Справа № 110/394/14
Суддя: Халдєєва О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 110/394/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.

Красноперекопський міськрайоний суд
АР Крим в складі:

головуючого судді -
Халдєєвої О.В.

при секретарі -
Коренєвій О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

третіх осіб -
Бекірова А.М., Корзюкова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до ГУ МВСУ в АР Крим роти
ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВСУ в АР Крим про
визнання незаконною та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, треті особи - інспектор
Бекіров Амет Мустафайович, командир
взводу ДПС роти ДПС ДАІ при ГУ МВСУ в АР
Крим Корзюков Олег Анатолійович,

ВИРІШИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ГУ МВСУ в АР Крим роти ДПС
ДАІ при УДАІ ГУ МВСУ в АР Крим про
визнання незаконною та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, третя особа - інспектор
Бекіров Амет Мустафайович. Позов
мотивований тим, що 04.11.2013 р.
інспектором ДПС роти ДПС ДАІ
прапорщиком міліції Бекіровим Аметом
Мустафайовичем був складений на його
ім`я протокол про адміністративне
правопорушення, за нібито порушення
ним правил дорожнього руху. В протоколі
вказано, що ОСОБА_1 04.11.2013 року на 159 км
а/д Херсон-Керч у с. Воїнка
Красноперекопського району АР Крим
скоїв правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 122 КУпАП, та порушив п. 12.4 ПДР
України, оскільки автомобіль, яким
керував позивач, перевищив швидкість
руху. Зі змістом протоколу позивач був
не згодний, про що зробив відповідний
запис у протоколі, справу про
адміністративне правопорушення просив
розглянути за місцем проживання
відповідно до ст. 276 КУпАП, але
інспектор порушив ст. 276 КУпАП та
призначив розгляд справи не на місці
вчинення правопорушення (159 км. а/д
Херсон-Керч), не за місцем проживання (м.
Красноперекопськ), не в місці порушення
(с. Воїнка), а на 116 км. а/д Херсон-Керч.
Позивач на 116 км. а/д Херсон-Керч
приїхати не зміг, постанову № АА2 № 18226
від 18.11.2013 року не отримав, дізнався про
неї із постанови про відкриття
виконавчого провадження. По-перше,
позивач вказує, що знак «с. Воїнка»
встановлений більше, ніж за 500 метрів до
житлових будівель, чим порушено
визначення знаку 5.45 «початок
населеного пункту», який
встановлюється на фактичному кордоні
забудови, яка прилягає до дороги.
По-друге, знак 5.45 «Воїнка» не
відповідає ДСТУ, так як він більше
схожий на знак 5.46 «кінець населеного
пункту», а поза населеним пунктом
дозволений рух зі швидкістю 90 км./год., з
якою він їхав, про що інспектор
зафіксував у протоколі. По-третє,
інспектор стояв декілька сотень метрів
після знаку «Воїнка», чим порушив п. 1.4
розпорядження МВС № 466 від 21.03.2009 року,
яке приписує вимірювати швидкість
більше, ніж за 1000 метрів після початку
населеного пункту. В-четвертих,
відповідно до ст. 268 КУпАП (з якою
інспектор не ознайомив позивача)
справа має бути розглянута в його
присутності, відповідно до ст. 276 КУпАП
справи про адміністративне
правопорушення розглядаються за
місцем їх скоєння, за місцем реєстрації
транспортного засобу, за місцем
проживання правопорушника, а була
розглянута на 116 км. а/д Херсон-Керч,
хоча він клопотав про її розгляд за
місцем проживання. По-п`яте, у протоколі
його ім`я державною мовою вказано
невірно «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».
Також зазначає, що інспектор порушив
ст.33 КУпАП та при визначенні стягнення
не врахував всіх обставин, а також
наявність на утриманні позивача
неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного просить
визнати дії інспектора протиправними,
скасувати постанову про накладення
адміністративного стягнення та
закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю складу правопорушення.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, з підстав
вказаних у позові та додав що у картці
маршруту патрулювання не вказано 159 км
на якому був інспектор ДАІ, крім того
надані фотокартки не містять у собі
вказівки на те коли вони
зроблені,просив задовольнити позовні
вимоги.

Представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

В судовому засіданні в якості
третьої особи було залучено командира
взводу ДПС роти ДПС ДАІ при ГУ МВСУ в АР
Крим Корзюкова Олега Анатолійовича.

Треті особи Бекіров М.А. та
Корзюков О.А. в судовому засіданні
заперечували проти позову з тих
підстав що інспектор мав права
знаходитися саме на 159 км, так як хоча
пост на цьому кілометрі не вказаний у
картці, але це картка маршруту
патрулювання, тобто інспектор в межах
закріпленної території, а саме з137км до
168 км. а/д Херсон-Джанкой-Феодосия-Керч
має право перемещатися, крім того у
протоколі позивач розписався за те що
його ознайомлено зі ст. 63 Конституції
України ст.268 КУпАП та повідомлено що
розгляд протоколу відбудеться на 116 км
(стаціонарний пост «Турецький вал»)
18.11.2013 року о 09-00год, але до 18.11.2013 року не
надав ніяких клопотань про перенесення
розгляду справи та не з,явився на
розгляд протоколу.

Крім того,з фотографії до
протоколу вбачається що інспектором
зафіксовано перевищення швидкості,так
як дозволена швидкість у населеному
пункті 60кмгод,а позивач рухався зі
швидкістю 90 кмгод.

Дослідивши надані
докази,вислухавши сторони,суд
приходить до висновку про те що у
задоволенні позову слід відмовити.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог,суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 04.11.2013 р.
інспектором ДПС роти ДПС ДАІ при УДАІ
ГУ МВСУ в АР Крим Бекіровим А.М. у
відношенні ОСОБА_1 складено протокол
серії АВ2 № 683484 про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1
КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1
04.11.2013 р. о 12 год. 04 хв. на 159 км. а/д
Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, керуючи
транспортним засобом Ford Transit
реєстраційний № АК 6552ВХ перевищив
швидкість руху на 30 км/год., рухався зі
швидкістю 90 км/год., чим порушив п. 12.4
ПДР України.

Згідно з постановою серії АА2
№ 158226, винесеною командиром взводу ДПС
роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВСУ в АР Крим
Корзюковим О.А., 18.11.2013 р. ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, а саме:
перевищення встановлених обмежень
швидкості руху на 30 км/год. у населеному
пункті (рухався зі швидкістю 90 км/год.)
та призначено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. 00 коп. В постанові було вказано, щ
швидкість руху вимірювалась приладом
TruCAM TC 000609, свідоцтво про повірку до
14.11.2013 року.

Встановлені судом правовідносини
регулюються нормами Кодексу України
про адміністративне правопорушення
та положеннями закону щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
здійснюється на основі додержання
законності.

Відповідно до п. 12.4 Правил
дорожнього руху у населених пунктах
рух транспортних засобів дозволяється
зі швидкістю не більше 60 км/год.

Адміністративна відповідальність
відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП наступає у
разі перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Згідно з нормами КУпАП
підтвердженням наявності чи
відсутності адміністративного
правопорушення є докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фотозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи позивача про те що знак
«с. Воїнка» встановлений більше, ніж за
500 метрів до житлових будівель, чим
порушено визначення знаку 5.45 «початок
населеного пункту», який
встановлюється на фактичному кордоні
забудови, яка прилягає до дороги.
По-друге, знак 5.45 «Воїнка» не
відповідає ДСТУ, так як він більше
схожий на знак 5.46 «кінець населеного
пункту», а поза населеним пунктом
дозволений рух зі швидкістю 90 км./год.не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні тому що розстановкою
дорожних знаків рота ДПС не займається
та крім того, з наданої позивачем суду
фотографії не вбачається коли вона
зроблена на у який час, а на наданої
суду фото до протоколу № 1 вбачається і
дата правопорушення і час, та позивач
не заперечив про те що на фото не його
автомобіль.

Фотографії, які надані суду
Корзюковим О.А.,з міста де було скоєне
правопорушення суд до уваги не приймає
так як з них не вбачається коли вони
були зроблені.

Статтею 276 КУпАП визначено
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої справи про
адміністративні правопорушення
розглядаються за місцем його вчинення,
та можуть розглядатися за місцем
проживання правопорушника або місцем
обліку транспортних засобів, тобто
органом (посадовою особою) юрисдикція
якої поширюється на населений пункт
або територію, де було вчинено
адміністративне правопорушення.

При цьому ст.276 КУпАП не надає
повноваження відповідачеві виносити
постанову за справою безпосередньо на
місці вчинення правопорушення, та
надає лише можливість розглядати
справу за місцем проживання
правопорушника,а не обов,язок
розглядати саме там справу.

Частинами 3 та 4 ст. 258 КУпАП
передбачено можливість розгляду
адміністративних справ з винесенням
постанови на місці їх вчинення, однак
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.122 КУпАП до переліку
справ, визначених ч. 1 ст. 258 КУпАП, які
можуть бути розглянуті в такому
порядку не відноситься.

Відповідно до ст. 277 КУпАП
встановлено, що справи про
адміністративні правопорушення
розглядаються в п'ятнадцятиденний
строк з дня одержання органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати справу, протоколу про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів.

Як вбачається із матеріалів справи
протокол про адміністративне
правопорушення складений 04.11.2013 року, а
постанову про накладення стягнення
винесено 18.11.2013 року, тобто із
дотримання вимог ст. ст. 276, 277 КУпАП

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що при складанні
протоколу про дміністративне
правопорушення, інспектором не були
роз'яснені процесуальні права,
передбачені ст. 268 КУпАП, тому, що як
вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
роз'яснені його права та обов'язки,
передбачені ст. 63 Конституції України,
ст. 268 КУпАП, про що стоїть його
особистий підпис у відповідній графі
зазначеного протоколу.

Посилання позивача на
Розпорядження МВС № 466 від 21.3.2009 року,
яке передбачає вимірювати швидкість
більше, ніж за 1000 метрів після початку
населеного пункту є неспроможними,
оскільки вказане розпорядження
втратило законної сили у 2012 році.

Третьою особою Корзюковим О.А. в
обгрунтування заперечень з приводу
позовних вимог представлено суду
постову відомість розстановки нарядів
дорожньо-патрульної служби на 04.11.2013
року, картку маршруту патрулювання №
3, дислокацію постів та маршрутів
патрулювання, фотоматеріали до
протоколу, копію свідоцтво про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
на лазерний вимірювач швидкості
транспортних засобів TruCAM LTI 20/20.

Окрім цього, суд звернув
увагу на те, що адміністративне
стягнення накладено в межах санкції ст.
122 ч. 1 КУпАП та не є максимальним, отже
посилання позивача на те, що при
накладенні адміністративного
стягнення не враховані вимоги ст. 33
КУпАП не знайшли свого підтвердження,
так як було призначене мінімальне
покарання за ст. 122.ч 1 КУпАП. а позивач ,
знаючи де та коли буде розглядатися
справа, сам не надав документів, які
підтверджували б його доводи.

Доводи позивача по те що постанова
складена не на нього, так як у постанові
вказане ім.,я «ОСОБА_1», хоча за
паспортом він «ОСОБА_1», суд визнає не
состоятельними, так як це є
орфоргафичною помилкою, зважаючи на те
що Бекіров А.М пояснив у суді що він її
зробив, так як ОСОБА_1 постійно
відволікав його запитаннями при
складанні протоколу, та крім того,сам
позивач надав у матеріали справи
довідку про його ідентифікаційний код
в якої його ім.,я вказане як «ОСОБА_1»
(а.с.7)

Враховуючи, що місцем вчинення
правопорушення є с. Воїнка, та те, що
швидкість руху транспортних засобів у
населених пунктах дозволяється зі
швидкістю не більше 60 км/год., що
передбачено п. 12.4 Правил дорожнього
руху України, суд вважає факт скоєння
правопорушення позивачем доведеним, а
пояснення позивача необгрунтованими
та недоведеними.

Таким чином, суд вважає, що
при винесенні оскаржуваної постанови
були достатні докази порушення ОСОБА_1
вимог п. 12.4 ПДР України, у зв'язку з чим
підстав для скасування постанови про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем при поданні позову
сплачено 182,00 грн. судового збору, тож
судовий збір в сумі 1645 грн. (1827 грн. -182
грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_1 в
дохід держави. Але, зважаючи на те що
ОСОБА_1 у суді пояснив що він є
багатодітним батьком, виховує
дитину-сироту, суд вважає можливим, на
підставі ст. 8 ч 2 ЗУ «Про судовий збір»,
звільнити його від сплати 1645 гривень у
дохід держави.

На підставі п. 12.4 Правил
Дорожнього руху України, ст.ст. 251, 258, 268,
277 КУпАП, керуючись ст.ст. 11, 94, 98, 100, 159-163,
167, 171-2 КАС України, ч. 3 ст. 4,ч 2 ст. 8 ЗУ
«Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ
МВСУ в АР Крим роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ
МВСУ в АР Крим про визнання незаконною
та скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
визнання дій неправомірними, треті
особи - інспектор Бекіров Амет
Мустафайович, командир взводу ДПС роти
ДПС ДАІ при ГУ МВСУ в АР Крим Корзюков
Олег Анатолійович - відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Халдєєва