Справа № 872/1981/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 2а-96/11/0408

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29 квітня 2011 року по
адміністративній справі

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, 3-ої особи:
Міністерства праці та соціальної
політики України про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 17.11.2011 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача Управління пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області (далі по тексту - УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу),
3-ої особи: Міністерства праці та
соціальної політики України (далі по
тексту - Мінпраці та соцполітики
України), в якому просив суд визнати
неправомірними дії УПФУ в
Дзержинському районі міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області щодо
відмови перерахувати йому розмір
пенсії за 2010 рік; зобов'язати УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
здійснити перерахунок та виплатити
основну та додаткову пенсію у
відповідності з вимогами ст.ст. 50, ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність, встановлених
Законом України «Про Державний бюджет
України», з урахуванням сум, отриманих
ним з 01.01.2010 року та зобов'язати УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
виплачувати на його користь пенсію у
відповідності з вимогами,
встановленими ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та 50 %
мінімальної пенсії за віком з дня
винесення постанови у справі.

Відповідач УПФУ в Дзержинському районі
м. Кривого Рогу заперечував проти
позову та просив суд в задоволенні
позову відмовити.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29.04.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі,
зобов'язано УПФУ в Дзержинському
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 із
врахуванням сплаченої державної та
додаткової пенсії не донараховану з
17.05.2010 року у відповідності зі ст.ст. 50,
64, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», державну пенсію у розмірі
восьми прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб та додаткову
пенсію у розмірі 50% прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб як
інваліду третьої групи першої
категорії, постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 26.11.2012 року у текст
резолютивної частини постанови
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29.04.2011 року було внесено
виправлення в частині розміру
державної пенсії: замість «восьми
прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб» - зазначено
«шість прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб».

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
подано апеляційну скаргу, в якій
відповідач просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, а також
правильність застосування судом норм
матеріального права та правової оцінки
обставин у справі, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач ОСОБА_2 є особою, що постраждала
внаслідок ліквідації наслідків
катастрофи на ЧАЕС та має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1-ї
категорії, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 та є інвалідом 3-ої
групи, що підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_2.

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, позивач
ОСОБА_2 перебуває на обліку у відділі
пенсійного забезпечення УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу і
отримує пенсію по інвалідності від
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації аварії на ЧАЕС, згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Статтею 49 Закону «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждалі внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі по тексту - Закон)
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії з шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на держави;
пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону, яка
визначає підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
3-й групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону, інвалідам 3-ї
групи, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст. 53 Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій є мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком,
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що відповідач УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
при здійсненні розрахунку пенсії
позивачеві ОСОБА_2, виходячи із
розмірів основної пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильської катастрофою
по 3-й групі інвалідності - 870 грн.,
згідно постанови Кабінету Міністрі
України від 28.05.2008 року № 530 та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ї інвалідам 3-ї групи у розмірі 15
% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 року № 654, діяв всупереч ч. 1
ст. 46 Конституції України якою
гарантовано право громадян і
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом та
ст.ст. 50, 54 «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильські катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону,
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, провадиться
відповідно до правил та загальних
підстав Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набрав чинності з
01.01.2004 року.

Між тим, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» до зазначеного Закону
були внесені зміни, відповідно до яких
з 01.01.2008 року у всіх випадках пенсії для
інвалідів 3-ї , групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не можуть бути нижчими 180%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а додаткова
пенсія становила інвалідам 3-ї групи 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Однак, 22.05.2008 року Конституційним Судом
України було винесено рішення, яким
вищезазначені зміни до Закону були
визнані неконституційними, оскільки
відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийняті нових законів або внесені
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Таким чином, з 22.05.2008 року у зв'язку з
набранням чинності рішенням
Конституційного Суду України, спірні
відносини регулюються відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону, згідно з якими у
позивача існує право на обчислення та
виплату пенсії за вказані періоди у
встановленому Законом розмірі.

Проте, відповідач УПФУ в Дзержинському
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області при
нарахуванні пенсії позивачеві ОСОБА_2
помилково керується постановами КМУ №
530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року,
в яких були визначені мінімальні
розміри пенсій.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що при визначенні розміру
пенсій позивача ОСОБА_2 застосуванню
підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону №
796, а не постанови Кабінету Міністрів
України, які істотно звужують зміст і
обсяг існуючих прав позивача, що є
порушенням положень ст. 22 Конституції
України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50 та 54
Закону випливає, що при визначенні
розміру пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та
встановлюються у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Отже, при нарахуванні пенсії,
визначеної ст.ст. 50, 54 Закону,
відповідач повинен керуватися ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 67
Закону, у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», мінімальний
розмір пенсій за віком також
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

У відповідності до положень ст. 46
Конституції України прийнято Закон
України «Про прожитковий мінімум» (№
966-ХІУ від 15.07.1999 року), який дає
визначення прожитковому мінімуму,
закладає правову основу для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень.

Зі змісту ст.ст. 1,2 вказаного закону
випливає, що прожитковий мінімум є
базою для розрахунку мінімальної
заробітної плати, мінімальної пенсії
за віком, інших соціальних виплат,
виходячи з вимог Конституції України
та законів України, та ґрунтується,
зокрема, на ч. З ст. 46 Конституції
України, у відповідності до якої,
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги не можуть бути нижчими ніж
прожитковий мінімум, встановлений
законом.

Таким чином, мінімальний розмір пенсії
за віком залежить від розміру
прожиткового мінімуму, який
встановлюється Законом України «Про
Державний бюджет», тому при розрахунку
державної (основної) та додаткової
пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
має застосовуватись розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про державний
бюджет на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Доводами апеляційної скарги зазначені
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

В силу викладеного суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне залишити
постанову Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29.04.2011 року без змін.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 29 квітня
2011 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
виготовлення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова