Справа № 119/10562/13-а
Суддя: Бойко З. О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Феодосійський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючого судді Бойко З.О.,
при секретарі Джалілові А.Д., з участю
представника позивача, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Феодосії справу
адміністративної юрисдикції за
позовом ОСОБА_1 до Коктебельської
селищної ради про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати рішення № 1923
від 26.09.2013 року, прийняте на 50-й сесії
6-го скликання Коктебельської селищної
ради щодо відмови у задоволенні його
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у межах селища
Коктебель АР Крим. Також, ОСОБА_1
просить зобов'язати Коктебельську
селищну раду винести на пленарне
засідання сесії і розглянути подане
ним клопотання у відповідності до
норм чинного законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_1, як громадянин України,
реалізуючи своє конституційне і
законне право, звернувся до
Коктебельської селищної ради із
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами про визначення
та виділення йому у власність
земельної ділянки без його погодження,
орієнтованою площею 0,15 га в межах смт.
Коктебель, АР Крим з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Однак,
у листопаді 2013 року він отримав рішення
Коктебельської селищної ради № 1923 від
26.09.2013 року, прийнятого на 50-й сесії, про
відмову у задоволенні його клопотання.
Так, на думку позивача, зазначене
рішення є незаконним, необґрунтованим
та порушує його законне право на
отримання земельної ділянки, оскільки
відповідач не зазначив жодних
конкретних обґрунтувань такої відмови.
У листі Коктебельської селищної ради
зазначено, що чинним законодавством
України не передбачено самостійне
визначення органом місцевого
самоврядування місцезнаходження
земельної ділянки. Проте, як вважає
позивач, він в своєму клопотанні просив
надати йому земельну ділянку без
погодження, чим він не зобов'язував
відповідача визначити конкретну
земельну ділянку, а лише погодився
отримати будь-яку земельну ділянку,
якою має право розпоряджатися
Коктебельська селищна рада у межах
селища Коктебель на її розсуд. Крім
того, в законі взагалі відсутні вимога
щодо визначення конкретних меж
земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_3, діюча на
підставі довіреності, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
їх задовольнити.

Представник відповідача
Коктебельської селищної ради до
судового засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, про день, час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернувся до Коктебельської селищної
ради з клопотанням, датованим 29 липня
2013 року, про визначення без його
погодження та виділення йому земельної
ділянки орієнтованим розміром до 0,15 га
в межах смт. Коктебель, АР Крим, з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с.7-8). До клопотання
позивачем також були надані графічні
матеріали, а саме копія плана
населеного пункту смт. Коктебель без
зазначення бажаного місця
розташування земельної ділянки (а.с.9).
Рішенням № 1923 від 26.09.2013 року 50-сесії
6-скликання Коктебельської селищної
ради, ОСОБА_1 відмовлено у наданні
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, оскільки з наданого
ним графічного матеріалу неможливо
визначити відповідність місця
розташування прошеної земельної
ділянки вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів та містобудівної документації, у
зв'язку з чим надати дозвіл на розробку
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки є неможливим (а.с.10).
Статтею 14
Конституції України визначено, що
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.
Згідно зі статтею
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.
Відповідно до п. п. "а", "б" ст.
12 ЗК України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.
Пункт
"б" частини 1 статті 81 ЗК України
передбачає, що громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності.

Частина 6 статті 118 ЗК
України закріплює, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.
Згідно ч.7 ст. 118 ЗК України відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.
Частина 1 статті 122 ЗК України
передбачає, що сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 до
Коктебельської селищної ради надане
клопотання про визначення без його
погодження та виділення йому земельної
ділянки орієнтованим розміром до 0,15 га
в межах смт. Коктебель, АР Крим, з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд без зазначення
бажаного місця розташування земельної
ділянки, суд не бачить підстав для
скасування рішення № 1923 від 26.09.2013 року
50-сесії 6-скликання Коктебельської
селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 у
наданні земельної ділянки, визнання
дій Коктебельської селищної ради
протиправними та зобов'язання
відповідача винести на засідання сесії
Коктебельської селищної ради та
розглянути зазначене клопотання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 159-163 КАС, ст.ст. 118 ЗК
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Коктебельської селищної
ради про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського адміністративного
апеляційного суду АР Крим через
Феодосійський міський суд в порядку та
строки, передбачені ст. ст. 184, 186 КАС
України.

Суддя З.О.Бойко