Справа № 2а-11723/10/0470
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 р. Справа № 2а-11723/10/0470
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» про стягнення суми
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за серпень 2008
року в розмірі 62996, 10 грн., -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2010 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополь Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» про стягнення суми
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за серпень 2008
року в розмірі 62 996, 10 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач посилається на те, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» зареєстровано в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Нікополь Дніпропетровської області
як платник обов'язкових страхових
внесків до Пенсійного фонду України. За
серпень 2008 року у відповідача
утворилася заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті у
сумі 62996,10 грн., яка не сплачена станом
на 27.07.2010, що є порушенням вимог ст. 20, ст.
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22.09.2010 у
справі № 2а-11723/10/0470 позов залишено без
розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2012 у цій справі ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22.09.2010 у
справі № 2а-11723/10/0470 скасовано, а справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.10.2013
прийнята до провадження
адміністративна справа № 2а-11723/10/0470
(суддя Царікова О.В.) та призначена до
розгляду на 07.11.2013 на 11:40.

07.11.2013 розгляд справи відкладався на
19.11.2013, у зв'язку з неявкою сторін у
судове засідання.

19.11.2013 знято з розгляду справу №
2а-11723/10/0470, у зв'язку з перебуванням
судді Царікової О.В. на лікарняному.
Розгляд справи призначено на 26.11.2013.

У судове засідання 26.11.2013 позивач не
з'явився. Позивач надав суду клопотання
про розгляд справи за відсутності його
повноважного представника та
повідомив, що позов підтримує в повному
обсязі та просить задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 26.11.2013 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений судом, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» зареєстровано в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Нікополь Дніпропетровської області
як платник обов'язкових страхових
внесків до Пенсійного фонду України.

За серпень 2008 року у відповідача
утворилася заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті у
сумі 62996,10 грн., яка не сплачена станом
на 27.07.2010.

Зазначена заборгованість зі сплати
страхових внесків підтверджується
розрахунком суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті за
серпень 2008 року, який підписаний
керівником та головним бухгалтером
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб».

На адресу відповідача Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополь
Дніпропетровської області надіслало
вимогу від 05.09.2008 № Ю 20 про сплату
недоїмки та пені, яка була вручена
повноважному представнику відповідача
26.09.2008, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 748032, належним чином
засвідчена копія якого міститься в
матеріалах справи.

На день розгляду справи доказів
погашення заборгованості, як і
письмових заперечень проти позову,
відповідач не надав.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування визначений Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 № 1058-VІ, Інструкцією «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрована
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальниками
відповідно до цього Закону є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи , які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до зазначених
нормативно-правових актів на
відповідача покладено обов'язки по
нарахуванню, обчисленню і сплаті в
установлені строки та в повному обсязі
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Обов'язок страхувальника нараховувати
, обчислювати та сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески визначені ст. 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в якій
зазначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані зі відповідний
базовий звітний період (для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць ), не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Відповідачем було розраховано суму
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті за
серпень 2008 року та визначено її у
розмірі 62996, 10 грн. , але не виконано
обов'язку щодо сплати цих страхових
внесків.

Таким чином, розмір заборгованості
відповідача становить 62996, 10 грн.

Відповідно до п .3 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» орган
Пенсійного фонду України надсилає
страхувальнику, який має недоїмку,
вимогу про її сплату і протягом десяти
робочих днів із дня одержання вимоги
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, страхувальник
узгоджує її з органами Пенсійного
фонду та у разі узгодження
страхувальником вимоги про сплату
недоїмки, орган Пенсійного фонду
надсилає йому узгоджену вимогу про
сплату недоїмки, а страхувальник
зобов'язаний сплатити її протягом
десяти робочих днів після отримання.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу органу Пенсійного фонду про
сплату недоїмки і протягом десяти
робочих днів після її отримання не
сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги, орган
Пенсійного фонду звертається в
установленому законом порядку і подає
вимогу про сплату недоїмки до
відповідного підрозділу державної
виконавчої служби. У зазначених
випадках орган Пенсійного фонду також
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» строк давності
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів не застосовується.

Позивачем була направлена відповідачу
вимога про сплату недоїмки № Ю-20 від
05.09.2008, що підтверджується поштовим
відправленням, яке міститься в
матеріалах справи. В добровільному
порядку вказана заборгованість не
погашена.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» про стягнення суми
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за серпень 2008
року в розмірі 62 996, 10 грн. підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» про стягнення суми
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за серпень 2008
року в розмірі 62 996, 10 грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікопольський завод
тонкостінних труб» (м. Нікополь,
Дніпропетровська область, проспект
Трубників, 56, 53201; ) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області (м.
Нікополь, Дніпропетровська область,
проспект Трубників, 11 Б, ) суму заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
серпень 2008 року в розмірі 62996 (шістдесят
дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість)
грн. 10 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Царікова