Справа № 822/3710/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3710/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Гонтарука В. М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Служби у справах дітей
Хмельницької міської ради,
Хмельницького обласного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації, Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької міської ради,
Хмельницької міської ради про визнання
бездіяльності
протиправною,зобов'язання вчинити дії
та стягнення моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
Хмельницького окружного
адміністративного суду із позовом до
Служби у справах дітей Хмельницької
міської ради, Хмельницького обласного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації, Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької міської ради,
Хмельницької міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов`язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року позов задоволено частково:
визнано протиправною дію
Хмельницького обласного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді у вигляді рекомендації про
включення до Єдиного електронного
банку даних про дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і сім'ї потенційних усиновлювачів,
опікунів, піклувальників, прийомних
батьків, батьків-вихователів від 08.07.2013
року №483. В задоволені інших позовних
вимог відмовити. Стягнути з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 705 ( сімсот
п'ять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивачі по справі подали апеляційну
скаргу, в якій просили постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 року
в частині відмови в позові скасувати,
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Позивач та відповідач, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, в
судове засідання не з'явились. Про
причини своєї неявки суд не повідомили
.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом встановлено, що позивачі
неодноразово зверталися в Службу у
справах дітей Хмельницької міської
ради з проханням створити дитячий
будинок сімейного типу на базі їхньої
родини та направити їх на навчання як
кандидатів у батьки-вихователі.

Довідкою Хмельницького обласного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації №436 від 25.06.2013
року засвідчено факт проходження
позивачами курсу підготовки прийомних
батьків та батьків-вихователів,
потенційних опікунів, піклувальників.
Позивачі пройшли курс навчання з
питань проблем виховання дітей-сиріт
та дітей позбавлених батьківського
піклування.

В рекомендації Хмельницького
обласного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Хмельницької
обласної державної адміністрації №483
від 08.07.2013 року (далі -Рекомендація)
вказано, що 27.07.2012 року мав місце факт
самовільного залишення місця
проживання неповнолітнім ОСОБА_4, який
перебуває під опікою позивачів.
Останній повідомив, що в даній сім'ї
перебувати не хоче з причин, які не може
пояснити. Після згаданої події
позивачам був запропонований
соціальний супровід та допомога
психолога соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, однак позивач від них
відмовилась.

Також в рекомендації зазначено, що
31.01.2013 року у ході ознайомлення з актом
обстеження житлово-побутових умов
спеціалістами служби в справах дітей
та центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, позивач відмовилась
підписувати акт та розірвала його в
присутності членів комісії. Крім того,
зазначено, що про сумнівний характер
доходів позивача, оскільки для їх
відображення позивачами було отримано
кредит (за заявою депутата
Хмельницької міської ради Кнець Н.В.,
яка неодноразово захищала інтереси
позивачів у питанні щодо створення
дитячого будинку сімейного типу).

Вказали, що рекомендація №483 від 08.07.2013
року не відповідає формі, яка
передбачена чинним законодавством,
містить недостовірну інформацію та по
суті є відмовою про включення
позивачів як кандидатів в
батьки-вихователі до Єдиного
електронного банку.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі
Конституції України та законів
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
забезпечення
організаційно-соціального захисту
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування» органами
опіки та піклування є державні
адміністрації районів, районів міст
Києва і Севастополя, виконавчі органи
міських чи районних у містах,
сільських, селищних рад. Органи опіки
та піклування забезпечують вирішення
питань щодо: встановлення статусу
дитини-сироти та дитини, позбавленої
батьківського піклування; надання
опіки та піклування над
дітьми-сиротами та дітьми,
позбавленими батьківського
піклування, та застосування інших форм
влаштування дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;
соціального захисту і захисту
особистих, майнових, житлових прав та
інтересів дітей; забезпечення
пріоритетних форм влаштування
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування; притягнення
до відповідальності осіб, які
порушують права дитини; надання
письмової згоди або заперечення на
відчуження нерухомого майна (у тому
числі житла) та іншого майна, власником
якого є дитина; подання заяв, клопотань,
позовів про захист прав дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування. Соціальний захист та
захист прав дітей у межах своєї
компетенції здійснюють державні
адміністрації районів, районів міст
Києва і Севастополя, виконавчих
органів міських, районних у містах,
сільських, селищних рад. Органи опіки
та піклування мають право перевіряти
умови влаштування, утримання,
виховання, навчання дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, можуть переводити дітей,
життю та здоров'ю (у тому числі
психічному) яких загрожує небезпека, до
інших форм влаштування дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону безпосереднє
ведення справ та координація
діяльності стосовно дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, покладаються на служби у
справах дітей. Служба у справах дітей:
бере участь у здійсненні заходів щодо
соціального захисту і захисту прав та
інтересів дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і несе відповідальність за їх
дотримання, а також координує
здійснення таких заходів; оформляє
документи на усиновлення і
застосування інших форм влаштування
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, визначених
цим Законом; оформляє клопотання щодо
переведення дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського
піклування, на інші форми влаштування
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування; здійснює
контроль за умовами влаштування і
утримання дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;
здійснює моніторинг діяльності
стосовно дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;
здійснює інші заходи стосовно
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. Для
здійснення функцій щодо опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, у складі служби у справах
дітей створюється окремий підрозділ,
діяльність якого визначається в
установленому порядку. Штатна
чисельність такого підрозділу
встановлюється залежно від кількості
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, але має
становити не менше двох осіб.

Механізм провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, визначений
Порядком провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання
діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної із захистом прав
дитини».

Так, п. 40 Порядку установлено, що особа,
яка виявила бажання взяти на виховання
в сім'ю дитину-сироту або дитину,
позбавлену батьківського піклування,
подає службі у справах дітей за місцем
свого проживання: заяву (від подружжя
приймається спільна заява, підписана
обома подружжями); довідку про доходи
за останні шість місяців або копію
декларації про доходи, засвідчену в
установленому порядку; документ, що
підтверджує право власності або
користування житловим приміщенням;
копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які
перебувають у шлюбі); довідку про
проходження курсу навчання з виховання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, і
рекомендацію центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді щодо
включення кандидатів до єдиного банку
даних; копію паспорта; висновок про
стан здоров'я заявника, складений за
формою згідно з додатком 5; довідку від
нарколога та психіатра для осіб, які
проживають разом із заявниками;
довідку про наявність чи відсутність
судимості для кожного заявника, видану
органами внутрішніх справ за місцем
проживання заявника; письмову згоду
всіх повнолітніх членів сім'ї, що
проживають разом з особою, яка бажає
взяти дитину-сироту або дитину,
позбавлену батьківського піклування,
під опіку, піклування, утворити
прийомну сім'ю або на власній житловій
площі - дитячий будинок сімейного типу,
засвідчену нотаріально або написану
власноручно в присутності посадової
особи, яка здійснює прийом документів,
про що робиться позначка на заяві із
зазначенням прізвища, ім'я, по батькові,
підпису посадової особи та дати.

Відповідно до п. 41 Порядку служба у
справах дітей за місцем проживання
особи, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
з урахуванням результатів навчання у
центрі соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді: приймає документи,
зазначені у пункті 40 цього Порядку;
реєструє осіб у журналі обліку
потенційних опікунів, піклувальників,
прийомних батьків,
батьків-вихователів, що ведеться за
формою згідно з додатком 6; вносить
відомості про осіб до єдиного банку
даних; протягом 10 днів після отримання
заяви складає акт обстеження
житлово-побутових умов згідно з
додатком 9, який додається до
документів; готує висновок про
доцільність (недоцільність)
встановлення опіки, піклування та
відповідність її/його інтересам
дитини.

З аналізу вищезазначених правових норм
слідує, що з урахуванням результатів
навчання у центрі соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді, а також поданих у
відповідності до п. 40 Порядку
документів, Служба у справах дітей за
місцем проживання особи, яка виявила
бажання взяти на виховання в сім'ю
дитину, позбавлену батьківського
піклування, вносить відомості про осіб
до єдиного банку даних.

Матеріали справи свідчать, що
позитивної рекомендації про включення
до Єдиного електронного банку даних
про дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, і сім'ї
потенційних усиновлювачів, опікунів,
піклувальників, прийомних батьків,
батьків-вихователів Хмельницьким
міським центром Соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді позивача надано
не було, у зв'язку з чим Службою у
справах дітей останню не поставлено на
облік потенційних опікунів
(піклувальників).

При цьому, про доцільність
(недоцільність) встановлення опіки,
піклування та відповідність її/його
інтересам дитини Службою у справах
дітей готується відповідний висновок.

Опіка, піклування над дитиною
встановлюється рішенням районної,
районної у м. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради за
наявності документів, зазначених у
пункті 40 цього Порядку, або судом.

Опікуном, піклувальником
призначається переважно особа, яка
перебуває у сімейних, родинних
відносинах з підопічним, з урахуванням
особистих стосунків між ними,
можливості особи виконувати обов'язки
опікуна чи піклувальника (п. 42 Порядку).

Проаналізувавши вищезазначену норму,
колегія суддів приходить до висновку,
що наявність документів, зазначених у
пункті 40 цього Порядку, є лише
передумовою, а не виключною підставою
для прийняття рішенням районною,
районною у м. Києві та Севастополі
держадміністрацією про встановлення
опіки (піклування). Вказаним документам
надається оцінка поряд з іншими
документами та обставинами, наявність
яких є обов'язковим для розгляду
питання про встановлення опіки
(піклування) та прийняття відповідного
рішення, зокрема, висновок Служби у
справах дітей про доцільність
(недоцільність) встановлення опіки,
піклування та відповідність її/його
інтересам дитини та факт включення
особи, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дитину, позбавлену
батьківського піклування, до Єдиного
електронного банку даних про
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, і сім'ї
потенційних усиновлювачів, опікунів,
піклувальників, прийомних батьків,
батьків-вихователів.

Відповідно до Положення про дитячий
будинок сімейного типу, затвердженого
постановою КМ України від 26.04.2002 року
№564, рішення про створення дитячого
будинку сімейного типу приймається
виконавчим комітетом міської ради на
підставі заяви осіб або особи, які
виявили бажання створити такий
будинок, з урахуванням результатів
навчання, подання відповідного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді та висновку служби у справах
дітей про наявність умов для його
створення.

Пунктом 2.2 Порядку взаємодії центрів
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді і служб у справах дітей у
процесі встановлення опіки,
піклування, створення та забезпечення
діяльності прийомних сімей та дитячих
будинків сімейного типу, затвердженого
Наказом Міністерства у справах сім'ї
молоді та спорту України №3385 від 25.09.2009
року, обласні центри : планують та
забезпечують підготовку фахівців
регіональних, районних, міських,
районних у містах, селищних та
сільських центрів з питань
встановлення опіки, піклування над
дітьми, створення прийомних сімей і
дитячих будинків сімейного типу та
здійснення їх соціального супроводу (
не рідше одного разу на п'ять років); за
поданням районних, міських, районних у
містах служб у справах дітей формують
групи, організовують та проводять
навчання для кандидатів в опікуни,
піклувальники, у прийомні батьки,
батьки-вихователі із залученням
фахівців служб у справах дітей,
планують та забезпечують навчання
прийомних батьків, батьків -
вихователів з метою підвищення їх
виховного потенціалу ( один раз на два
роки); надають протягом двох тижнів з
моменту закінчення навчання службам у
справах дітей рекомендацію про
включення до Єдиного електронного
банку даних про дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і сім'ї потенційних усиновлювачів,
опікунів, піклувальників, прийомних
батьків, батьків-вихователів і довідку
про проходження навчання (курсу
підготовки) кандидатів в опікуни,
піклувальники, прийомні батьки,
батьки-вихователі та їх копію
відповідному центру.

Пунктами 3.1, 3.2 розділу III Порядку
взаємодії центрів соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді і служб у справах
дітей у процесі встановлення опіки,
піклування, створення та забезпечення
діяльності прийомних сімей та дитячих
будинків сімейного типу, затвердженого
Наказом Міністерства у справах сім'ї
молоді та спорту України №3385 від 25.09.2009
року, міські центри соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді спільно зі
службами у справах дітей планують та
проводять інформаційні заходи для
територіальної громади міста,
забезпечують збір інформації щодо
кандидатів у батьки-вихователі,
проводять підготовку документів,
зокрема: приймають звернення
кандидатів у батьки-вихователі;
проводять співбесіди з кандидатами;
ведуть облік звернень цих кандидатів у
журналі обліку звернень; приймають за
актом приймання-передавання
документів кандидатів
батьки-вихователі документи, що
подаються ними, надають допомогу у їх
підготовці; спільно з міськими
службами у справах дітей з метою
ознайомлення з умовами проживання,
визначення характеру сімейних
стосунків, прийняття рішення щодо
участі кандидата у навчанні відвідують
кандидатів за місцем проживання. За
результатами відвідування
оформлюється акт обстеження
житлово-побутових умов проживання.

Враховуючи вище викладене, можна
зробити висновок про відсутність
бездіяльності Служби у справах дітей
Хмельницької міської ради,
Хмельницького обласного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації, Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької міської ради.

Позивачами не було надано доказів, які
підтверджують факт бездіяльності
Служби у справах дітей Хмельницької
міської ради, Хмельницького обласного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації, Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької міської ради, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що позовна вимога про стягнення
моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн., не
підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції
також звертає увагу на те, що листом
Служби у справах дітей Хмельницької
міської Ради №29-21-1062/13 від 16.07.2013 року
Хмельницькому обласному центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації було
повідомлено, що Комісія не має
повноважень щодо розгляду питань про
можливість включення позивачів до
Реєстру. Також в даному листі
Хмельницькому обласному центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації було
адресовано прохання роз'яснити
прийнятий висновок у Рекомендації.

Однак як встановлено судом, в
оспорюваній рекомендації від 08.07.2013
року №483 відповідачем - Хмельницьким
обласним центром соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Хмельницької
обласної державної адміністрації в
порушення вимог п.2.2 Порядку зазначено
висновок про винесення питання про
включення до Єдиного електронного
банку даних про дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
сім'ї потенційних усиновлювачів,
опікунів, піклувальників, прийомних
батьків, батьків-вихователів в якості
-вихователів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
розгляд комісії з питань захисту прав
дітей виконавчого комітету
Хмельницької міської ради.

Так як, Хмельницьким обласним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Хмельницької обласної
державної адміністрації 10 жовтня 2013
року прийнята рекомендація про
включення до Єдиного електронного
банку даних про дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і сім'ї потенційних усиновлювачів,
опікунів, піклувальників, прийомних
батьків, батьків - вихователів за №740.
Вказана рекомендація не оспорювалась
позивачами та не була предметом
розгляду даної справи. Тому вказана
вимога позивачів не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову-без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Гонтарук В. М.

Сапальова Т.В.