Справа № К/9991/13258/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/13258/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справуза
касаційною скаргоюФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 напостанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.12.2008р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011р.у
справі№ 2-а-1288/08за позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 доДержавного
управління охорони навколишнього
природного середовища в
Дніпропетровській областіпровизнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Дніпропетровській
області, з позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила:

- визнати протиправною бездіяльність
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Дніпропетровській області щодо
непогодження проекту землеустрою по
передачі земельної ділянки площею
0,8337 га в оренду для будівництва АЗС
по заяві позивача № 0802/-08 від 08 лютого
2008 року;

- зобов'язати відповідача погодити
наданий позивачем проект землеустрою
щодо передачі земельної ділянки площею
0, 8337 га в оренду для будівництва АЗС;

- стягнути з відповідача на користь
позивача кошти в розмірі 5000 грн. за
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
розпорядженням Дніпропетровської
районної державної адміністрації від
12.10.2006 року за № 1298-р позивачу було
надано дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки в оренду
за межами населеного пункту на
території Підгороднянської міськради
для комерційного використання
будівництва АЗС. Проте, відповідач
своїм листом № 4-851-5-1 від 22.02.2008р.
повідомив про відхилення від розгляду
заяви про погодження проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки в оренду для комерційного
використання. Відмова відповідача
погодити проект землеустрою щодо
передачі земельної ділянки площею 0, 8337
га в оренду для будівництва АЗС, на
думку позивача є необґрунтованою та
незаконною, оскільки межі заказника на
місцевості не встановлені,
Дніпропетровський районний відділ
земельних ресурсів, та головний
архітектор відділу містобудування та
архітектури Дніпропетровської
районної державної адміністрації
погодили місце розташування вказаної
земельної ділянки для будівництва АЗС.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.12.2008р., залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011р., в
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Суди вмотивували свої висновки тим, що
відповідач обґрунтовано відхилив від
розгляду заяву позивача, дії
відповідача відповідали чинному
законодавству та останній діяв в межах
повноважень та у спосіб передбачений
Конституцією та законами України.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
позивач звернулась з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначених судових
рішень було порушено норми
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що згідно розпорядження
голови Дніпропетровської
райдержадміністрації від 12.10.2006 року
№1298-р ОСОБА_4 було надано дозвіл на
складання проекту відведення
земельної ділянки в оренду за межами
населеного пункту на території
Підгородненської міської ради для
комерційного використання
(будівництво автозаправочної станції)
вздовж дороги Н-041-050 від М-04 до
Мар'янівка - Вільне ліворуч.

08.02.2008 року позивачка ОСОБА_4 звернулася
до відповідача з листом №0802/-08 про
погодження проекту відводу земельної
ділянки для розташування АЗС та листом
від 22.02.2008 року №4-851-5-1 одержала відмову
у зв'язку з тим, що зазначена земельна
ділянка знаходиться на території
ландшафтного заказника місцевого
значення «Отченашкові наділи»,
затвердженого розпорядженням голови
Дніпропетровської
облдержадміністрації від 19.12.1995 року
№50-р.

Розпорядженням голови
Дніпропетровської
облдержадміністрації від 19.12.1995 року
№50-р «Про мережу територій та об'єктів
природно-заповідного фонду області»
затверджено перелік діючих територій
та об'єктів природно-заповідного фонду
області; природно-заповідні території,
до яких внесені зміни в межах та
підпорядкуванні та заборонено
господарське використання територій
та об'єктів природно-заповідного фонду
області в цілях промислового та іншого
будівництва; розвитку колективного
садівництва, розорювання та залісення
цілинних і перелогових земель, а також
іншу діяльність, яка може вплинути
негативно на збереження цінних
природних комплексів та передачу цих
земель. У перелік ввійшов ландшафтний
заказник місцевого значення
«Отченашкові наділи», площею 400,0 га,
розташований у м. Підгородне.

У 2007 році Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Дніпропетровській
області відповідно до ст.53 Закону
України «Про природно-заповідний фонд
України» було передано під охорону
землекористувачу Дніпропетровській
райдержадміністрації вказаний
ландшафтний заказник, про що було
підписане охоронне зобов'язання, яким
передбачено заборона будь-якого
будівництва на заповідній території.

Згідно пунктів 2.1, 2.2, 3.1 Положення про
ландшафтний заказник місцевого
значення «Отченашкові наділи»
заказник оголошено з метою збереження
і відтворення цінного природного
ландшафту, основними завданнями якого
є: збереження і відтворення унікальних
залишків третичної
солонцево-солончакової тераси річки
Самара; збереження і підтримання
біорізноманіття флори та фауни
заказника, в тому числі видів,
занесених до Червоної книги України;
підтримка загального екологічного
балансу та збереження фонового
моніторингу навколишнього природного
середовища; поширення еколого-освітніх
знань; на території заказника
забороняється будь-яка діяльність, що
суперечить його цільовому призначенню
і загрожує збереженню природного
комплексу, зокрема, будь-яке
будівництво.

До земель природно-заповідного фонду
згідно ст. 44 Земельного кодексу України
включаються природні території та
об'єкти (природні заповідники,
національні природні парки, біосферні
заповідники, регіональні ландшафтні
парки, заказники, пам'ятки природи,
заповідні урочища), а також штучно
створені об'єкти (ботанічні сади,
дендрологічні парки, зоологічні парки,
парки-пам'ятки садово-паркового
мистецтва).

Порядок використання земель
природно-заповідного фонду
визначається законами України «Про
екологічну мережу України» та «Про
природно-заповідний фонд України».

Статтею 3 Закону України «Про
екологічну мережу України» екомережа
визначена як єдина територіальна
система, яка утворюється з метою
поліпшення умов для формування та
відновлення довкілля, підвищення
природно-ресурсного потенціалу
території України, збереження
ландшафтного та біорізноманіття, місць
оселення та зростання цінних видів
тваринного і рослинного світу,
генетичного фонду, шляхів міграції
тварин через поєднання територій та
об'єктів природно-заповідного фонду, а
також інших територій, які мають
особливу цінність для охорони
навколишнього природного середовища і
відповідно до законів та міжнародних
зобов'язань України підлягають
особливій охороні.

До складу екомережі включаються,
зокрема, території та об'єкти
природно-заповідного фонду (ст.5
Закону).

Відповідно до п.е ч.1 ст.10 цього Закону
на спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища покладені
обов'язки здійснення державного
контролю за формуванням, збереженням
та використанням екомережі,
розробленням та виконанням
регіональних і місцевих схем
екомережі.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України» на
території заказника обмежується або
забороняється діяльність, що
суперечить цілям і завданням,
передбаченим положенням про заказник.

Згідно п.п.в.) п.3 ст.83 Земельного кодексу
України до земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать землі під
об'єктами природно-заповідного фонду,
історико-культурного та оздоровчого
призначення, що мають особливу
екологічну, оздоровчу, наукову,
естетичну та історико-культурну
цінність, якщо інше не передбачено
законом.

У п.п.в.) п.3 ст. 84 Земельного кодексу
України зазначено, що до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у комунальну власність,
належать землі під об'єктами
природно-заповідного фонду та
історико-культурними об'єктами, що
мають національне та загальнодержавне
значення.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судами попередніх
інстанцій щодо правомірності дій
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Дніпропетровській області.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання скаржника на те, що межі
ландшафтного заказника на місцевості
не визначені, з огляду на наявний в
матеріалах план меж ландшафтного
заказника місцевого значення
«Отченашкові наділи», підписаного
начальником Дніпропетровського
районного відділу земельних ресурсів,
з якого вбачається, що земельна
ділянка, яку просить виділити
позивачка під будівництво АЗС входить
у межах заказника.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає касаційну скаргу
безпідставною, та такою, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
від 23.12.2008р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: