Справа № 824/2718/13-а
Суддя: Ковтюк Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14:35год. 12 лютого 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2718/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Ковтюк
В.О.

секретаря судового засідання
Бурковської Ю.Т.

за участю:

представника позивача - Лещенка
Д.М.

представника відповідача - Вірти
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у м.Чернівцяхдо Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях (позивач) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Чернівецького спеціального
воєнізованого аварійно-рятувального
загону державної служби України з
надзвичайних ситуацій (відповідач) про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
сумі 44961,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач перебуває на обліку в УПФУ
та є платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Відповідач
використовував працю найманих
працівників, у тому числі за
професіями, стаж роботи за якими
зараховується до спеціального стажу,
що надає право на призначення пенсії на
пільгових умовах.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі -
Закон №1058) та Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. №21-1 (далі - Інструкція №21-1)
підприємства, що підтвердили наявність
у працівника спеціального трудового
стажу відповідно до записів у трудових
книжках або виданих уточнюючих
довідок, зобов'язані відшкодовувати
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій відбувається щомісячно до 25
числа у розмірі сум, зазначених у
повідомленні Пенсійного фонду.

В період з грудня 2012 року по вересень 2013
року та листопад 2013 р. позивач проводив
виплати пільгових пенсій особам, які
працювали у відповідача, про що
останній належним чином був
поставлений до відома.

Однак, станом на момент подачі позову
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій за
вищезазначений період відповідачем у
повному обсязі не відшкодовані, у
зв'язку із чим сума заборгованості
становить 44961,61 грн.

Відповідач позов не визнав та подав
письмові заперечення, в яких зазначив,
що позивачем: не наведено підстав та не
підтверджено право на звернення до
суду в порядку адміністративного
судочинства; не доведено обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги (не
надано документів, які б
підтверджували фактичну виплату
пенсій позивачем); не надано доказів
того, що ним були направлені
відповідачу розрахунки фактичних
виплату у строк, передбачений
Інструкцією №21-1; не надано доказів
того, що повідомлення (розрахунки)
взагалі направлялися відповідачу, а
також не надав доказі того, що
позивачем здійснені фактичні виплати,
які повинні бути покриті відповідачем,
у зв'язку із чим, відповідач вважає, що у
задоволені позову слід відмовити за
безпідставністю.

Представник позивача під час судового
розгляду позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував з
мотивів наведених у запереченнях та
наполягав на відмові у задоволенні
позову.

У судовому засіданні 26 грудня 2013 року
ухвалою суду було відмовлено в
задоволенні клопотання відповідача
про залишення позовної заяви без
розгляду, про що зроблено відповідний
запис у журналі судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, що мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі виходячи із наступного.

Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 384/2011,
передбачено, що Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, що входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. Крім
того, йому надано право стягувати у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених суми страхових внесків та
інших платежів.

Таким чином, позивачу надано право
звертатись до адміністративного суду з
позовом про стягнення заборгованості,
яка виникла внаслідок не відшкодування
підприємством витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії.

Так, відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідач є
юридичною особою (а.с.7-9).

Відповідно до матеріалів справи
відповідач у своїй діяльності
використовує працю найманих
працівників, тобто є роботодавцем, а
тому в розумінні Закону №1058 та Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.1997 року, №400/97-ВР (далі - Закон №400)
він є страхувальником та платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР "Об
утверждении списков производств,
работ, профессий, должностей и
показателей, дающих право на льготное
пенсионное обеспечение" від 26.01.1991 №10, а
у подальшому постановою Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах" від 16 січня 2003р. №36
(далі по тексту - Списки) затверджено
переліки виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, в особливо тяжких та особливо
шкідливих, тяжких та шкідливих умовах,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п.2 розділу XV Закону №1058
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених КМУ, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. На
даний момент такий закон не прийнято.
Тому, згідно із п.2 розділу XV Закону №1058
до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в Списках, пенсії призначаються за
нормами Закону №1058 в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

В ході розгляду справи було
встановлено, що на даному підприємстві
на посаді респіраторника та помічника
командира працював ОСОБА_3, на посаді
командира -ОСОБА_4, на посаді командира
відділення та заступника командира -
ОСОБА_5, на посаді помічника командира
та командира взводу працював ОСОБА_6, що
підтверджується пільговими довідками,
виданими відповідачем.

Так, відповідно до матеріалів справи
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах на підставі п."а" ч.1
ст.13 Закону №1788, як особам, що працювали
на посадах за Списком №1 у структурних
підрозділах державного підприємства
"Чернівецький зведений воєнізований
аварійно-рятувальний загін постійної
готовності", процесуальним
правонаступником якого є відповідач.
При цьому особливий характер та умови
праці, необхідні для призначення
пенсії на пільгових умовах зазначених
вище пенсіонерів підтверджується
відповідними довідками, копіями
трудових книжок та актами перевірки
факту пільгової роботи (а.с.19-23, 25-28,
30-38,40-43).

Відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється у
порядку, визначеному Інструкцією. Так,
відповідно до пп.6.1, п.6 Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" застрахованим
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у розмірі
100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року. При цьому згідно п.6.3 Інструкції у
разі ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

Згідно п.6.2 Інструкції витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників):

з грудня 2012р. частка плати відповідача
по ОСОБА_4 складає 59,38%, по ОСОБА_3
складає 48,61%, (а.с.17);

з серпня 2013р. частка плати відповідача
по ОСОБА_4 складає 59,38%, по ОСОБА_3
складає 48,61%, по ОСОБА_6 складає 59,38%, по
ОСОБА_5 складає 52,78% (а.с.16);

з жовтня 2013 р. частка плати
Аварійно-рятувального загону по ОСОБА_4
складає 52,78%, по ОСОБА_3 складає 48,61%, по
ОСОБА_6 складає 59,38%, по ОСОБА_5 складає
52,78%(а.с.14).

З грудня 2012 по вересень 2013 року та
листопад 2013 р. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 органами пенсійного фонду
виплачено пільгові пенсії, як особам,
що працювали на посадах передбачених
Списком №1, що підтверджується листом
головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області від
09.01.2014р. №231/11 (долучено в судовому
засіданні). А відтак, суд вважає
безпідставними твердження
відповідача, що позивачем не надано
доказів, які б підтверджували фактичну
виплату пенсій позивачем.

Частка фактичних витрат на виплату та
доставку такої пенсії у грошовому
еквіваленті, яку відповідач має
сплатити на рахунки органів пенсійного
фонду складає 44961,61 грн. (а.с.5).

Відповідно до пп.6.4, п.6 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивач надіслав
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
що підтверджується вхідними штампами
на супровідних листах до розрахунків
по пільговим пенсіям (а.с.10, 13). Крім
цього, суд звертає увагу, що відповідач
підтвердив цей факт.

Згідно пп.6.8, п.6 Інструкції №21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Всупереч цьому, станом на момент подачі
позову відповідач не відшкодував УПФУ
витрати на виплату і доставку пенсій
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 за період
з грудня 2012 року по вересень 2013 року та
за листопад 2013року на загальну суму
44961,61 грн., що підтверджується
розрахунком суми боргу (а.с.5).

Відповідно до п.6.9. Інструкції №21-1 у
разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що недоїмка відповідача по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій підлягає
стягненню, а позов - задоволенню у
повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що аналогічне
рішення та правові позиції були
викладені в постанові Вищого
адміністративного суду України від
18.06.2013 р. у справі №К/9991/53074/12 за позовом
прокурора Шевченківського району м.
Чернівці в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях до Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
державної служби України з
надзвичайних ситуацій.

Щодо позиції відповідача, то суд
зазначає, що дійсно згідно змісту
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
вони адресовані державному
підприємству "Чернівецький зведений
воєнізований аварійно-рятувальний
загін постійної готовності", яке
здійснювало свою діяльність за адресою
м. Чернівці, вул. Турецька,14 (колишні
офіційне місцезнаходження).

Однак, судом встановлено, що відповідач
є процесуальним правонаступником
цього підприємства, що підтверджується
поясненнями самого відповідача та
наданим ним копією статуту. Окрім
цього, зазначений розрахунок був
доставлений за місцезнаходженням
відповідача нарочно (даний факт
відповідачем не заперечувався), а тому
суд приймає його як доказ у справі і при
цьому зазначає, що своє інформаційне
призначення він виконав. Наявні
технічні недоліки у даному разі не
можуть впливати на зміст досліджених
правовідносин.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, встановивши
фактичні обставини в справі, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій (м.Чернівці,
вул.Грушевського, 1, ) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях - 44961 (сорок чотири
тисячі дев'ятсот шістдесят одну) грн. 61
коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанову в повному обсязі виготовлено
17 лютого 2014 р.

Суддя
Ковтюк
В.О.