Справа № 823/2976/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Орленко В.І.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Лещенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»
до Звенигородської об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання дій
протиправними, зобов»язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ватутінське комунальне виробниче
підприємство «Водоканал» (далі -
Позивач) звернулося до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Звенигородської об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (далі - Відповідач)
про визнання неправомірними дій щодо
невиконання вимог ст.ст. 101-102
Податкового кодексу України,
зобов'язання списати податковий борг
за період 2006 - 2009 р.р. з податку на додану
вартість в сумі 998 689,67 грн, із
земельного податку 71 806,26 грн, збору за
спецводокористування в сумі 1 422,12 грн,
зобов'язання провести переоблік в
особових картках з податку на додану
вартість, земельного податку, збору за
спецводокористування.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи Серія А00
№157735 Позивач зареєстрований
Виконавчим комітетом Ватутінської
міської ради Черкаської області 12.08.1996
року.

29.11.2006 року ДПІ у м.Ватутіне,
правонаступником якої є Відповідач,
звернулася до Господарського суду
Черкаської області із позовною заявою
про стягнення в доход бюджету за
рахунок активів Ватутінського
комунального виробничого підприємства
«Водоканал» податкового боргу за
період 2004 - 2006р.р. на загальну суму 458 082,58
грн, що рахувалася за підприєимством
станом на 08.11.2006 року, в тому числі 372 166,02
грн з податку на додану вартість, 30 626,07
грн із земельного податку з юридичних
осіб, 355,21 грн з плати за використання
водних ресурсів та ін.

Постановою Господарського суду
Черкаської області від 02 лютого 2007
року, залишеною без змін ухвалою
Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 14 травня 2007
року, ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 24 лютого 2009 року, в
задоволенні позову ДПІ у м.Ватутіне
Черкаської області до Ватутінського
комунального виробничого підприємства
«Водоканал», третя особа: Ватутінська
міська рада про стягнення податкового
боргу відмовлено, оскільки позивачем
не підтверджено, що ним вживалися
заходи для погашення податкового
боргу, передбачені законодавством, але
вони не дали результату.

06.12.2007 року ДПІ у м.Ватутіне подала до
Господарського суду Черкаської
області позовну заяву про звернення
стягнення на активи (майно) платника
податків Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»
в рахунок погашення податкового боргу
за період 2006 - 2007 р.р. на загальну суму 362
686,40 грн, яка рахувалася за
підприємством станом на 16.11.2007 року, в
тому числі по земельному податку з
юридичних осіб в сумі 12 116,43 грн, податку
на додану вартість в сумі 320 695,18 грн,
плати за використання водних ресурсів
в сумі 365,39 грн.

Постановою Господарського суду
Черкаської області від 01 квітня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 червня 2009
року, вказаний позов задоволено
повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 19 травня 2010 року касаційну скаргу
Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»
задоволено частково, постанову
Господарського суду Черкаської
області від 01 квітня 2008 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 червня 2009
року скасовано, а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року у справі №2а-3091/10/2370, в задоволенні
позову ДПІ у м.Ватутіне до
Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»
про стягнення податкового боргу
відмовлено повністю.

Отже, вищевказаними судовими рішеннями
податковому органу відмовлено в
примусовому стягненні в доход бюджету
за рахунок активів Позивача
податкового боргу з податку на додану
вартість, земельного податку, плати за
використання водних ресурсів за період
2004 - 2007р.р.

Однак, судом першої інстанції
встановлено, що за даними
інформаційної системи Відповідача у
Позивача відсутній безнадійний
податковий борг за період 2006 - 2009 р.р.,
оскільки він погашений шляхом зміни
призначення платежів, визначених
підприємством в платіжних дорученнях
відповідно п.87.9 ст.87 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс).

Так, пунктом 87.9 статті 87 Кодексу
встановлено, що у разі наявності у
платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків.

Питання правомірності дій Відповідача
по зміні призначення платежу в
платіжних дорученнях Позивача та
зарахування коштів, сплачених на
виконання податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за період з
01.01.2011 року по 01.05.2012 року, на погашення
податкового боргу 2007-2008 р.р.,
розглядалося Черкаського окружного
адміністративного суду.

Так, постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року позовом Ватутінського
комунального виробничого підприємства
«Водоканал» до Катеринопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Черкаської області
Державної податкової служби про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії задоволено
частково, визнано неправомірними дії
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби, які виявилися у
перенесенні та зарахуванні платежів
платника Ватутінського комунального
виробничого підприємства «Водоканал»,
сплачених ним на виконання свого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за період з 01.01.2011 року
по 01.05.2012 року. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року скасовано та прийнято нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що дата виникнення податкового боргу
не впливає на право податкового органу
щодо зміни призначення платежу, а
податковий орган після набрання
чинності Кодексом має право
застосовувати положення п.87.9 ст.89 цього
Кодексу щодо всіх платежів, які
надійшли на бюджетні рахунки після 01
січня 2011 року.

Отже, дії Відповідача щодо зміни
призначення платежу в платіжних
дорученнях Позивача вчинені ним
відповідно вимог чинного податкового
законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2012 року
в адміністративній справі №2а/2370/2198/12
Позивач в касаційному порядку не
оскаржував, із позовами про визнання
неправомірним дій податкового органу
щодо зміни призначення платежу в
платіжних дорученнях та зарахування
коштів, спрямованих на погашення
поточних податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
земельного податку, збору за
спецводокористування, на погашення
податкового боргу відповідно за 2006
року, 2009 року, 2006-2009 роки до
адміністративного суду не звертався.

Також Позивач не звртався із позовними
вимогами про проведення переобліку в
облікових картках по вказаним податкам
і зборам.

Згідно пп.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України
«Про порядок погашення зобов»язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон) підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції.

Під терміном «безнадійний» слід
розуміти, зокрема, податковий борг
юридичних та фізичних осіб, стосовно
якого минув строк позовної давності,
встановлений цим Законом (пп. «в»
вказаної статті Закону).

Відповідно пп.15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону
у разі коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання.

Пунктом 5.1 Порядку списання
безнадійного податкового боргу
платників податків, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 14.03.2001 року
№103 визначено, що у випадках,
передбачених підпунктами 3.3, 3.4 цього
Порядку, платник податків звертається
до контролюючого органу за місцем
обліку безнадійного податкового боргу
або за місцем своєї реєстрації (якщо
контролюючим є податковий орган) з
письмовою заявою, в якій зазначаються
суми податків, зборів, інших платежів,
які просить списати.

До заяви обов'язково додається
будь-який з документів, зазначених у
пункті 3 цього Порядку, який
підтверджує, що податковий борг
вважається безнадійним.

Згідно п.102.4 ст.102 Кодексу у разі, якщо
грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

24.12.2010 року наказом Державної
податкової адміністрації України №1034
затверджено Порядок списання
безнадійного податкового боргу
платників податків.

В матеріалах відсутні будь-які
докази про звернення Позивача до
податкового органу щодо вчинення
останнім дій по списанню податкового
боргу.

Лише 27.02.2013 року та 25.06.2013 року
Позивачем були подані заяви про
списання податкового боргу за строком
давності та про внесення відповідних
змін в його картку особового рахунку.

Так, на момент подання Позивачем
заяв про списання податкового боргу
був чинний Порядок списання
безнадійного податкового боргу
платників податків, затверджений
наказом Міністерства фінансів України
від 14.12.2012 року №1329 (далі - Порядок №1329).

Згідно п.1.1 Порядку №1329 цей
Порядок, розроблений відповідно до
статті 101 глави 9 розділу II Податкового
кодексу України, визначає механізм
списання безнадійного податкового
боргу.

Дія цього Порядку поширюється на
фізичних осіб (резидентів і
нерезидентів), юридичних осіб
(резидентів і нерезидентів) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з Кодексом або
податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з Кодексом (п.1.2
Порядку №1329).

Відповідно пп.2.1.3 п.2.1 Порядку №1329
під терміном «безнадійний податковий
борг» слід розуміти, зокрема,
податковий борг платника податків,
стосовно якого минув строк давності,
встановлений статтею 102 глави 9 розділу
II Кодексу.

Пунктом 3.1 Порядку №1329
встановлено, що визначення сум
безнадійного податкового боргу, що
підлягає списанню органами державної
податкової служби, здійснюється:

на підставі даних інформаційних систем
органів державної податкової служби
(далі - ІС ДПС) станом на день виникнення
безнадійного податкового боргу;

за даними довідки відповідного
контролюючого органу про наявність
безнадійного податкового боргу на день
виникнення безнадійного податкового
боргу.

Днем виникнення безнадійного
податкового боргу вважається, зокрема,
у випадку, визначеному в підпункті 2.1.3
пункту 2.1 розділу II цього Порядку - дата
прийняття рішення керівника
контролюючого органу (пп.3.2.3 п.3.2
Порядку №1329).

Згідно п.4.3 Порядку №1329 за результатами
розгляду документів, наданих
контролюючим органом та/або
безпосередньо платником податків,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби за
наявності підстав приймає рішення про
списання безнадійного податкового
боргу, яке оформляється на бланку за
формою згідно з додатком 2 до цього
Порядку.

Колегія суддів погоджується із
позицією суду першої інстанції про
недоведеність Позивачем обставини
щодо наявності у нього безнадійного
податкового боргу за період з 2006 року
по 2009 рік з податку на додану вартість в
сумі 998 689,67 грн, із земельного податку 71
806,26 грн, збору за спецводокористування
в сумі 1 422,12 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про обгрунтованість та
законність рішення суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ватутінського
комунального виробничого підприємства
«Водоканал» залишити без задоволення,
а постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 14
лютого 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.