Справа № 245/237/14
Суддя: Дмитрієв О. Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 245/237/13-А
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого - судді Дмитрієва
О.Ф., при секретарі Вжещ Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до службової особи-інспектора
ДПС взводу із забезпечення
супроводжень роти ДПС ДАІ при УДАІ
капітана міліції Клімкіна Володимира
Валерійовича про визнання незаконними
дій відповідача та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03 лютого 2014 року звернувся до
Старобешівського районного суду
Донецької області, як
адміністративного суду першої
інстанції, з адміністративним позовом
про відновлення строку на оскарження
постанови від 08.08.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення,
визнання неправомірними дій та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
посилаючись на те, що постановою
відповідача від 08.08.2013 року, його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і
накладено штраф у розмірі 300 грн. Із
зазначеною постановою він не згоден
оскільки дійсно 08.08.2013 року керував
автомобілем «Лексус» державний
номерний знак НОМЕР_1, але рухався зі
швидкістю 70кмгод. Його зупинив
інспектор ДАІ і пред'явив претензії, що
він керував транспортним засобом в
населеному пункті зі швидкістю 141
кмгод. і показав прилад, де була
зазначена дана швидкість, однак
швидкість встановлену Правилами
дорожнього руху він не порушував. Так
як по дорозі їхало кілька автомобілів,
які проводили обгін його автомобіля, на
приладі могла відзначитися швидкість
іншого автомобіля. Однак інспектор
ДАІ на його зауваження не реагував і
склав протокол. Він просив залучити до
справи пояснення свідків, а саме водія
автомобіля, який здійснював обгін, та
був зупинений працівником ДАІ, але без
складання протоколу відпущений, але
незважаючи на це, інспектор ДАІ виніс
постанову, якою притягнув його до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 300 гривень за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає,що
не опитавши водія автомобіля, що
обігнав його, інспектор ДАІ не бажав
мати свідків, які могли підтвердити
свідчення, що він не перевищував
швидкість. Про існування постанови про
накладення адміністративного
стягнення йому стало відомо лише у ВДВС
Старобешівського РУЮ куди його
викликали для сплати штрафу. Вважає, що
накладення адміністративного
стягнення у даному випадку є
неправомірним, просить поновити строк
на оскарження постанови, зазначену
постанову скасувати.

Позивач на задоволенні позовних вимог
наполягав та просив суд розглянути
справу у його відсутності, що
підтверджено відповідною заявою
позивача.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст. 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутись із адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушені
її права, свободи чи інтереси в сфері
публічно-правових відносин.

Суд, розглядаючи вимогу позивача, про
поновлення строку на оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
встановив наступне.

Позивач причиною пропущення строку для
звернення зі скаргою до суду зазначив
те, що постанову про накладення на
нього адміністративного стягнення він
одержав невчасно у ВДВС
Старобешівського РУЮ, куди його
викликали для сплати штрафу.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути подано
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Враховуючи викладене, суд вважає
причину пропуску позивачем строку на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення
поважною, і поновляє строк на її
оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП «підлягають
відповідальності … за… перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину…».

Судом встановлено, що постановою
відповідача від 08.08.2013 року позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 300 гривень, що
підтверджено постановою по справі про
адміністративне правопорушення від
08.08.2013 року.

В постанові в справі про
адміністративне правопорушення від
08.08.2013 року зазначено, що 08.08.2013 року о 14
годині 39 хвилин на автошляху
Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта-638 км.
ОСОБА_1 керував автомобілем «LEXUS»
державний номерний знак НОМЕР_1 рухався
поза населеного пункту на ділянці
дороги з окремими проїзними частинами
зі швидкістю 141 км/год., швидкість
вимірювалась приладом «Trucam».

Згідно ст.283 КУпАП постанова по справі
про адміністративне правопорушення
повинна містити: найменування
органу(посадової особи), який виніс
постанову, дату розгляду справи;
відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді
справи;зазначення нормативного акта,
який передбачає відповідальність за
дане адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Ні підставі ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

В постанові в справі про
адміністративне правопорушення
зазначено, що швидкість руху
вимірювалась приладом «Trucam», проте
будь-яких фото, кіно чи відео
матеріалів суду не надано.

Отже, показання технічного приладу
«Trucam» у даному випадку не встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність позивача в його вчиненні.
Інших доказів того, що порушення було
скоєне позивачем, відповідачами суду
не надано, а встановити це в судовому
засіданні неможливо, оскільки
відповідач до судового засідання не
з'явився.

Крім того, незважаючи на заперечення
позивачем своєї вини на місці події, на
що вказує позивач у своїй позовній
заяві, відповідач перед складанням
протоколу та прийняттям постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, як суб'єкт владних
повноважень мав би, використовуючи
свої повноваження, зібрати докази, які
підтверджували наявність складу
правопорушення та спростувати
свідчення позивача, тобто не тільки
шляхом винесення постанови.

Викладене у даному випадку в постанові
в справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 не
встановлює наявність чи відсутність в
діях позивача адміністративного
правопорушення, винність позивача в
його вчиненні. Інших доказів того, що
порушення було скоєне позивачем,
відповідачем суду не надано, а
встановити це в судовому засіданні
неможливо, оскільки відповідач до
судового засідання не з'явився.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу
адміністративного впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження у
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на
основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд визнає,
що в діях позивача відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що постанова по
справі про адміністративне
правопорушення стосовно позивача
складена за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП суд визнає постанову такою, що
підлягає скасуванню.

Позов в частині визнання незаконними
дій відповідача зі складання
адміністративного протоколу та
визнання протоколу недійсним
задоволенню не підлягає, оскільки
оскарженню підлягає лише постанова по
справі про адміністративне
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 122 ч.1, 289 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ст.ст. 7, 71 ч.2. 104 ч.1
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
службової особи-інспектора ДПС взводу
із забезпечення супроводжень роти ДПС
ДАІ при УДАІ капітана міліції Клімкіна
Володимира Валерійовича про визнання
незаконними дій відповідача та
скасування постанови по справі про
адміністративне
правопорушення-задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АА2№930657 від
08.08.2013 року посадової особи - інспектора
ДПС взводу із забезпечення
супроводжень роти ДПС ДАІ при УДАІ
капітана міліції Клімкіна Володимира
Валерійовича по справі про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 300 гривень 00
копійок.

У задоволенні решти вимог-відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

19.02.2014