Справа № 251/11478/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Старовецький
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №251/11478/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецькій апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Горлівки Донецької області на
постанову Калінінського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
04.12.2013 р. в справі № 251/11478/13-а за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Горлівки Донецької області про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області (далі - УПФУ) про
зобов'язання вчинити певні дії, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог просила зобов'язати
УПФУ здійснити з дати призначення
перерахунок пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років в розмірі
40%.

Ухвалою Калінінського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
04.12.2013 р. позов за період з 11.09.2000 р. по
06.04.2013 р. залишено без розгляду у зв'язку
з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 04.12.2013 р. позов задоволено
частково, визнане протиправним та
скасоване рішення УПФУ № 89 від 20.09.2013 р.
про відмову у перерахунку пенсії
позивачу по заробітку, зобов'язано УПФУ
здійснити перерахунок пенсії
позивача, починаючи з 07.04.2013 р., з
урахуванням фактично нарахованих та
виплачених позивачу 40% надбавки за
вислугу років, з яких сплачено страхові
внески, з урахуванням фактично
отриманих сум, в іншій частині позову
відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог. Апеляційна скарга
мотивована тим, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, яке полягає в
тому, що судом першої інстанції не
вірно застосований Закон України «Про
державну службу». Апелянт зазначає, що
відповідно до ст. 33 цього Закону
матеріальна допомога не відноситься до
надбавок та доплат, які включаються до
заробітку для перерахунку пенсії. Крім
того, апелянт посилається до постанову
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000 р. «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій», яка
встановлює, що до видів виплат, які
включаються для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відносяться виплати,
що мають систематичний характер.
Матеріальна допомога на оздоровлення
не носить систематичного характеру, а
відноситься до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, тому відсутні
правові підстави для включення
матеріальної допомоги до заробітку для
обчислення пенсії. Також зазначає, що
оскільки позивач має стаж державної
служби 13 років 9 місяць 12 днів, надбавка
за вислугу років повинна
встановлюватися в розмірі 20%.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач отримує пенсію
за віком, призначену за Законом України
«Про державну службу», з 11.09.2000 р.
Позивач 17.09.2013 р. звернулась до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії на підставі довідки
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндходів у Донецькій
області. Рішенням відповідача № 89 від
20.09.2013 р. позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії через неврахування
суми винагороди за вислугу років в
розмірі 40%.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач фактично отримувала надбавку
за вислугу років в розмірі 40%
посадового окладу, тому при визначення
розміру пенсії вказані виплати
повинні братися до уваги.

Розглядаючи справу у межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає такий висновок
обґрунтованим, проте, вважає, що судом
першої інстанції неправильно
визначена дата перерахунку пенсії, з
огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 з 11.09.2000 р.
призначена пенсія за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Стаж державної
служби позивача складає 10 років 01
місяць 16 днів, оскільки позивач
працювала на різних посадах в органах
державної податкової служби. 17.09.2013 р.
ОСОБА_2 звернулась до УПФУ із заявою про
перерахунок пенсії по заробітку ,
надавши довідку про заробітну плату №
3187/9/05-03-05-13 від 06.09.2913 р. Рішенням УПФУ
від 20.09.2013 р. № 89 позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії.

В довідці № 3187/9/05-03-05-13, виданій
позивачу Горлівською ОДПІ 06.09.2013 р., про
складові заробітної плати (посадовий
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
зазначено про нарахування та виплату
позивачу надбавки за вислугу років в
розмірі 40%.

Статтею 33 Закону України «Про
державну службу» визначено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Доплата за ранг провадиться відповідно
до рангу, присвоєного державному
службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 12 вересня 1997 р. N
1013, до стажу роботи, що дає право на
одержання винагороди за вислугу років,
включається час роботи: в органах
державної податкової служби; на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 3 травня
1994 р. N 283 "Про порядок обчислення стажу
державної служби" з наступними
змінами; на підприємствах, в установах,
та в організаціях на посадах
бухгалтерів, економістів, фінансистів,
юристів, інженерів-програмістів,
інженерів-системотехніків,
інженерів-електроніків, якщо ці
працівники мали спеціальну освіту,
працювали за фахом та перейшли на
роботу до податкової адміністрації
(інспекції) і зараховані на відповідну
посаду.

Відтак, з урахуванням приписів Закону
України «Про державну службу», а також
Порядку виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, до стажу роботи, що
дає право на одержання винагороди за
вислугу років включається час роботи
на посадах бухгалтерів, економістів
тощо, якщо особа мала спеціальну
освіту.

Оскільки позивач має відповідний стаж
по посадах, зазначених в Порядку
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, має спеціальну
освіту, такий стаж роботи повинен
включатися до стажу роботи державного
службовця - посадової особи органів
державної податкової служби, який дає
право на одержання винагороди за
вислугу років. З трудової книжки
позивача вбачається, що позивач має
відповідний стаж понад 33 роки, а тому
позивачу Горлівською ОДПІ правильно
обрахована винагорода за вислугу років
в розмірі 40%.

При цьому колегія суддів зазначає, що
доводи відповідача є
необґрунтованими.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці» визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати. Так,
заробітна плата включає:

основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців;

додаткову заробітну плату, яка є
винагородою за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Отже, як надбавка за вислугу років,
передбачена статтею 33 Закону України
«Про державну службу», так й винагорода
за вислугу років є складовими
заробітної плати.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачу
нараховувалась та виплачувалась
тільки винагорода за вислугу років в
розмірі 40%, окремо від цієї винагороди
надбавка за вислугу років в розмірі 20%
від посадового окладу не
нараховувалась та не виплачувалась.

Відтак, є правильним висновок суду
першої інстанції про необхідність
врахування надбавки за вислугу років в
розмірі 40% при обчисленні розміру
пенсії.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються приведеними вище
обставинами.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції встановлено, що судом першої
інстанції при задоволенні позову
неправильно вирішено питання, з якої
дати відповідачу необхідно здійснити
перерахунок пенсії.

У відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Оскільки позивач із заявою про
здійснення перерахунку пенсії
звернувся до органу Пенсійного фонду
17.09.2013 р., перерахунок повинен
здійснюватися з 01.10.2013 р., а не з 07.04.2013 р.,
як зазначив суд першої інстанції,
застосувавши строк звернення до суду
та задовольнивши позовні вимоги в
межах такого строку.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішена
справа, але з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для зміни
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
201, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 04.12.2013 р.
в справі № 251/11478/13-а задовольнити
частково.

Постанову Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 04.12.2013 р. в справі № 251/11478/13-а
за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії змінити.

В абзаці третьому резолютивної
частини постанови слова та цифри «з
07.04.2013 року» замінити словами та
цифрами «з 01.10.2013 р.».

В іншій частині постанову
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.