Справа № 9101/100174/2012
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2013-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2013 р. справа № 0870/1337/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Дурасової
Ю.В. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 2 березня
2012року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329» до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій стосовно
формування та направлення розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах та визнання їх
нечинними, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» звернулось з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Заводському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дії УПФУ в
Заводському районі м. Запоріжжя
стосовно формування та направлення на
адресу ПрАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на 2012 рік, що
надіслані відповідачем з супровідним
листом № 1171/05 від 10.02.2012, в тому числі: -
сформований УПФУ в Жовтневому р-ні м.
Запоріжжя, - сформований УПФУ в
Хортицькому р-ні м. Запоріжжя, -
сформований УПФУ в Ленінському р-ні м.
Запоріжжя, - сформований УПФУ у
Шевченківському р-ні м. Запоріжжя, -
сформований УПФУ в Заводському р-ні м.
Запоріжжя, - сформований УПФУ в
Комунарському р-ні м. Запоріжжя.

Про визнання нечинними та скасувати
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на 2012 рік, що
надіслані відповідачем з супровідним
листом № 1171/05 від 10.02.2012, в тому числі: -
сформований УПФУ в Жовтневому р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012, - сформований УПФУ в
Хортицькому р-ні м. Запоріжжя з 01.01.2012, -
сформований УПФУ в Ленінському р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012, - сформований УПФУ у
Шевченківському р-ні м. Запоріжжя з
01.01.2012, - сформований УПФУ в Заводському
р-ні м. Запоріжжя з 01.01.2012, - сформований
УПФУ в Комунарському р-ні м. Запоріжжя з
01.01.2012.

Про зобов'язання УПФУ в Заводському
районі м. Запоріжжя утриматися в
подальшому від формування та
направлення на адресу ПрАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» по пенсіонерах,
що обліковуються в УПФУ по Жовтневому,
Заводському, Хортицькому,
Шевченківському, Ленінському та
Комунарському районах м. Запоріжжя.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 2
березня 2012року позов задоволено
частково.

Суд постановив визнати протиправними
та скасувати розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на 2012 рік, що
надіслані Управлінням Пенсійного
фонду у Заводському районі м. Запоріжжя
з супровідним листом № 1171/05 від 10.02.2012, в
тому числі:

сформований УПФУ в Жовтневому р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012;

сформований УПФУ в Хортицькому р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012;

сформований УПФУ в Ленінському р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012;

сформований УПФУ у Шевченківському
р-ні м. Запоріжжя з 01.01.2012;

сформований УПФУ в Заводському р-ні м.
Запоріжжя з 01.01.2012;

сформований УПФУ в Комунарському р-ні
м. Запоріжжя з 01.01.2012.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова в частині задоволення
позовних вимог обґрунтована тим, що
статтею 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

ПрАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» відповідно до ст. 15
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2004 року є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 платником
єдиного страхового внеску.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» та ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1992 № 1788-ХІІ (далі - Закон №
1788-ХІІ) суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи повинні
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пп. «б»-«з» ст. 13 Закону
України № 1788-ХІІ до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону.
Об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пп. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно з ст.ст. 4, 5 Закону № 400/97-ВР на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору в таких розмірах: зокрема, 100% від
об'єкта оподаткування, визначеного абз.
4 п. 1 ст. 2 цього Закону (ст. 4). Збір на
державне обов'язкове пенсійне
страхування сплачується одночасно з
одержанням доходів в установах банків
на оплату праці (ч. 1 ст. 5).

Пунктом «з» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) передбачено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком незалежно від місця останньої
роботи: в тому числі водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і великовагових
автомобілів зайнятих у технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:

- чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в т.ч. на
зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; роботі

- жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в т.ч. на
зазначеній роботі не менше 10 років.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яка була
чинною до 15.03.2000, (ч. 2 ст. 13 Закону №
1788-ХІІ виключено на підставі Закону
України «Про внесення змін до деяких
законів України» від 17.02.2000 № 1461-ІІІ)
було передбачено, що підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів «б»-«з» цієї
статті до досягнення працівником
пенсійного віку, призначеного ст. 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», в розмірі: 50 % по пенсіях
призначених у 1991 році, 60 % - у 1992 році, 70 % -
у 1993 році, 80 % - у 1994 році, 90 % - у 1995 році і
100 % - з 1996 року.

Таким чином, згідно з вищенаведеними
нормами Закону № 1788-ХІІ позивач був
зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду зазначені витрати.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІV), який визначив принципи, засади і
механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-ІV
серед інших повноважень
територіальним органам Пенсійного
фонду надано право стягувати з
платників страхових внесків
несплачені суми страхових внесків.

Згідно з ст. 1 вищезазначеного Закону
страховими внесками є кошти
відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, сплачені згідно
з законодавством, що діяло раніше, а
також кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього
Закону.

За приписами п. 16 розділу XV Прикінцевих
положень Закону 1058-ІV до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону 1788-ХІІ застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Проте, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яка
передбачала, що підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів «б»-«з» цієї
статті до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, в розмірі 50 процентів по
пенсіях, призначених у 1991 році, 60
процентів - у 1992 році, 70 процентів - у 1993
році, 80 процентів - у 1994 році, 90
процентів - у 1995 році і 100 процентів - з
1996 року було виключено відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17.02.2000 №
1461-III.

Отже, в момент прийняття Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Закон України
«Про пенсійне забезпечення» не
передбачав обов'язку відшкодування
підприємствами виплачених працівникам
позивача пільгових пенсій на підставі
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що позбавляє загальне
відшкодування пільгових пенсій
статусу загальнообов'язкового платежу.

Однак, згідно з абз. 4 пп. 1 п. 2 розділу XV
Прикінцевих положень Закону 1058-ІV
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

На підставі вищевикладеного, абз 4 пп. 1
п. 2 розділу XV Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прямо визначено обов'язок
підприємств тільки стосовно
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Вищевказаної точки зору дотримується
Вищий адміністративний суд України
(ухвала від 21 травня 2008 року).

Крім того, Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення працівників
сільськогосподарських підприємств -
платників фіксованого
сільськогосподарського податку» від
31.05.2005 № 2613-ІV частину підпункту 1 пункту
2 розділу 15 «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в такій
редакції, згідно якої відшкодування
виплачених пенсій водіям до досягнення
пенсійного віку законодавством
взагалі не передбачено, а саме:
«підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України , крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до 100-
відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону».

Таким чином, діючим законодавством
відшкодування за п. «з» 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» не
передбачено.

Інструкцією «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 передбачено, що вона
розроблена відповідно до Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
«;Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6.1 та 6.2 цієї Інструкції
передбачено порядок відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій виключно за списками,
що затверджені Кабінетом Міністрів
України, та не передбачається обов'язку
та механізму відшкодування витрат на
виплату пенсій за п. «з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

В абз. 4 пп. 1 п. 2 розділу 15 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено обов'язок
підприємств стосовно відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що, чинним законодавством не
передбачено порядку відшкодування
витрат на виплату пенсій колишнім
водіям позивача, у зв'язку з чим у ПрАТ
«Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» відсутній
передбачений законодавством обов'язок
відшкодовувати витрати ПФУ на вказані
цілі.

Виходячи з вищезазначеного та
враховуючи норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
у ПрАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство № 12329» відсутній
обов'язок відшкодовувати управлінню
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
по пенсіонерам, що обліковуються в УПФУ
по Жовтневому, Заводському,
Хортицькому, Шевченківському,
Ленінському та Комунарському районах
м. Запоріжжя, яким пенсія призначена за
п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Крім того, судом першої інстанції
зазначено, що п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1 взагалі не
передбачено відшкодування за рахунок
підприємств витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
по п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а лише за
списками № 1 та № 2.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повістку отримав
09 вересня 2013р.

Представник позивача не з'явився.

Фіксування судового засідання
технічним засобом не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ПрАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» отримало від УПФУ в
Заводському районі м. Запоріжжя лист
від 10.02.2012 № 1171/05, відповідно до якого
відповідачем направлено на адресу
позивача Розрахунок фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» по пенсіонерам,
що обліковуються в Жовтневому,
Хортицькому, Ленінському,
Шевченківському, Заводському,
Комунарському районах м. Запоріжжя (23
особи), а саме

- по УПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя: (ОСОБА_1) з 2012р. на суму 10995,91
грн. (гр.14), на суму 944,22 грн.

- по УПФУ в Хортицькому районі
Запоріжжя: (5 пенсіонерів)- з 2012р. на суму
грн. (гр. 14), на суму 5094,61 грн.

- по УПФУ у Ленінському районі м.
Запоріжжя: (3 пенсіонера) з 2012р. на суму
45693,86 грн. (гр.14), на суму 2571,22 грн.

- по УПФУ у Шевченковському районі м.
Запоріжжя (6 пенсіонерів) з 2012р. на суму
69355,27 грн. (гр. 14), на суму 5094,61 грн.

- по УПФУ у Заводському районі м.
Запоріжжя: (4 пенсіонера) з 2012р. на суму
54078,79 грн. (гр.14), на суму 4548,47 грн.

- по УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя: (4 пенсіонера) з 2012р. на суму
29921,52 грн. (гр.14), на суму 3783,89 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
чинним законодавством не передбачено
порядку відшкодування витрат на
виплату пенсій колишнім водіям
позивача, у зв'язку з чим у ПрАТ
«Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» відсутній
передбачений законодавством обов'язок
відшкодовувати витрати ПФУ на вказані
цілі.

Підстави для скасування оскарженої
відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 2 березня
2012року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329» до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій стосовно
формування та направлення розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах та визнання їх
нечинними залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш