Справа № К-30636/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К-30636/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
податкової адміністрації в місті Києві
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 червня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 вересня 2010 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації у місті Києві
про скасування наказу про звільнення в
частині, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У червні 2008 року ОСОБА_4звернувся в суд
з адміністративним позовом в якому
зазначив, що 29 лютого 2008 року його
звільнено з посади начальника
управління по боротьбі з корупцією в
органах державної податкової служби
Державної податкової адміністрації в
місті Києві із зарахуванням у
розпорядження Державної податкової
адміністрації у місті Києві терміном
на два місяці після виходу на службу по
закінченню лікування.

Вважаючи звільнення незаконним й після
уточнення позовних вимоги, просив суд
визнати протиправним та скасувати
наказ в частині, що стосується його
звільнення, та наказ від 31 жовтня 2008
року № 675-о в частині, що стосується
заборони виплачувати грошове
забезпечення з 01 травня по 26 жовтня 2008
року, стягнути заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 червня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року, позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
частково наказ Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 31
жовтня 2008 року № 675-о «По особовому
складу податкової міліції» в частині
щодо невиплати грошового забезпечення
в період знаходження в розпорядженні
Державної податкової адміністрації у
місті Києві з 01 травня по 26 жовтня 2008
року; зобов'язано нарахувати та
виплатити грошове забезпечення
(заробітну плату) за цей період.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування судових
рішень та ухвалення нового про
закриття провадження у справі у зв'язку
з виконанням судового рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
на посаді начальника управління по
боротьбі з корупцією в органах
державної податкової служби Державної
податкової адміністрації в місті
Києві, з якої наказом голови Державної
податкової адміністрації України від 29
лютого 2008 року № 452-о його звільнено із
зарахування у розпорядження Державної
податкової адміністрації в місті Києві
терміном на два місяці після виходу на
службу по закінченню лікування. До
роботи позивач приступив 03 березня 2008
року, що підтверджується табелем
обліку робочого часу (а.с.43).

Відповідно до послужного списку (а.с.81),
позивач перебував у розпорядженні
Державної податкової адміністрації в
місті Києві з 03 березня по 26 жовтня 2008
року.

Наказом голови Державної податкової
адміністрації України від 27 жовтня 2008
року №1918-о ОСОБА_4 призначено на посаду
заступника начальника Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва, з якої він
звільнився в запас 30 грудня 2008 року за
власним бажанням (а.с.61).

Наказом голови Державної податкової
адміністрації в місті Києві від 31
жовтня 2008 року № 675-о зобов'язано
фінансове управління адміністрації не
виплачувати ОСОБА_4 грошове
забезпечення за період з 01 травня по 26
жовтня 2008 року.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що позивачем
пропущено строк звернення до суду
встановлений статтею 233 Кодексу
законів про працю України, тому позовні
вимоги щодо скасування наказу від 29
лютого 2008 року №452-о задоволенню не
підлягають. Разом з тим, наказ
Державної податкової адміністрації у
місті Києві від 31 жовтня 2008 року № 675-о в
частині невиплати позивачу грошового
забезпечення не відповідає вимогам
закону і підлягає скасуванню.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з обставин справи,
відповідач в касаційній скарзі
висловлює незгоду з судовим рішенням в
частині, якою визнано незаконним наказ
про позбавлення позивача грошового
забезпечення за час перебування у
розпорядженні й призначенні на посаду.

Однак, не будучі звільненим з органів
податкової міліції позивач, виходячи з
вимог статей 27, 27 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин, мав право на
грошове утримання й суди обґрунтовано
визнали протиправними рішення
відповідача про позбавлення його
грошового забезпечення за час
перебування у розпорядженні.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 228 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та закриття
провадження у справі не вбачається.

Керуючись статтями 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації в місті Києві залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 червня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 вересня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді: С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/