Справа № 817/102/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/102/14

14 лютого 2014 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного
адміністративного суду Кравчук Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом:

Управління Пенсійного фонду України
в м. Кузнецовськ Рівненської області

до ОСОБА_1 простягнення коштів
надлишково виплаченої пенсії , -в с т а н
о в и в :

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовськ Рівненської області до
ОСОБА_1 про стягнення коштів надлишково
виплаченої пенсії у зв'язку із втратою
годувальника у сумі 833,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що відповідачу з 04.05.2012 року
призначена пенсія по втраті
годувальника відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у
формулу при розрахунку якої включено
показник середньої заробітної плати, з
якої сплачено страхові внески за 2011
рік, яка складає 2001,20 грн. Керуючись
листом Міністерства соціальної
політики від 07.09.2012 року №9680/0/14-12/039, на
підставі листа Пенсійного фонду
України від 18.09.2012 року №21654/02-20 та
згідно розпорядження №121756 від 10.10.2012
року пенсійна справа відповідача була
переглянута та з 01.11.2012 року змінено
показник середньої заробітної плати, з
якої сплачено страхові внески на той,
який був включений в формулу для
визначення розміру пенсії померлого
годувальника, а саме за 2007 рік в розмірі
1197,91 грн. Таким чином, за жовтень 2012 року
у відповідача виникла переплата пенсії
у зв'язку із втратою годувальника на
суму 833,09 грн. Посилаючись на частину
першу статті 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку із
неповерненням відповідачем у
добровільному порядку суми переплати,
позивач звернувся до суду про
стягнення суми надміру виплаченої
пенсії.

Ухвалою від 17.01.2014 року судом відкрито
провадження в адміністративній справі,
судовий розгляд справи призначено на
03.02.2014 року, відкладено на 10.02.2014 року,
відкладено на 14.02.2014 року.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

У призначений день і час сторони до
суду не з'явились.

Позивач зазначив у позовній заяві про
розгляд справи без участі його
представника.

Відповідач до суду не з'явився, про
причини неприбуття суд не повідомив.
Судові повідомлення з повістками про
виклик у судові засідання 03.02.2014 року та
10.02.2014 року повернулись до суду без
вручення адресату з позначкою установи
зв'язку «за закінченням терміну
зберігання». Повістка про виклик до
суду на 14.02.2014 року вручена члену сім'ї
відповідача під розписку 12.02.2014 року
(матері), що підтверджується доказами в
матеріалах справи.

В силу частини четвертої статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України вважається, що повістку
вручено також у разі одержання її під
розписку будь-яким повнолітнім членом
сім'ї адресата, який проживає разом з
ним.

Відповідно до статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалою від 14.02.2014 року суд
ухвалив здійснити розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. За таких обставин справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Дослідивши представлені позивачем
документи та інші зібрані по справі
матеріали, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, 15.05.2012 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовськ Рівненської області за
призначенням пенсії у зв'язку із
втратою годувальника. Як свідчать
обставини справи, з 04.05.2012 року
відповідачу було призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника.

У зв'язку зі проведенням позивачем в
односторонньому порядку перерахунку
розміру щомісячної пенсії відповідача,
виникла різниця між розміром пенсії,
одержаної відповідачем у жовтні 2012
року, та розміром пенсії, що підлягає
виплаті відповідачу у жовтні 2012 року
згідно проведених перерахунків, на
суму 833,09 грн., яку позивач просить
стягнути.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам між сторонами, суд
зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій зокрема,
визначає Закон України від 09.07.2003 року
№1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 36 Закону №1058-IV
передбачено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по III групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
у частині другій статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Частиною другою вищевказаної статті
Закону №1058-IV визначено, що
непрацездатними членами сім'ї
вважаються, зокрема, діти (у тому числі
діти, які народилися до спливу 10
місяців з дня смерті годувальника)
померлого годувальника, які не досягли
18 років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах (у тому числі у період між
завершенням навчання в одному із
зазначених навчальних закладів та
вступом до іншого навчального закладу
або у період між завершенням навчання
за одним освітньо-кваліфікаційним
рівнем та продовженням навчання за
іншим за умови, що такий період не
перевищує чотирьох місяців), - до
закінчення такими дітьми навчальних
закладів, але не довше ніж до
досягнення ними 23 років, та діти-сироти
- до досягнення ними 23 років незалежно
від того, навчаються вони чи ні (пункт 2
частини другої статті 36 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 45 Закону №1058-IV пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається з
дня, що настає за днем смерті
годувальника, якщо звернення про
призначення такого виду пенсії
надійшло протягом 12 місяців з дня
смерті годувальника.

Відповідно до частини першої статті 50
Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вказаної норми випливає, що
законодавець передбачив два випадки
стягнення надміру виплачених пенсій, а
саме: внаслідок зловживань пенсіонера,
та внаслідок подання страхувальником
недостовірних даних.

Таким чином, суд зазначає, що при
вирішенні питання відповідальності
суб'єкта у правовідносинах з
відшкодування надмірно виплачених
пенсій, з'ясуванню підлягають
обставини щодо підстав виникнення
переплати, зокрема, внаслідок чиїх дій,
бездіяльності чи інших фактів сталась
безпідставна виплата пенсії.

Суд вважає, що зловживання - це умисні
протиправні дії особи, що вчиняються у
будь-якій формі, спрямовані на
безпідставне отримання пенсії у
більшому, ніж визначено законом,
розмірі.

Разом з тим, позивач відповідно до
частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не подав суду жодних належних та
допустимих доказів в підтвердження
обставин зловживання з боку
відповідача щодо розміру заробітної
плати, або періоду її врахування при
обчисленні розміру пенсії, та інших
обставин, які б свідчили про його вину у
тому, що при нарахуванні пенсії у
формулу обрахунку щомісячної пенсії
було включено показник заробітної
плати з якої сплачено страхові внески
за 2011 рік, яка складала 2001,20 грн., що
вплинуло на визначення розміру
відповідної пенсії відповідача у
зв'язку з втратою годувальника. Так
ухвалою суду від 17.01.2014 року у позивача
витребовувались пояснення щодо
наявності зловживань з боку
відповідача або факту подання
недостовірних даних щодо призначення
пенсії відповідачу з посиланням на
докази та доданням відповідних
матеріалів, які не надані суду, як не
повідомлені відповідні обставини.

За змістом вимог частини першої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Оскільки виплата пенсії ОСОБА_1
проведена територіальним органом
Пенсійного фонду України добровільно,
без рахункової помилки, за не доведення
факту недобросовісності з боку
відповідача та відсутністю вини в
отриманні пенсії понад розмір,
визначений законом, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
стягнення з відповідача надлишково
виплаченої пенсії у зв'язку із втратою
годувальника за жовтень 2012 року у сумі
833,09 грн.

Враховуючи вищенаведене, за
відсутністю умов, встановлених
частиною першою статті 50 Закону №1058-IV
для повернення зайво сплаченої суми
пенсії, суд зазначає по відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог. Відтак, позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Рівненський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Кравчук Т.О.