Справа № 816/307/14
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/307/14

Полтавський окружний адміністративний
суд колегією у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

суддів - Серги С.М. , Гіглави О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ковальова Д.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної служби
України з лікарських засобів,
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
служби України з лікарських засобів,
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду.

Позов обґрунтувала тим, що затримка
виконання рішення суду про поновлення
на роботі виникла з вини Державної
служби з лікарських засобів у
Полтавській області, тому відповідно
до статті 236 Кодексу законів про працю
України період вимушеного прогулу
підлягає оплаті в розмірі середнього
заробітку.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились, про час та дату
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 р. у
справі №816/253/13-а адміністративний
позов ОСОБА_1 до Державної служби
України з лікарських засобів,
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області про визнання
незаконним та скасування наказу,
стягнення коштів, поновлення на посаді
- задоволено.

15.05.2013 р. ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 р. у
справі № 816/253/13-а залишено без змін, а
апеляційну скаргу Державної служби
України з лікарських засобів та
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області - без
задоволення.

Наказом Державної служби України з
лікарських засобів від 06.12.2013 р. № 252-к
ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області з 09.06.2012 р.,
зобов'язано Державну службу з
лікарських засобів у Полтавській
області виплатити ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
09.06.2012 р. по 25.02.2013 р.

Згідно наказу Державної служби з
лікарських засобів у Полтавській
області від 11.12.2013 р. № 73-К ОСОБА_1
фактично поновлено на посаді
начальника служби.

Питання про виплату заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
затримкою виконання рішення суду про
поновлення з 26.02.2013 р. по 10.12.2013 р. не
вирішувалось, у зв'язку із чим позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку із затримкою
виконання рішення суду про поновлення.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу
законів про працю України, у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу. Рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, прийняте органом,
який розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Згідно із статтею 236 Кодексу законів
про працю України у разі затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Отже, затримка виконання власником
рішення органу по розгляду трудових
спорів про поновлення на роботі
незаконно звільненого або незаконно
переведеного працівника тягне
обов'язок власника виплатити
працівникові середній заробіток за
весь час затримки.

Згідно постанови Полтавського
окружного адміністративного суду від
25.02.2013 р. у справі №816/253/13-а ОСОБА_1
поновлено на посаді начальника
Державної служби з лікарських засобів
у Полтавській області. Постанова
набрала законної сили 15.05.2013 р. згідно
частини 3 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, негайно
виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Частиною 2 статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач звернувся до органів державної
виконавчої служби із заявою про
примусове виконання виконавчого листа
про поновлення її на роботі, тобто
ОСОБА_1 здійснювала активні дії для
того, щоб ініціювати своє поновлення на
раніше займаній посаді в службі
лікарських засобів.

З аналізу статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд робить висновок, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 р. у
справі №816/253/13-а, в частині допущеного
негайного виконання, підлягає
виконанню незалежно від наявності або
відсутності виконавчого провадження.

Відповідачу Державній службі України з
лікарських засобів було відомо про
судове рішення у справі №816/253/13-а,
проте, не вжито необхідних заходів для
його виконання.

Верховний суд України в пункті 34
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" вказав, що рішення про
поновлення на роботі вважається
виконаним з дня видання власником або
уповноваженим ним органом про це
наказу.

Таким чином, період з дня ухвалення
Полтавським окружним адміністративним
судом постанови в адміністративній
справі №816/253/13-а по день фактичного
поновлення позивача на посаді є часом
затримки виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого працівника, тобто є часом
затримки в поновленні позивача на
посаді в службі лікарських засобів.

За вказаний період позивачеві, в
порушення вимог статті 236 Кодексу
законів про працю України, середній
заробіток за час затримки його
поновлення виплачено не було.

Відповідно до абзацу 3 пункту 32
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" У випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. Для
працівників, які пропрацювали на
даному підприємстві (в установі,
організації) менш двох місяців,
обчислення проводиться з розрахунку
середнього заробітку за фактично
пропрацьований час. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року N
100 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 2 Порядку у разі
визнання середньої заробітної плати за
час вимушеного прогулу
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 вказаного Порядку
передбачено, що нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

За наведених обставин, суд доходить до
висновку, що оскільки позивач був
поновлений тільки 11.12.2013 р., то цей день
і є днем виконання рішення суду про
поновлення на роботі та таким, коли
позивач приступив до роботи та згідно
табелю використання робочого часу за
грудень 2013 р. Тоді днем, яким
закінчується вимушений прогул є 10.12.2013
р., у зв'язку з чим на користь позивача
підлягає стягненню сума
середньомісячної заробітної плати за
період з 26.02.2013 р. по 10.12.2013 р.

Таким чином, судом встановлено, що
період з 26.02.2013 р. по 10.12.2013 р. є часом
затримки в поновлені ОСОБА_1 на посаді
начальника Державної служби з
лікарських засобів у Полтавській
області, який становить 198 робочих днів.

Згідно наданого Державною службою з
лікарських засобів у Полтавській
області розрахунку середнього
заробітку ОСОБА_1 (розрахунковий період
- квітень-травень 2012 року, 38
відпрацьованих робочих днів)
вбачається, що середньомісячна
заробітна плата позивача за останні 2
місяці перед звільненням складає 4848,80
грн., а середньоденна заробітна плата -
127,60 грн. (4848,80 грн / 38 днів), разом
підлягає нарахуванню за 198 робочих днів
- 25264,80 грн.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24 грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» при задоволенні вимог
про оплату праці, суд має навести в
рішенні розрахунки, з яких він виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
(податків з доходів фізичних осіб) є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає суму без
утримання цього податку й інших
обов'язкових платежів, про що зазначає
в резолютивній частині рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне стягнути з Державної служби
з лікарських засобів у Полтавській
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки виконання
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 р. за
період з 26.02.2013 р. по 10.12.2013 р. в розмірі
25264,80 грн.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної служби України з лікарських
засобів, Державної служби з лікарських
засобів у Полтавській області про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду
задовольнити.

Стягнути з Державної служби з
лікарських засобів у Полтавській
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки виконання
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 р. за
період з 26.02.2013 р. по 10.12.2013 р. в розмірі
25264,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення заробітної
плати за один місяць.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 17
лютого 2014 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко суддя
суддя С.М. Серга О.В. Гіглава