Справа № 815/7116/13-а
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7116/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Філіпової Ю.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
заступника прокурора Київського
району м. Одеси до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернувся
заступник прокурора Київського району
м. Одеси (далі - Позивач, або Прокурор) з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області (далі -
Відповідач, або Інспекція ДАБК в
Одеській області), третя особа на
стороні Відповідача без самостійних
вимог - ОСОБА_1 (далі - третя особа, або
ОСОБА_1), про зобов'язання Інспекції
ДАБК в Одеській області скасувати
реєстрацію декларації № ОД 2 про
готовність об'єкта (садового будинку)
до експлуатації по АДРЕСА_1.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

Прокуратурою Київського району м.
Одеси встановлено, що громадянкою
ОСОБА_1 з метою введення в
експлуатацію реконструйованого
садового будинку по АДРЕСА_1 була
подана декларація про готовність
об'єкта за вказаною адресою до
експлуатації, яка зареєстрована
Інспекцією ДАБК в Одеській області
06.09.2012 року за № ОД 2. Зазначена
декларація про готовність об'єкта по
АДРЕСА_1 до експлуатації подана та
зареєстрована Інспекцією ДАБК в
Одеській області з порушенням вимог
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від № 461 від 13.04.2011 року. Так, у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, поданою громадянкою
ОСОБА_1 зазначено, що реконструкцію
садового будинку по АДРЕСА_1 розпочато
у 2006 році та закінчено у 2007 році,
будівельні роботи проведено на
підставі дозволу Інспекції ДАБК м.
Одеси № 218 від 21.04.2006 року, проте
зазначені у декларації дані не
відповідають дійсності, оскільки,
відповідно до інформації Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради (лист № 01-15/652п
від 10.09.2013 року) дозвіл № 218 від 21.04.2006
на проведення будівельних робіт по
АДРЕСА_1 не видавався, що
підтверджується відсутністю
відповідного запису в журналі видачі
дозволів. Крім того, Позивач наголосив,
що у декларації про готовність об'єкта
до експлуатації ОСОБА_1, в якості
документа, що посвідчує право
власності (користування) земельною
ділянкою, зазначено рішення про
виділення земельної ділянки № 447 від
31.05.1958 року, однак, вказане рішення про
виділення земельної ділянки, згідно
чинного на момент будівництва
земельного законодавства України, не
являлось документом, що посвідчує
право власності (користування) ОСОБА_1
на земельну ділянку. Також, Позивач
зазначив, що згідно листа Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області № 01-1-04/4551 від 09.09.2013 року
інформація щодо реєстрації права
власності (користування) на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 відсутня. З огляду
на викладене, Позивач вважає, що ОСОБА_1
здійснила реконструкцію садового
будинку по АДРЕСА_1 за відсутності
відповідного дозволу Інспекції ДАБК та
на земельній ділянці, що не була у
встановленому законом порядку
відведена їй для цієї мети. Враховуючи
вищевикладене, приймаючи до уваги, що
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації по АДРЕСА_1, яка
зареєстрована Інспекцією ДАБК в
Одеській області 06.09.2012 року за №
ОД 2 містить недостовірні дані,
тобто подана та зареєстрована в
порушення вимог Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року,
чим порушені інтереси держави в сфері
містобудування, її реєстрація підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представник
Позивача заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити посилаючись на обставини,
викладені в позові.

Представник Відповідача в судове
засідання не з'явився, письмові
заперечення проти адміністративного
позову не надав.

Представник третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог
ОСОБА_1 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог Прокурора з підстав
викладених у запереченнях на
адміністративний позов (а.с.30-32),
зазначивши, що правовідносини що
виникли при реєстрації Інспекцією ДАБК
в Одеський області декларації № ОД
2 про готовність об'єкта (садового
будинку) по АДРЕСА_1 до експлуатації,
регулювалися саме Порядком прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків І-II категорії
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства №
91 від 24.06.2011 року (далі - Порядок). Саме
цей Порядок, на думку представника
третьої особи, встановлює окрему
процедуру і умови прийняття в
експлуатацію об'єктів збудованих без
дозволу на виконання будівельних
робіт. Відповідно до п. 3.1 вказаного
Порядку прийняття в експлуатацію
об'єктів здійснюється безоплатно ДАБІ
України та її територіальними органами
за результатами технічного обстеження
їх будівельних конструкцій та
інженерних мереж, шляхом реєстрації
поданої замовником декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.
Так, представник третьої особи
зазначив, що як вбачається з відповіді
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
(лист вих. № 01-1-04/4551 від 09.09.2013 року)
частина архіву, що стосується ДАБК м.
Одеси знаходиться на стадії
формування, а припущення стосовно того,
що дозвіл на виконання будівельних
робіт інспекції ДАБК м. Одеси від 21.04.2006
року не видався, робиться лише на
підставі відсутності відповідного
запису в журналі видачі дозволів, що не
є належним та допустимим доказом
обставин, на які посилається Позивач.
Крім того, представник третьої особи
вважає, що не заслуговують на увагу, як
на підставу для задоволення позовних
вимог, й посилання Позивача на те, що
будівництво садового будинку, нібито,
було здійснено на земельній ділянці, що
не була у встановленому законом
порядку відведена для цієї мети. Так,
представник третьої особи вказав, що
ОСОБА_1 є членом Садового товариства
«Маяк-2» (рішення Президії ради
об'єднаних садових товариств Виконкому
Одеської міської ради народних
депутатів Київської районної
адміністрації № 40 від 31.07.2003 року) і
власником садового будинку по АДРЕСА_1
(свідоцтво про право власності, видане
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради від 06.03.2006 року). Вказаний садовий
будинок був збудований відповідно до
вимог чинного законодавства, на
земельній ділянці, що входить до складу
земель Садового товариства «Маяк-2».
Землі Садового товариства «Маяк-2» були
надані останньому в користування на
підставі рішення про виділення
земельної ділянки № 447 від 31.05.1958 року,
відповідно до вимог законодавства, що
діяло на час їх виділення, і призначені
для ведення членами товариства
садівництва і будівництва на цій
території садових будинків. Межі
земельної ділянки, користувачем, якої є
громадянка ОСОБА_1, встановлені в
натурі (на місцевості) та внесені до
державного земельного кадастру,
відповідно до вимог діючого
законодавства України (технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) з відміткою про
присвоєння кадастрового номеру). У
2006-2007 роках ОСОБА_1 була здійснена
незначна реконструкція, належного їй
на праві власності садового будинку,
без будь-якої зміни меж та цільового
призначення земельної ділянки, на який
він розташований, що підтверджується
технічним паспортом КП «ОМБТІ і РОН»
від 15.03.2006 року та технічним паспортом
КП «ОМБТІ і РОН» від 05.01.2012 року.
Враховуючи викладене, представник
третьої особи вважає, що вимоги
Позивача є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши надані
сторонами докази у їх сукупності, судом
встановлено наступне.

З метою введення в експлуатацію
реконструйованого літнього будинку,
ОСОБА_1 було подано до Інспекції ДАБК в
Одеській області декларацію (далі -
Декларація) про готовність об'єкта до
експлуатації - реконструкція садового
будинку, м. Одеса, вул.
Берегова, 77, код ДК-1110.4, ІІ категорія
складності (а.с.8-9).

Зазначена Декларація 06.09.2012 року була
зареєстровано Інспекцією ДАБК в
Одеській області за № ОД 2, що
підтверджується відповідним записом,
підписом посадової особи та печаткою
Інспекції ДАБК в Одеській області
(а.с.8).

Разом з тим, звертаючись з даним
позовом Позивач вказав, що Інспекцією
ДАБК в Одеській області не було належно
проведено перевірку даних вказаної
декларації при її реєстрації, що, на
думку останнього, свідчить про
неправомірність прийнятого
Відповідачем рішення щодо реєстрації
такої декларації та є підставою для
скасування її реєстрації.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення сторін та третьої особи,
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (чинного та в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) №3038-VI від 17.02.2011 року
(далі - Закон № 3038-VI), усі об'єкти
будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності. Категорія складності
об'єкта будівництва визначається
відповідно до будівельних норм та
державних стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Частиною 1 ст. 39 Закону № 3038-VI
передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I-III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

На виконання ч.2 ст.39 Закону № 3038-VI,
Кабінетом Міністрів України було
винесено Постанову № 461 від 13.04.2011 року
про затвердження Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів (далі - Порядок). Порядком
визначено процедуру прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, визначено форму декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації. Згідно
п. 17 вказаного Порядку (чинного та в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) реєстрація декларації
здійснюється з дотриманням вимог
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності».
Декларація приймається в дозвільному
центрі за місцезнаходженням об'єкта.
Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі. Відповідно до
вимог п. 18 Порядку замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 1. У разі подання декларації
до дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник
декларації після проведення
реєстрації повертається замовнику, а
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала.

За змістом п.п. 20, 21 Порядку Інспекція
перевіряє протягом десяти робочих днів
з дати подання (надходження) до неї
декларації повноту даних, зазначених у
ній, та реєструє декларацію. У разі коли
декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог,
Інспекція повертає її на доопрацювання
з обґрунтуванням підстав повернення у
строк, передбачений для її реєстрації.
Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Отже, як передбачено Порядком,
Інспекція, при прийнятті рішення про
реєстрацію декларації керується лише
даними, що зазначені у декларації та
наданих документах, проводить
перевірку правильності заповнення
декларації.

За змістом п.19 Порядку та ч.10 ст.39 Закону
№3038-VI, саме замовник несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації.

Тобто, виходячи із положень зазначених
нормативних актів, Інспекція ДАБК в
Одеській області при вирішенні питання
про реєстрацію Декларації повинна була
перевірити повноту даних, зазначених у
Декларації. Відповідальність же щодо
повноти та достовірності даних,
зазначених у Декларації, покладається
на замовника.

Як вбачається з матеріалів справи,
Декларація містить всю необхідну
інформацію щодо найменування
закінченого будівництвом об'єкту, коду
об'єкта згідно з державним
класифікатором будівель та споруд,
дати початку та закінчення
будівництва, категорії складності
об'єкта, вона була підписана
уповноваженою особою.

Таким чином, оскільки при заповненні
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації третьою особою були
виконані вимоги законодавства щодо
повноти та достовірності даних щодо
об'єкту реконструкції, суд приходить до
висновку, що Відповідачем правомірно, з
дотриманням строку, визначеного
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 461 від 13.04.2011 року «Питання прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», було здійснено
реєстрацію такої декларації.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань регулювання містобудівної
діяльності» № 5496-VI від 20.11.2012 року
(набрав чинності з 05.01.2013 року) Закон №
3038-VI було доповнено ст.391, згідно вимог
ч.2 якої у разі виявлення Інспекцією
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
Інспекцією у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Про
скасування повідомлення або
декларації замовник письмово
повідомляється протягом трьох робочих
днів з дня скасування.

Посилаючись саме на положення вказаної
статті Закону №3038-VI Позивач
звертається до суду з даним позовом,
при цьому, зазначаючи, що спірна
декларація, яка подана ОСОБА_1 до
Інспекції ДАБК в Одеській області з
метою її реєстрації, містить
недостовірні дані в частині наявності
дозволу на проведення будівельних
робіт та в частині, що посвідчує право
власності (користування) земельної
ділянкою, на якій розташований об'єкт
будівництва.

Однак, суд вважає безпідставними
зазначені доводи Позивача, оскільки,
по-перше, останнім не було надано
жодних доказів, що Інспекцією ДАБК в
Одеській області, в даному випадку саме
цей орган уповноважений здійснювати
перевірку повноти та достовірності
даних декларацій про готовність
об'єкта до експлуатації, та в загалі в
сфері державного
архітектурно-будівельного контролю,
було здійснено відповідну перевірку
даних спірної декларації та
встановлено наявність в ній
недостовірних даних.

Звертаючись до суду з даним позовом,
без проведення вказаної перевірки
Інспекцією ДАБК в Одеській області,
Позивач фактично просить суд підмінити
собою суб'єкта владних повноважень, в
даному випадку саме Інспекцію ДАБК в
Одеській області, щодо реалізації ним
власних владних повноважень, наданих
законодавством, зобов'язавши
останнього скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації без проведення
передбачених законом дій.

Проте, адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не повинен втручатись у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

По-друге, доводи Прокурора щодо
внесення ОСОБА_1 у Декларацію
неправдивих відомостей, що, нібито,
було встановлено при проведенні
перевірки прокуратурою Київського
району м. Одеси, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи.

Так, судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право власності на
садові будівлі від 20.03.2006 року, виданого
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить садовий будинок
АДРЕСА_1, на території садового
товариства «Маяк-2», у м. Одесі (а.с.135).
Вказане право власності було
зареєстроване третьою особою належним
чином 12.04.2006 року, що підтверджується
відповідним витягом (а.с.134).

Згідно довідки садового товариства
«Маяк-2», у якому знаходиться вказана
будівля, третя особа є членом
товариства та займає земельну ділянку
АДРЕСА_1 площею 813 кв.м. (а.с.97).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 було прийнято в члени садового
товариства «Маяк-2» та за нею була
закріплена вказана земельна ділянка
АДРЕСА_1, 31 липня 2003 року, що
підтверджується випискою з рішення
правління садового товариства «Маяк-2»
№ 40 від 31.07.2003 року (а.с.96).

Судом, встановлено, що вказана земельна
діяльна була відведена садовому
товариству «Маяк-2» 01.07.1998 року рішенням
Виконавчого комітету Київської
районної ради народних депутатів № 524,
в якому вказано: «Маяк-2» - відвід
земельної ділянки УООР рішеннями
міськвиконкому № 447 від 31.05.1958 року та
Приморського райвиконкому № 405 від
13.06.1958 року (а.с.84).

Згідно п. 5.1 Статуту садового
товариства «Маяк-2» основними правами
члена товариства, є, зокрема, право
здійснювати будівництво та
реконструкцію власних садових
будинків відповідно до діючого
законодавства України (а.с.89).

В даному випадку, користуючись саме
вказаним правом, третьою особою було
здійснено реконструкцію судового
будинку, належного їй на праві
власності, та який знаходиться на
земельній ділянці, що відведена саме
для цієї мети садовому товариству
«Маяк-2», та закріплена за ОСОБА_1, як
члена даного товариства.

З огляду на викладене, доводи Позивача,
що третьою особою було здійснено
реконструкцію судового будинку на
земельній ділянці, яка не була у
встановленому законом порядку
відведена їй для цієї мети є
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи, в тому числі,
рішенням Виконкому Київської районної
ради народних депутатів № 524, рішенням
Виконкому Одеської міської ради № 447
від 31.05.1958 року, рішенням Виконкому
Приморської райради м. Одеси № 405 від
13.06.1958 року та рішенням правління
садового товариства «Маяк-2» № 40 від
31.07.2003 року (а.с.74, 78, 84, 96).

Суд наголошує, що твердження Позивача
щодо відсутності у ОСОБА_1 права
користування земельної ділянкою, на
якій знаходиться реконструйований
будинок, є безпідставними з огляду на
положення Земельного кодексу України.
Так, згідно до ч.2 ст.120 Земельного
Кодексу України, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то, в разі набуття права
власності на ці об'єкти, до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача. Відповідно до
свідоцтва про право власності на
садові будівлі від 20.03.2006 року, виданого
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить садовий будинок
АДРЕСА_1, на території садового
товариства «Маяк-2», у м. Одесі (а.с.135).

Також, не знайшли свого підтвердження
доводи Позивача щодо внесення третьою
особою недостовірних відомостей у
спірну декларацію відносно дозволу на
виконання будівельних робіт, оскільки,
як вбачається з відповіді Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради (лист від 09.09.2013
року вих. № 01-1-04/4551) частина архіву, що
стосується ДАБК м. Одеси знаходиться на
стадії формування, а припущення
стосовно того, що дозвіл на виконання
будівельних робіт інспекції ДАБК
м. Одеси від 21.04.2006 року не видався,
робиться лише на підставі відсутності
відповідного запису в журналі видачі
дозволів, що не є належним та
допустимим доказом обставин, на які
посилається Позивач (а.с.10).

Крім того, суд зазначає, що прокурор
звертаючись до суду з даним позовом
посилається на положення ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 60 КАС
України, які регулюють порядок
представництва прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді.

Водночас, прокурором не враховано, що
згідно вказаних норм законодавства
підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави. При цьому, «інтереси держави»
є оціночним поняттям, прокурор чи його
заступник у кожному конкретному
випадку самостійно визначає з
посиланням на законодавство, на
підставі якого подається позов, в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх захисту
та зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Однак, прокурором не доведено в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних або інших
інтересів держави у зв'язку з
прийняттям оскаржуваного рішення, а
так саме не доведено невідповідність
цього рішення вимогам Конституції
України та чинним законам. Позивачем не
було обґрунтовано факту порушення
інтересів держави шляхом реєстрації
Інспекцією ДАБК у Одеській області
спірної декларації про готовність
об'єкту до експлуатації. Прокурором,
також, не було зазначено будь-яких
фактів порушень під час здійснення
перебудови індивідуального літнього
будинку законних прав та інтересів
власника або інших користувачів
земельної ділянки, власників
розташованих на ній будинків і споруд,
а також невідповідності містобудівної
документації або принциповим
планувальним рішення розвитку
населеного пункту.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести її
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонню
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема, з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на викладене, суд вважає, що
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ОД 2 від
06.09.2012 року, яка подана ОСОБА_1 щодо
садового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, було здійснено
Інспекцією ДАБК в Одеській області
відповідно до вимог чинного
законодавства у сфері містобудування
та в межах повноважень, визначених
Конституцією та законами України,
Позивачем належних та достатніх
доказів її протиправності надано не
було, а тому позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
заступника прокурора Київського
району м. Одеси до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, третя
особа на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області скасувати реєстрацію
декларації № ОД 2 про готовність
об'єкта (садового будинку) по АДРЕСА_1 до
експлуатації - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко О.О.

17 лютого 2014 року.