Справа № 9101/163227/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем України

10 жовтня 2013 рокусправа № 2а/0470/8126/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року

у справі № 2а/0470/8126/12

за позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області

до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлограді Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання включити в щомісячні акти
звірки суму витрат допомоги на
поховання та витрат на її доставку на
загальну суму 3378,48 гривень.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року відмовлено у
задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на незаконність і
необґрунтованість постанови,
порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися.
Відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області, у зв'язку зі
смертю пенсіонера ОСОБА_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлена та виплачена
допомога на поховання на загальну суму
1676,00 гривень, також на ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оформлена та
виплачена допомога на поховання на
загальну суму 1676,00 гривень.

У травні 2012 року управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області суми
виплаченої допомоги на поховання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 включені до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень 2012 року,
загальна сума допомоги на поховання
становить 3378,48 гривень.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області відмовило у
підписанні актів звірки на суму
виплаченої позивачем у травні 2012 року
допомоги на поховання.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що допомога на поховання
пенсіонера відноситься до пенсійного
страхування, зазначені виплати,
відповідно до статті 25 Основ здійснює
Пенсійний Фонд України.

Посилання позивача на статтю 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» є
помилковим, оскільки обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків організовувати поховання
померлого та відшкодувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов виникає у
разі настання страхового випадку.

Статтею 13 зазначеного Закону
визначено, що страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області не
доведено, що причини настання смерті
ОСОБА_1, ОСОБА_2 пов'язанні зі страховим
випадком, а зазначена виплата повинна
здійснюватися відділенням виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
страховиком, який має виплачувати
допомогу на поховання пенсіонера є
Пенсійний Фонд України.

Крім того, обраний у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
суд вважає таким, що не відповідає
змісту прав управління ПФУ щодо
відшкодування понесених ним витрат.

У разі незгоди на підписання актів з
боку фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим