Справа № 826/20063/13-а
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2014 року №
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Васильченко І.П.
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сав-Дістрибьюшн" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області
провизнання протиправним та
скасування наказу № 255 від 11.11.2013 року,
визнання дій протиправними, визнання
протиправною та скасування постанови
від 20.11.2013 року № 1265, встановив:
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Київській області,
яким просив визнати протиправним та
скасувати прийнятий відповідачем
наказ № 255 від 11.11.2013 року про
проведення позапланової перевірки з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів; визнати
протиправними дії відповідача по
проведенню 11.11.2013 року позапланової
перевірки позивача по вул. 1-го Травня, 5,
м. Фастів, Київської області на
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року № 5090-2-7/6; визнати протиправним та
скасувати припис відповідача до акту
перевірки № 001621 від 11.11.2013 року з питань
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів; визнати
протиправною та скасувати прийняту
відповідачем постанову № 1265 від 20.11.2013
року про застосування до позивача
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "про захист прав
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
думку позивача, відповідачем проведено
перевірку ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" за
відсутності для цього юридичних
підстав та з порушенням правил,
процедури встановлених чинним
законодавства, безпідставно винесені
оскаржуваний припис відповідача до
акту перевірки № 001621 від 11.11.2013 року з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів та
постанову про накладення стягнень, які
прийняті відповідачем без урахування
всіх обставин справи.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.12.2013 року
відкрито провадження у справі. Справу
призначено до судового розгляду на
В судове засідання 20.01.2014 року
представник відповідача не з'явився,
хоча про час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. У зв'язку
з неявкою відповідача розгляд справи
судом відкладений на 29.01.2014 року.
В судовому засіданні 29.01.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив адміністративний
позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, через відділ
документообігу, контролю та
забезпечення розгляду звернень
громадян Окружного адміністративного
суду міста Києва подав заперечення на
адміністративний позов, яким просив в
задоволенні позову відмовити з підстав
його необґрунтованості.
Оскільки в судове засідання прибули не
всі особи, що беруть участь у справі,
суд, в порядку статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу в
письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши наявні в ній докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, що мають значення
для прийняття рішення, судом
встановлено наступне.
Згідно пунками 1, 3. 4 "Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів",
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №465/2011, -
Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органам виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.
Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом ви конавчої влади
у сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
Основними завданнями
Держепоживінспекції України є
реалізація державної політики у сферах
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів і рекламу в цій сфері,
державного ринкового нагляду,
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює у межах
своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу,
здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності,
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
Преамбулою Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 02.12.2010 року №
2735-VI визначено, що Закон України
встановлює правові та організаційні
засади здійснення державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції.
Положеннями пункту 4 частини 1 статті 11
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції" передбачено, що метою
здійснення ринкового нагляду органи
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
Згідно частини 3 статті 23 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.
Згідно частини 1 статті 23 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
Органи ринкового нагляду проводять
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів: планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; позапланові, зокрема, за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських ор ганізацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсю дження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року № 877-V, підставами для здійснення
позапланових заходів є: - звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.
Відповідно до статті 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" для здійснення планового
або позапланового за ходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування су
б'єкта господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід.
Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
Як вбачається з матеріалів справи,
11.11.2013 року, згідно статті 26 Закону
України "Про захист прав споживачів",
статті 6 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності", на
підставі звернення народного депутата
України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року № 216-к
щодо продажу контрафактної та не
сертифікованої продукції у
торговельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот",
листа-згоди Держспоживінспекції
проведення поза планових заходів, на
виконання наказу Інспекції від 11.11.2013
року № 255 про проведення позапланових
заходів, на підставі направлення про
проведення перевірки від 11.11.2013 року №
2475 спеціалістами Інспекції здійснено
позапланову перевірку магазину
побутової техніки ТОВ "САВ-Дістрибьюшн"
за адресою: Київська область, м. Фастів,
вул. 1-го Травня, 5.
Перевірку проведено у присутності
керуючого магазином ТОВ
"САВ-Дістрибьюшн" Йордан Анни
Сергіївни, що в свою чергу вказує на те,
що Інспекція мала всі правові підстави
для проведення позапланової пе ревірки
діяльності позивача.
Представник позивача в судовому
засіданні зазначив про відсутність у
зверненні народного депутата України
Бой ка В.Б. від 11.10.2013 року № 216-к питань,
розгляд яких відноситься до
компетенції Інспекції.
Зі змісту звернення народного депутата
України Бойка В.Б. вбачається, що воно
стосується продажу у торговельній
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" контрафактної та не
сертифікованої продукції та ризику,
який така продукція може становити для
Згідно положень статті 3 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" - Державний нагляд
(контроль) здійснюється за принципами:
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності.
Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції"
державний ринковий нагляд - це
діяльність органів ринкового нагляду з
метою забезпечення відповідності
продукції встановленим вимогам, а
також забезпечення відсутності загроз
суспільним інтересам. Встановлені
вимоги - це вимоги щодо нехарчової
продукції та її обігу на ринку України,
встановлені технічними регламентами.
Законом України "Про підтвердження
відповідності" від 17.05.2001 року №2406-111,
зокрема, частина 1 статті 1 даного
Закону визначено поняття сертифікату
відповідності, як документу, який
підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідав встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством.
Також, вказаною нормою визначено
поняття декларації про відповідність,
як документально оформленої в
установленому порядку заяви виробника,
де дається гарантія відповідності
продукції вимогам, встановленим
законодавством, в тому числі і вимогам
щодо безпеки продукції.
Таким чином, відповідно до звернення
народного депутата України Бойка В.Б.
від 11.10.2013 року, предметом перевірки
Інспекції у магазині позивача були
саме електропобутові товари щодо
відповідності їх вимогам технічних
регламентів, зокрема стосовно їх
безпеки для споживачів і наявності на
вказану продукцію декларації про
відповідність, що є обов'язковим
відповідно до положень: "Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання", затверджено
го постановою Кабінету Міністрів
України від 29.07.2009 року №785; "Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149;
"Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 року № 679.
З огляду на викладене, суд вважає
доводи позивача про відсутність у
зверненні народного депутата України
Бойка В.Б. питань, розгляд яких
відноситься до компетенції Інспекції
Також суд вважає необґрунтованими
твердження позивача, що звернення
депутата не може бути підставою для
приводу позапланових заходів, оскільки
положення статті 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" не визначають таких
Суд звертає увагу, що зазначення Бойком
В.П. свого статусу як народного
депутата не уможливилює проведення
позапланової перевірки і не нівелює
поняття звернення, як такого. Тим
більше, звернення народного депутата
Бойка В.П. мало місце до Генерального
прокурора України, а перевірка
відповідачем проводилась на підставі
вимог Генерального прокурора України
за згодою центрального органу.
За результатами перевірки
спеціалістами Інспекції складено Акт
перевірки характеристик продукції від
11.11.2013 року № 001621, яким встановлено
порушення позивачем статті 15 Закону
України "Про захист прав споживачів",
пункту 21 "Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування на ринку
споживачів товарів" від 15.06.2006 року № 833,
а саме: відсутність необхідної,
доступної, достовірної інформації про
продукцію (електропобутові товари та
комп'ютерна техніка), зокрема без
інформації про дату виготовлення
електропобутових товарів та
комп'ютерної техніки (позиції 1-29
додатку 7 до Акту), про місцезнаходження
виробника електропобутових товарів та
дати виготовлення електропобутових
товарів та комп'ютерної техніки
(позиції 22-29 додатку 7 до Акту).
Матеріалами справи підтверджується,
виявлені відповідачами порушення,
зазначені в акту перевірки
характеристик продукції.
Згідно з частинами 7,8 статті 7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.
Припис - обов'язкова для виконання
у визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
Розгляд справи про накладення на ТОВ
адміністративно-господарських санкцій
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" призначено
на 20.11.2013 року, про що позивача було
повідомлено належним чином.
Так, 20.11.2013 року заступником начальника
Інспекції прийнято постанову про
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів", якою до позивача
(сорок сім тисяч триста вісім) грн. 64
адміністративно-господарських санкцій
здійснено відповідно до позицій
таблиці додатку № 7 до акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів та відповідно до
статті 3 Закону України "Про захист
Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що відповідач при проведенні
перевірки та при винесенні
оскаржуваного наказу № 255 від 11.11.2013
року про проведення позапланової
перевірки з питань дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів, припису до акту перевірки
№ 001621 від 11.11.2013 року з питань
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів, постанови № 1265
від 20.11.2013 року про застосування до
позивача стягнень діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надане,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття таких рішень, а отже позовні
вимоги є безпідставними,
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд
В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.П. Васильченко