Справа № 1415/1046/2012
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1415/1046/2012

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Репушевська О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області про визнання протиправними
дій, стягнення заборгованості по
нарахованій, але невиплаченій пенсії
як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області, з урахуванням зміни позовних
вимог, просила визнати протиправними
дії щодо непроведення виплат пенсії
позивачці як учаснику ліквідації на
ЧАЕС відповідно до постанови Вищого
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року та стягнути заборгованість по
нарахованій, але невиплаченій пенсії
як учаснику ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи по 2 групі
інвалідності та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з
урахуванням мінімальної пенсії за
віком, у розмірах, встановлених ч.3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідно до Постанови
Вищого адміністративного суду України
від 06 жовтня 2011 року по справі
№К/9991/42677/11 у розмірі 93 642,61 грн.

Постановою Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 14
травня 2013 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до УПФ України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області про визнання протиправними дій
та стягнення заборгованості по
нарахованій, але невиплаченіи пенсії
як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 є учасницею ліквідації аварії
на ЧАЕС 1 категорії безстроково, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
Миколаївською обласною державною
адміністрацією 02 лютого 1993 року
народження.

Згідно довідки Миколаївської обласної
медико-соціальної експертної комісії
серії МСЕ-08 №039062 з 14 листопада 2008 року
ОСОБА_2 безстроково встановлено другу
групу інвалідності, пов'язаної з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до постанови Вищого
адміністративного суду України від 06
жовтня 2011 року по справі №К79991/42677/11,
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково, визнано протиправними дії
УПФ України в Кривоозерському районі
Миколаївської області з відмови ОСОБА_3
у проведенні перерахунку та виплати
одноразової та додаткової пенсії у
розмірах, встановлених ст.ст. 50 та 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.
Зобов'язано УПФ України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 державної пенсії по
інвалідності, передбаченої ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі, не нижчому ніж 8 мінімальних
пенсій за віком, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченою ст. 50 цього ж Закону, у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом
на відповідний період, починаючи з
04 квітня 2010 року з урахуванням
проведених, виплат.

Згідно даних УПФ України в
Кривоозерському районі №2541/05 від 17
травня 2013 року встановлено, що за
період з 01 грудня 2011 року по 31 травня 2013
року ОСОБА_2 нараховано 93 642,61 грн.
необхідних для виплати коштів за
вищезазначеним рішенням суду. Проте, у
зв'язку припиненням фінансування з
Державного бюджету виплат, обчислених
згідно постанови суду, виплати пенсії з
01 грудня 2011 року проводиться без
урахуванням вказаних сум.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач постанову
Вищого адміністративного суду в межах
своїх повноважень та можливостей
виконує та на сьогоднішній день ОСОБА_2
нараховано до виплати 93 642,61 грн. пенсії,
але із-за призупинення фінансування
Пенсійного Фонду України з Державного
бюджету України відповідач не має
можливості виплатити дані кошти
позивачці, тобто в діях УПФ України в
Кривоозерському районні відсутні
протиправні дії, які порушують права
позивачки.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції неправильними і
такими, що не відповідають вимогам
Кодексу адміністративного судочинства
України, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з задоволенням позовних
вимог, оскільки відповідач
неправомірно не виплачує позивачці
кошти у розмірі 93 642,61 грн.

Судова колегія приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно 9 Конституції України визначає,
що чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свободу
від 04 листопада 1950 року, яка є частиною
національного законодавства України,
гарантує кожному право на звернення до
суду з позовом стосовно будь-яких його
цивільних прав та обов'язків. Таким
чином, ця стаття проголошує «право на
суд», одним з аспектів якого є право на
доступ, тобто право подати позов з
приводу цивільно-правових питань до
суду. Проте, як зауважує Європейський
Суд з прав людини, це право було б
ілюзорним, якби правова система
держави допускала, щоб остаточне
судове рішення, яке має обов'язкову
силу, не виконувалося на шкоду одній зі
сторін (рішення від 20 липня 2004 року у
справі «Шматько проти України», заява
№60750/00).

Як вбачається з матеріалів справи, що
між позивачем та відповідачем виникли
правовідносини, які носять
зобов'язальний характер, а саме
відповідач, в силу постанови суду,
зобов'язаний провести виплату позивачу
нарахованої пенсії в розмірі 93 642,61 грн.,
але дане зобов'язання не виконав.

Факт донарахування позивачу пенсії та
сума донарахованої, але не виплаченої
пенсії (93642,61 грн.) підтверджується
листом УПФ України в Кривоозерському
районі Миколаївської області від 07
травня 2013 року (а.с.49).

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що невиконання даного
зобов'язання є безумовним порушенням
охоронюваних законом права та
інтересів позивача.

Що стосується доводів апелянта щодо
відсутності асигнувань з Державного
бюджету на проведення відповідних
виплат позивачу, то колегія суддів
вважає їх необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Оскільки виплата доплати до пенсії
ОСОБА_2 як державна соціальна підтримка
є формою соціального забезпечення
громадян, гарантією реалізації
конституційного права громадян на
соціальний захист, тому реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, а відсутність
коштів на виплату допомоги не
позбавляє особу, якій повинна бути
здійснена виплата, права на отримання
такої виплати.

Слід зазначити, що відсутність у
державному бюджеті коштів на виплату
зазначеного підвищення до пенсії
громадянам України не може бути
підставою для порушення прав громадян
на соціальний захист, який прямо
передбачено законом.

Так, у справі «Кечко проти України»
(рішення від 08 листопада 2005 року, заява
№631334/00) Європейський Суд з прав людини
не прийняв аргумент Уряду щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що УПФ України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області неправомірно не виплатив
позивачу пенсію у розмірі 93 642,61 грн.,
оскільки невиконання або неналежне
виконання законів, якими передбачено
певні соціальні гарантії, через
відсутність коштів для їх виплати не є
підставою для виправдання невиплати
нарахованої пенсії, тому необхідно
стягнути з відповідача вказану суму
коштів.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судова
колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС
України вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4
ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Постанову Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 14
травня 2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області щодо непроведення виплати
пенсії ОСОБА_2 як учаснику ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕСФ (1
катерогія) з 01 грудня 2011 року по 31
травень 2013 року по 2 групі інвалідності
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю з урахуванням
мінімальної пенсії за віком, у
розмірах, встановлених ч.3 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідно до Постанови Вищого
адміністративного суду України від 06
жовтня 2011 року по справі №К/9991/42677/11.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Кривоозерському районі
Миколаївської області на користь
ОСОБА_2 заборгованість по нарахованій,
але не виплаченій пенсії як учаснику
ліквідації наслідків Чорнобильської
АЕСФ (1 катерогія) з 01 грудня 2011 року по 31
травень 2013 року по 2 групі інвалідності
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю з урахуванням
мінімальної пенсії за віком, у
розмірах, встановлених ч.3 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідно до Постанови Вищого
адміністративного суду України від 06
жовтня 2011 року по справі №К/9991/42677/11 у
розмірі 93 642,61 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв