподаткуванні юридичних осіб
та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності".

Остання звітність - податкова
декларація з податку на прибуток за 2012
рік (вх. від 11.02.2013 №), що підписана
електронно-цифровим підписом
директора Ковальова Вадима
Олександровича та імпортована до ДПІ у
Центральному районі міста Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївської області
засобами E-mail.

Додаток АМ до податкової декларації з
податку на прибуток не надано, що
свідчить про відсутність у
підприємства основних засобів та інших
необоротних активів, необхідних для
провадження фінансово-господарської
діяльності.

В ході проведення аналізу матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів,
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(робіт, послуг).

Враховуючи вищенаведене, встановлено
відсутність у періодах липень-грудень
2012 року, січень-вересень 2013 року
господарської діяльності, відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(робіт, послуг) та встановлено
укладання недійсних цивільно-правових
відносин та проведення безтоварних
операцій, спрямованих на надання
податкової вигоди для третіх осіб з
метою штучного формування валових
доходів, валових витрат, податкового
зобов'язання та податкового кредиту.

Також, до Миронівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області від
Володарсько-Волинської ОДПІ ГУ
Міндоходів надійшов Акт від 18.09.2013
№36/22/22-07/35684792 "Про результати
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Черняхів Агро Трейд", код за , з питань достовірності
формування податкового зобов'язання та
податкового кредиту за період з 01.01.2011
по 07.11.2012".

Перевіркою встановлено наступне:

За податковою адресою: Житомирська
обл., смт. Черняхів, вул. Леніна, буд. 122,
кв.8 ТОВ "Черняхів Агро Трейд" не
знаходиться. При виїзді за юридичною та
фактичною адресою підприємства -
Житомирська обл., смт. Черняхів, вул.
Леніна, буд. 122, кв. 8 для вручення копії
наказу від 17.09.2013 №89 та повідомлення
від 17.09.2013 за №32 про проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ "Черняхів Агро Трейд" з
питань достовірності формування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту з 01.01.2012 по 07.11.2012,
встановлено відсутність платника та
посадових осіб за місцезнаходженням,
про що було складено акт від 17.09.2013
№4/22/22-04/35684792 про відсутність за
місцезнаходженням та неможливості
проведення позапланової перевірки ТОВ
"Черняхів Агро Трейд".

Крім того співробітниками відділу
податкової міліції ГОУ Житомирської
ОДПІ за результатами відвідування
адреси реєстрації підприємства
складено довідку від 18.09.2013 року №24 про
те, що місцезнаходження юридичної
особи ТОВ "Черняхів Агро Трейд", код за
, не встановлено, інформація
про місцезнаходження відсутня.

Протягом 2011 року за даними звіту форми
50 с/г виробництво
сільськогосподарської продукції
підприємством не здійснювалось.
Здійснювалась лише реалізація с/г
продукції виробленої у минулих роках.

За даними довідки управління
агропромислового розвитку у
Черняхівському районі за №309/01-19 від
05.08.2013 ТОВ "Черняхів Агро Трейд", згідно
річних звітів, вирощування та посів с/г
культур протягом 2011-2012 років не
проводило. Також відповідно до довідки,
наданої відділом Держземагентства у
Черняхівському районі за №1729 від 05.08.2013
за ТОВ "Черняхів Агро Трейд" станом на
дату надання відповіді обліковуються
земельні ділянки загальною площею
близько 200 га, а станом на 01.01.2011
обліковувалась земельна ділянка
загальною площею 566 га, що в свою чергу
унеможливлює вирощування реалізованої
кількості с/г культур.

Крім того, керівником підприємства
Тімець Г.О. надано письмове пояснення
від 20.09.2012 про те, що підприємство у 2010
році орендувало земельні ділянки на
площі 9500 га, у 2011 році 988 га на яких був
вирощений соняшник. Вироблена
продукція реалізовувалась у 2011-2012
роках. Підтвердження використання
земельної ділянки площею 9500 га
директором не надано. Платником не
надано іншої інформації, про
сільськогосподарське виробництво, в
тому числі соняшника. Відсутня
підтверджуюча інформація про фактичне
використання земельних ділянок,
трудових ресурсів, техніки, найманих
послуг по вирощуванню, складських та
виробничих приміщень необхідної для
вирощування, збирання, зберігання с/г
культур.

Інформація про основні фонди відсутня.
Фінансова звітність до органу ДПС
підприємством не подається.
Підприємством у відповідь на надіслані
запити інформацію про основні фонди не
надано.

Направлено запит від 05.11.2012 за №3535/10/15-01
до Житомирського державного
комунального підприємства по
технічній інвентаризації про надання
інформації щодо наявності
зареєстрованого права власності на
нерухоме майно. Відповідь надійшла
12.11.2012 за №3788 про те, що право власності
на нерухоме майно за ТОВ "Черняхів Агро
Трейд" не зареєстровано.

Отриманні відомості свідчать про те, що
реалізовані с/г культури не можуть бути
власно вирощеною протягом 2011 - 2012
продукцією. Отже, ТОВ "Черняхів Агро
Трейд" не мало право на використання
пільгової системи оподаткування, а
саме фіксованого с/г податку.

Встановити посадових осіб ТОВ
"Черняхів Агро Трейд" та отримати від
них пояснення співробітниками ГОУ
Житомирської ОДПІ з приводу здійснених
операцій, місцезнаходження печатки та
первинних документів не
представляється можливим у зв'язку із
їх відсутністю за місцем реєстрації.

Згідно опублікованих даних щодо
основних економічних показників у
сфері сільського господарства на сайті
Державної служби статистики України
http://www.ukrstat.gov.ua/ середня врожайність
соняшника у 2011 та 2012 роках по Україні
становила 18,4 та 16,5 ц/га.

При умові, що ТОВ "Черняхів Агро Трейд"
досягнутий рівень середньої
урожайності по Україні, то необхідна
кількість земельної ділянки для
підприємства складає у 2011 році 17876,36 га
та у 2012 році - 19934,85 га (Обсяг
реалізованого соняшнику 32892,5 тонн х 10 =
328925 центнерів; 328925 центнерів/ 18,4 ц/га =
17876,36 га, або 328925 центнерів/16,5 ц/га = 19934,85
га). Довідково для порівняння загальна
проща Черняхівського району
Житомирської області становить
близько 85000 га.

З урахуванням того, що на ТОВ "Черняхів
Агро Трейд" по даним звітності форма
1-ДФ загальна чисельність працюючих в 1
кварталі 2011 року - 11 чол., 2 кварталі 2011
року - 16 чол., 3 кварталі 2011 року - 5 чол., 4
кварталі 2011 року - 5 чол., в 1 кварталі 2012
року - 8 чол., 2 кварталі 2012 року - 8 чол., 3
кварталі 2012 року - 12 чол., 4 кварталі 2012
року - 11 чол. та згідно пояснень
сільського голови Радицької сільської
ради Яремчук Т.О., керівника СТОВ
"Радичі" Кондратенко О.В.,
спеціаліста-землевпорядника Радицької
сільської ради Кузьменко Л.А.,
сільського голови Гуто-Потіївської
сільської ради Репецького А.Г.,
сільського голови Маленївської
сільської ради Близнюк В.С., сільського
голови Ксаверіівської сільської ради
Поліщук Г.Ф., сільського голови
Салівської сільської ради Бондарчук
С.П., сільського голови Пилиповицької
сільської ради Кириченко О.М.,
сільського голови Раковицької
сільської ради Марчук О.С. товар (озима
пшениця, насіння соняшника) ТОВ
"Черняхів Агро Трейд" не вирощувався,
встановлено факт неможливості
реального здійснення операцій.

Крім того відсутність достатньої
кількості земельних ділянок для
вирощування соняшника ставить під
сумнів можливості здійснення таких
операцій.

Операції ТОВ "Черняхів Агро Трейд" () не підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. В
зв'язку з цим ТОВ "Черняхів Агро Трейд"
() не мало можливості
фактично здійснювати господарські
операції з урахуванням часу,
оперативності проведення операцій,
місцезнаходження майна, віддаленості
контрагентів один від одного.

Також, в ході проведення перевірки не
встановлено факту передачі товарів
(послуг) від ТОВ "Черняхів Агро Трейд"
() до
контрагентів-покупців, у зв'язку з
відсутністю (не наданням до перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

У зв'язку з відсутністю основних
засобів, виробничого обладнання,
транспортного та торгівельного
обладнання, матеріалів (сировини),
товарних запасів, трудових ресурсів
здійснення основного виду діяльності
не є можливим.

Вирішуючи питання про реальність
здійснення господарських операцій,
придбаних за господарськими
договорами з ПП "Сапфір і К", ТОВ "Агро
Самара", ТОВ "Черняхів Агро Трейд", суд
звертає увагу на те, що продаж товарів
за договором поставки на будь-яких
умовах не звільняє учасників
господарської операції від обов'язку
щодо складання первинних документів,
якими супроводжується виконання
відповідного договору.

Також, Позивачем не надано до суду
реєстр надходження зерна, складських
накладних, книги обліку довіреностей,
подорожніх листів.

За даними Розділу І "Податкові
зобов'язання" Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" (додаток №5 до
декларації) вказаними вище
підприємствами не задекларовані
податкові зобов'язання.

З урахуванням викладеного вище, на
порушення вказаних вимог податкового
законодавства ПАТ "Миронівський ЗВКК"
завищено податковий кредит на суму
7477065,04 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним ( стаття 204 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (частина друга статті 203
Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Частиною 4 статті 203 Цивільного кодексу
України визначено, що правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Відповідно до вимог статті 203
Цивільного кодексу України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Частинами 1 та 2 статті 215 Цивільного
кодексу України визначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

З вищезазначених фактів вбачається, що
фінансово-господарська діяльність
контрагентів позивача здійснюється
поза межами правового поля, що у свою
чергу свідчить про не набуття належним
чином цивільної право-дієздатності
контрагентами позивача,
фінансово-господарські
взаємовідносини між позивачем його
контрагентами є фіктивними
правочинами, та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.

Отже, з урахуванням встановлених судом
обставин, відсутності основних фондів,
трудових ресурсів, виробничого
обладнання, складських приміщень,
транспортних засобів у контрагентів
позивача, доказів отримання послуг та
ТМЦ, не доведення позивачем того, що
послуги та ТМЦ придбавалися із метою їх
використання у господарській
діяльності, суд дійшов висновку про
безтоварність господарських відносин,
а лише їх документальне оформлення.

Водночас, за відсутності факту
отримання послуг, ТМЦ або в разі якщо
отримані послуги, ТМЦ не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Враховуючи вищезазначене суд вважає,
що податковий орган правомірно прийняв
податкові повідомлення-рішення від
14.01.2014 № та №, у зв'язку з чим
вони не підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
відповідача, позивач суду не надав.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що викладені у позовній заяві
доводи позивача є не обґрунтованими, а
його вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Крім цього, відповідно до частини
третьої статті 4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
встановлена у розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати (частина друга статті
4 Закону України "Про судовий збір").

З матеріалів справи вбачається, що
розмір майнових вимог, заявлених
позивачем, становить 11215597,28 грн., та,
відповідно, 2 відсотки від них
дорівнюють сумі у розмірі 224311,95 грн. А
відтак, в даному випадку розмір
судового збору, що підлягає сплаті
позивачем, обмежується 4 розмірами
мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене та ту обставину, що
відповідно до платіжного доручення від
23.01.2014 №2293 позивачем сплачено частину
судового збору у розмірі 487,20 грн., суд
дійшов висновку, що решта суми судового
збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає
стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" () до Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 4384
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.