Справа № 805/17693/13-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р.
Справа №805/17693/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Тарасенка І.М.,

за участю

секретаря судового засідання
Кусти Ю.Ф.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Гац Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської дивізії,
17, адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 11.11.2013 року №208р, -

В С
Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 11.11.2013 року №208р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 27 по 28 серпня 2013 року
відповідачем проведено планову виїзну
перевірку характеристик продукції ФОП
ОСОБА_1 Підставою проведення перевірки
зазначено Наказ Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області № 437 від 27.08.2013 року.

За результатам перевірки складено Акт
перевірки характеристик продукції №
02/176 від 28 серпня 2013 року та протокол
№02/161 П про виявлення порушення вимог
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» та статті 15 Закону України
«Про загальну безпечність нехарчової
продукції».

На підставі Акту перевірки № 02/176 від
посадовими особами відповідача
прийнято проект рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
а саме: обмеження надання продукції на
ринку шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами та тимчасовою заборони
надання продукції на ринку та надано
строк для усунення виявлених порушень
до 12 вересня 2013 року.

12 вересня 2013 року Позивач письмово
повідомив відповідача про усунення
порушень, які були вказані у рішенні
29.08.2013 року №2013 б/н.

Крім того, позивач зазначив, що 05
листопада 2013 року представники
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області (далі -
Інспекція) з'явилися до магазину для
проведення перевірки виконання
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, проте позивач
не допустив їх до приміщення, на
підставі того, що пройшли усі законі
строки для перевірки.

29 листопада 2013 року позивач отримав
протокол №004635 про адміністративне
правопорушення від 05 листопада 2013 року
та постанову про накладення штрафних
санкцій №208р від 11 листопада 2013 року у
розмірі 6 800 грн.

На думку позивача вказані дії
порушують його права та інтереси, у
зв'язку з чим він звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
незаконною та скасувати постанову про
накладення штрафних санкцій №208р від 11
листопада 2013 року у розмірі 6 800 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив задовольнити
позов у повному обсязі, надавши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, надав суду
письмові заперечення, відповідно до
яких зазначив, що при прийнятті
постанови № 208р від 11 листопада 2013 року
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області діяла в
межах та у спосіб передбаченого чинним
законодавством.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вирішив
наступне.

Згідно ч. 4 ст. 42 Конституції України,
держава захищає права споживачів,
здійснює контроль за якістю та
безпечністю продукції та усіх видів
послуг і робіт, сприяє діяльності
громадських організацій споживачів.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України
«Про захист прав споживачів» захист
прав споживачів здійснюють спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи, Рада міністрів Автономної
республіки Крим, місцеві державні
адміністрації, органи і установи, що
здійснюють державний
санітарно-епідеміологічний нагляд,
інші органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування згідно із
законодавством, а також суди.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» Державний нагляд
(контроль) здійснюється за принципами:
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності;
підконтрольності і підзвітності
органу державного нагляду (контролю)
відповідним органам державної влади;
рівності прав і законних інтересів
усіх суб'єктів господарювання;
гарантування прав суб'єкту
господарювання; об'єктивності та
неупередженості здійснення державного
нагляду (контролю); наявності підстав,
визначених законом, для здійснення
державного нагляду (контролю);
відкритості, прозорості, плановості й
системності державного нагляду
(контролю); неприпустимості дублювання
повноважень органів державного
нагляду (контролю); невтручання органу
державного нагляду (контролю) у
статутну діяльність суб'єкта
господарювання, якщо вона здійснюється
в межах закону; відповідальності
органу державного нагляду (контролю) та
його посадових осіб за шкоду, заподіяну
суб'єкту господарювання внаслідок
порушення вимог законодавства;
дотримання умов міжнародних договорів
України; незалежності органів
державного нагляду (контролю) від
політичних партій та будь-яких інших
об'єднань громадян; наявності одного
органу державного нагляду (контролю) у
складі центрального органу виконавчої
влади.

Статтею 5 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
передбачено, що планові заходи
здійснюються відповідно до річних
або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
плановому.

Приписами частини 6 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»
передбачено, що за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

Так, судом встановлено, що відповідачем
на виконання своїх повноважень на
підставі Плану перевірок на 3-й квартал
2013 року, наказу про проведення
перевірки від 27.08.2013 року № 02/208,
повідомленням від 21.06.2013 року
відповідачем 28.08.2013 року було проведено
планову виїзну перевірку
характеристик продукції позивача за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої
було складено акт перевірки
характеристик продукції № 02/176 від
28.08.2013 (а.с. 19-23) та протокол про виявлені
порушення вимог ст. 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», ст.. 15
Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції» від
28.08.2013 № 02/161П (а.с. 18), які позивач
підписав без зауважень.

На підставі виявлених порушень
Інспекцією під час перевірки відносно
позивача прийнято постанову про
накладення штрафних санкцій від 02.09.2013
року, яку останнім було оскаржено в
судовому порядку та постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 21.10.2013 року
у справі №805/13501/13-а відмовлено у
задоволені адміністративного позову.

Також, Інспекцією прийнято проект
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 29 серпня 2013
року № б/н із встановленням строку
виконання 12 вересня 2013 року (а. с. 17).

12 вересня 2013 року за № 02/147 Інспекцією
прийнято рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
строк виконання встановлено до 26
вересня 2013 року та надіслано позивачу
поштою, про що свідчить Список
рекомендованих листів (а. с. 63-65).

В судовому засіданні, позивач надав
пояснення, відповідно до яких, вважає,
що усунув порушення, які зазначені у
проекті рішення від 29.08.2013 року № б/н у
встановлений для виконання строк 12.09.2013
року на підтвердження чого надав суду
лист, який зареєстрований Інспекцією
12.09.2013 року за Вх. 6221 (а. с. 58).

Проте, суд не погоджується з доводами
позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 33 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
обмежувальні (корегувальні) заходи
запроваджуються

відповідними рішеннями органів
ринкового нагляду.

Приписами частина 11 статті 33 Закону
передбачено, що до прийняття рішення
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів орган
ринкового нагляду надає (надсилає)
суб'єкту господарювання, щодо якого
передбачається прийняти рішення,
проект відповідного рішення з
пропозицією надати в письмовій формі
свої пояснення, заперечення до проекту
рішення, інформацію про вжиття ним
заходів, спрямованих на запобігання
або уникнення ризиків суспільним
інтересам, усунення невідповідності
продукції, що є предметом проекту
рішення, встановленим вимогам.

Згідно з частиною 12 статті 33 Закону
суб'єкт господарювання, якого
стосується проект рішення, має право
надати (надіслати) органу ринкового
нагляду свої пояснення, заперечення
та/або інформацію до проекту такого
рішення протягом десяти робочих днів з
дня одержання проекту. Цей строк може
бути продовжено органом ринкового
нагляду за обґрунтованим клопотанням
відповідного суб'єкта господарювання.

Відповідно до частин 13, 14 статті 33
Закону до своїх пояснень, заперечень
та/або інформації суб'єкт
господарювання може додавати
документи чи їх копії, що обґрунтовують
його позицію та підтверджують наведені
ним дані. Пояснення, заперечення та
інформація до проекту рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, надані (надіслані) суб'єктом
господарювання, підлягають
обов'язковому розгляду органом
ринкового нагляду та зберігаються в
органі ринкового нагляду.

Так, частиною 2 статті 33 Закону та
пунктом 4 Порядку здійснення контролю
стану виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 05 жовтня 2011 року
№ 10174 передбачено, що суб'єкт
господарювання, якого стосується
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, має у
визначений у такому рішенні строк
надати (надіслати) органу ринкового
нагляду, що прийняв відповідне рішення,
повідомлення про його виконання за
встановлено формою. До цього
повідомлення суб'єкт господарювання
може додавати документи або їх копії,
що підтверджують виконання рішення.

Тобто, зазначеним вище Порядком
встановлена відповідна форма
повідомлення про виконання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів

Враховуючи наведене, суд не приймає до
уваги посилання позивача на виконання
проекту рішення від 29.08.2013 року № б/н,
оскільки наданий позивачем лист про
усунення порушень, не відповідає формі
повідомлення, яка встановлена додатком
до Порядку здійснення контролю стану
виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 05 жовтня 2011 року
№ 10174.

Судом, також, встановлено, що оскільки
до Інспекції не надходило належним
чином оформленого повідомлення про
усунення порушень в строк встановлений
саме рішенням про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 12.09.2013 року
№ 02/147, а не проектом, відповідачем на
виконання свого обов'язку щодо
здійснення контролю стану виконання
вказано рішення, на підставі наказу від
30.09.2013 року № 489 «Про проведення
перевірки» видано направлення на
проведення перевірки від 30 вересня 2013
року №02/149 у магазині ФОП ОСОБА_1,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
66, 67).

Проте, посадовими особами Інспекції
складено акт від 03.10.2013 року № 02/152 про
створення перешкод у перевірці стану
виконання суб'єктом господарювання
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів (а.с.68-69).

21.10.2013 року за № 02/17-2745 Інспекцією було
надіслано лист Начальнику
Ясинуватського МВ УМВС України в
Донецькій області з проханням надання
допомоги у здійсненні діяльності з
ринкового нагляду шляхом проведення
спільної перевірки у магазині ФОП
ОСОБА_1, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 71)

04 листопада 2013 року № 02/151 видано
направлення на проведення перевірки
(а.с.73), однак перевірку проведено не
було у зв'язку із створенням суб'єктом
господарювання перешкод у її проведені
та складено акт про створення перешкод
у перевірці стану виконання суб'єктом
господарювання рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№ 02/158 від 05.11.2013 року (а.с. 9-10).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що за створення перешкод при
здійсненні перевірки відносно
позивача було складено протокол про
адміністративне правопорушення № 004635
від 05.11.2013 року та прийнято постанову №
4р від 11.11. 2013 року, якою на ОСОБА_1 було
накладено штраф у розмірі 300 грн. за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 188-37
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (а.с.11, 12).

В судовому засіданні позивач посилався
на те, що у відповідача не було правових
підстав для проведення перевірки та
складання актів створення перешкод у
перевірці у зв'язку зі спливом строків
встановлених для перевірки виконання
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» з
метою контролю стану виконання
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів органи
ринкового нагляду проводять
перевірки стану виконання суб'єктами
господарювання цих рішень.

Згідно з частиною 10 статті 33 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» строк
виконання рішення має бути
обґрунтованим і визначатися з
урахуванням характеру ризику та/або
невідповідності встановленим вимогам,
обсягу продукції, що підлягає
приведенню у відповідність із
встановленими вимогами, вилученню з
обігу чи відкликанню, та реальних
можливостей суб'єкта господарювання
належним чином виконати це рішення.
Строк виконання рішення може бути
змінено органом ринкового нагляду за
обґрунтованим клопотанням суб'єкта
господарювання. Таке клопотання може
бути подано у будь-який час виконання
рішення, але до закінчення строку
виконання такого рішення.

Частиною 4 статті 34 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» та пунктом 8
Порядку здійснення контролю стану
виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 05 жовтня 2011 року
№ 10174 передбачено, що перевірка стану
виконання рішення починається не
пізніше ніж через 10 робочих днів з дня
надходження до органу ринкового
нагляду повідомлення про його
виконання, а в разі неподання суб'єктом
господарювання такого повідомлення в
установлений строк - не пізніше ніж
через 10 робочих днів з дня настання
такого строку.

Таким чином, суд приходить до висновку
що, відповідачем не було порушено
строків проведення перевірки стану
виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 12.09.2013 року № 02/147, оскільки
позивачем не надано відповідного
повідомлення про усунення порушень.

Також, суд зазначає, що відносно
позивача прийнято постанову про
накладення штрафних санкцій від 11
листопада 2013 року за № 208 р, за
порушення позивачем вимог п.2 ч. 4 статті
44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» - невиконання або не повне
виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
визначених у ст. 29 цього Закону (а.с. 13).

В судовому засіданні позивач пояснив,
що відповідач не повідомив його про
розгляд справи та прийняв постанову
одноособово, чим порушив його право на
захист.

Стосовно цього суд зазначає.

Відповідно до статті 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
суб'єкти господарювання за порушення
цього Закону несуть згідно з законами
України цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність.

До суб'єктів господарювання
застосовуються штрафні санкції у разі
невиконання або неповного виконання
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів розмірі від
трьохсот до тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Справи про накладення штрафів за
порушення, розглядаються керівниками
органів ринкового нагляду або
заступниками таких керівників у межах
їх компетенції.

Суми штрафів, що накладаються органами
ринкового нагляду, перераховуються до
Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, посадовими
особами органів ринкового нагляду, що
виявили правопорушення, складається
протокол, який разом із поясненнями
керівника, іншої відповідальної
посадової особи та документами, що
стосуються справи, передається
посадовим особам, уповноваженим
розглядати такі справи. Керівник чи
заступник керівника органу ринкового
нагляду розглядає справу протягом 15
днів з дня отримання відповідних
документів. Рішення керівника чи
заступника керівника органу ринкового
нагляду про накладення штрафу
оформляється постановою.

Таким чином, Закон України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» не містить норми
щодо обов'язку повідомлення позивача
про розгляд справи, а тому посилання
позивача на те, що відповідач не
викликав його для розгляду справи, чим
порушив його право на захист є
безпідставними.

Отже, суд робить висновок, що постанова
від 11 листопада 2013 року за № 208р про
накладення штрафних санкцій відносно
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 яка
прийнята Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області є
законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем доведено
законність та обгрунтованість
прийнятого рішення, а саме: постанови
від 11 листопада 2013 року за № 208р про
накладення штрафних санкцій, а тому у
задоволенні позову Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про визнання
незаконною та скасування постанови про
накладення штрафних санкцій від 11.11.2013
року №208р слід відмовити у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С
Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 11.11.2013 року №208р - відмовити
повністю.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 13
лютого 2014 року.

Повний текст постанови складений 18
лютого 2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.