Справа № 2а-126/10
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-126/10
Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого-судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Хрімлі О.Г.,

Коротких А.Ю.

при секретарі:
Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Національного
університету оборони України на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 16 лютого 2010 року по
справі за адміністративним позовом
Заступника військового прокурора
Центрального регіону України в
інтересах ОСОБА_3 до Національного
університету оборони України про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник військового прокурора
Центрального регіону України в
інтересах ОСОБА_3 24.11.2009р. звернувся до
Деснянського районного суду міста
Києва з адміністративним позовом до
Національного університету оборони
України, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача в
частині незаконного зменшення
посадового окладу, скасувати пункт 16
наказу начальника Національної
академії оборони України від 10.06.2005
року № 112 в частині зменшення ОСОБА_3
розміру посадового окладу з 100% до 10%,
зобов'язати Національний університет
оборони України здійснити перерахунок
посадового окладу за квітень 2005 року,
перерахувати розмір вихідної допомоги
та видати належні документи для
оформлення пенсійного забезпечення, з
урахуванням посадового окладу.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 16 лютого 2010 року
позовні вимоги позивача задоволено.
Визнано дії Національного
університету оборони України щодо
зменшення посадового окладу за квітень
2005 року із 100% до 10% та перерахування
розміру вихідної допомоги і посадового
окладу для призначення пенсії -
протиправними. Скасовано пункт 16
наказу начальника Національної
академії оборони України №112 від
10.06.2005р. в частині зменшення розміру
посадового окладу зі 100% до10% полковнику
ОСОБА_3 Зобов'язано Національну
академію оборони України здійснити
перерахунок розміру вихідної допомоги
з урахуванням підвищеного посадового
окладу в розмірі 100% за квітень 2005 року
та перерахувати розмір вихідної
допомоги.

14 вересня 2011 року при апеляційному
розгляді даної справи в Київському
апеляційному адміністративному суді,
ухвалою колегії суддів апеляційну
скаргу було залишено без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 16 лютого 2010 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03 жовтня 2013 року касаційну
скаргу відповідача задоволено
частково, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 вересня 2011 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 03.10.2013р., під час нового
апеляційного розгляду необхідно
перевірити та з'ясувати наявність
поважних причин пропуску строку
звернення до суду, та, відповідно,
оцінити доцільність їх врахування
судом при винесенні рішення.

Відповідно до ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
має право: залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін; змінити постанову суду; скасувати
постанову суду, та прийняти нову
постанову суду; скасувати постанову
суду і залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі; визнати постанову суду
нечинною і закрити провадження у
справі.

В судовому засіданні представник
апелянта Національного університету
оборони України підтримав апеляційну
скаргу в повному обсязі та просив її
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову, якою позовну заяву залишити без
задоволення.

ОСОБА_3 та його представник заперечили
проти задоволення апеляційної скарги,
просили залишити постанову суду першої
інстанції без змін. Пояснили, що строк
звернення до суду пропущено з поважних
причин, оскільки ОСОБА_3 доглядав за
хворою матір'ю, яка проживала за межами
міста Києва. Та вказав на необхідність
рахування строку з моменту проведення
перевірки прокуратурою.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами, полковник
ОСОБА_3, начальник кафедри військової
підготовки гуманітарного факультету
Національної академії оборони України,
відповідно до наказу Міністра оборони
України №199 від 11.04.2005р., був звільнений
з військової служби у запас, згідно п. 67
п.п. «б» (за станом здоров'я), з правом
носіння військового одягу.

Наказом №76 начальника Національної
академії оборони України від 20.04.2005р.,
ОСОБА_3 підвищено посадовий оклад у
квітні 2005 року на 100%.

Відповідно до наказу начальника
Національної академії оборони України
№112 від 10.06.2005р., було внесено зміни до п.
22 наказу начальника Національної
академії оборони України від 20.04.2005р.
№76., а саме, в абзацах 2, 3, 4, 5, 6, 7 цифру 100
замінено на 10, чим, відповідно зменшено
підвищення посадового окладу ОСОБА_3 у
квітні 2005 року, зі 100% до 10%. На підставі
чого, згодом було перераховано розмір
вихідної допомоги та посадового окладу
для призначення пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зробив висновок про
неправомірність дій відповідача при
зменшенні розміру посадового окладу,
та обґрунтованості позовних вимог,
посилаючись на невірно встановлені
факти та неповно вивчені обставини.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач, в інтересах ОСОБА_3, звернувся
з адміністративним позовом лише 24.11.2009
року для оскарження наказу начальника
Національної академії оборони України
№112 від 10.06.2005р., тобто з порушенням
встановлених ч.2 ст. 99 КАС України (в
редакції, чинній на той час) строків
звернення до суду, згідно якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислювався з дня, коли особа
дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає недоречними
обгрунтування позивача щодо
пропущеного строку, в яких він
посилається на проведення перевірки
військовою прокуратурою Центрального
регіону України, та винесений протест
від 31.03.2009р., оскільки ОСОБА_3 міг та мав
можливість дізнатись про порушення
своїх прав, та був обізнаний з наказом
Національної академії оборони України
№112 від 10.06.2005р., яким було зменшено його
посадовий оклад.

Те, що ОСОБА_3 міг знати про порушення
своїх прав раніше, ніж на момент
звернення до суду у 2009 році, частково
підтверджується фактом звернення до
Деснянського районного суду у 2007 році
для перерахунку пенсії, фактом
розрахунку при виході на пенсію.

Крім того, судом першої інстанції
помилково встановлено факт
опротестування військовою
прокуратурою Центрального регіону
України наказу від 10.06.2005р. №112, та його
подальше скасування. Відповідно, всі
посилання суду першої інстанції на
даний факт - неправильні та не
відповідають фактичним обставинам
справи, так як, вищевказаний наказ
залишався чинним та ніким не оспорений
на даний час.

Враховуючи звернення позивача -
заступника військового прокурора
Центрального регіону України в
інтересах ОСОБА_3 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії до суду лише 24.11.2009р. А також, не
встановлення судом поважності
пропуску строку на звернення до суду,
колегія суддів вважає, що до спірних
правовідносин підлягає застосуванню ч.
1 ст. 100 КАС України в редакції, що діє на
момент розгляду справи в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 100 КАС України в
редакції, що діє на момент вирішення
справи судом апеляційної інстанції,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на ч. 2 ст. 99 КАС України, та
вказує на ігнорування даної норми
судом першої інстанції при прийнятті
рішення по справі, та необгрунтованого
поновлення строку звернення до суду.

В запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 вказує на рішення
Конституційного Суду України №9-рп/2013
від 15.10.2013р., де вказано, що у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком. Проте, в
цьому ж рішенні вказується, що підлягає
застосуванню у випадках пред'явлення
вимог про стягнення будь-яких виплат,
що входять до структури заробітної
плати, і застосування цих положень не
пов'язане з фактом нарахування чи
ненарахування роботодавцем спірних
виплат.

З урахуванням вищевикладених обставин
та наведених норм законодавства,
колегія суддів дійшла висновку, що
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, який неповно встановив
фактичні обставини справи, прийняв
рішення з порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повинен був прийняти до
уваги положення ст. 99 КАС України і
залишити без задоволення позов, у
відповідності до вимог ст. 100 КАС
України.

Враховуючи те, що при вирішенні даної
справи, суд застосовує норму
процесуального права, яка діє на момент
розгляду справи в суді, тому колегія
суддів приходить до висновку, що позов
необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 198, 202, 205, 206,
211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Національного
університету оборони України -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 16 лютого 2010 року -
скасувати.

Адміністративний позов Заступника
військового прокурора Центрального
регіону України в інтересах ОСОБА_3 до
Національного університету оборони
України про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.