Справа № 802/4503/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4503/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Гонтарука В. М. Сапальової Т.В.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_2

Представник позивача: ОСОБА_3

Представник позивача: ОСОБА_4

Представник відповідача: Кирилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання
протиправними та скасування протоколу
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,постанови
про накладення штрафу та припису про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт , -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
скасування постанови №48 від 06.11.2013р.
про накладення штрафу за порушення у
сфері містобудівної діяльності, а саме
вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
(виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт) в розмірі 41292, 00
грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі з підстав її
невідповідності вимогам матеріального
та процесуального права.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі та просив
колегію суддів їх задовольнити.

Позивач та його представники
заперечили проти задоволення вимог
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржуване рішення прийнято
правомірно.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представників сторін та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
зміни, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатом проведеної
відповідачем позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
забудовником фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, складено
акт, в якому зазначено про порушення
суб'єктом господарювання вимог пункту 2
ч. 1 ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(виконання будівельних робіт без
подання та реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт).
На підставі акту перевірки
контролюючим органом винесено
постанову №48 від 06.11.2013 року про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності, якою
накладено на позивача штраф в розмірі
41292, 00 грн. за порушення вимог ст.9 Закону
України "Про архітектурну діяльність"
та ст.36 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", а саме
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт.

Позивач, не погодившись з прийнятою
відповідачем постановою, звернувся до
суду з позовом про її скасування.

В свою чергу, суд першої інстанції
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача. Зокрема, в оскаржуваному
рішенні суд зазначив, що відповідачем
безпідставно застосовано до позивача
штраф, оскільки аргументи відповідача
про порушення вимог пункту 2 ч.1 ст.34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
спростовуються встановленими під час
розгляду справи фактами та висновком.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції по суті спору та даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами враховує наступне.

Матеріали позапланової перевірки від
14.10.2013р. вказують на те, що, на думку
відповідача, позивачем виконано
будівельні роботи з будівництва
споруди торгівельного призначення
розм. 12,0x11,0 м., площею забудови 132м2.
Влаштовано нижню монолітну частину
зовнішній стін споруди-цоколь висотою
0,5м з бетону із закладенням металевого
анкера по периметру цоколю, з
влаштуванням стовпчастих фундаментів,
що зобов'язувало позивача отримати
(зареєструвати) дозвільні документи
(декларацію) про початок будівельних
робіт у відповідності до вимог ст.34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності". За
результатами перевірки винесено
Припис про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
14.10.2013 року, яким позивачу висунуто
вимоги про термінове припинення
виконання будівельних робіт та
приведення об'єкта відповідно до вимог
чинного законодавства до 25.12.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 "Про регулювання
містобудівної діяльності", тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Нормативно правовим документом, який
регулює розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності є Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 року № 244 (далі -
Порядок № 244).

Згідно п. 1.3 Порядку № 244 тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності (далі - ТС) -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених
технічним регламентом будівельних
виробів, будівель і споруд, і
встановлюється тимчасово, без
улаштування фундаменту.

Судом першої інстанції встановлено, що
для розміщення тимчасової споруди
позивачем було отримано необхідний
пакет документів, що передбачений
Порядком № 244, необхідних для прийняття
рішення під розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності.

Так, на підставі договору купівлі-
продажу земельної ділянки, ОСОБА_2
прийняла (купила) у власність належну
ОСОБА_6 на праві власності земельну
ділянку площею 0,0196 гектарів,
розташовану по АДРЕСА_1 та сплачує
грошову суму за вказану земельну
ділянку, визначену в п.5 цього договору
(а.с.57-58). Згідно п.2 договору, вказана
земельна ділянка належить продавцю на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№960759, виданого Бершадською міською
радою Вінницької області 27.02.2008 року за
№ 68. Пунктом 3 договору
передбачено, що цільове призначення
земельної ділянки-для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та
споруд-0,0196га. Про що, 24.05.2013 року
внесений відповідний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за №3878532 (а.с.51-52).

21.07.2013 року Бершадським міським головою
затверджено акт про встановлення
(перенесення) в натурі (на місцевість)
меж земельної ділянки та передачу на
зберігання межових знаків (а.с.35).

20.08.2013 року рішенням Виконавчого
комітету Бершадської міської ради
Вінницької області №27 «Про надання
дозволів на знесення об'єктів
містобудування, виготовлення
проектно-технічної документації на
об'єкти містобудування, встановлення
тимчасових споруд для підприємницької
діяльності» ОСОБА_2 надано дозвіл на
попереднє погодження місця
розташування групи тимчасових споруд
для здійснення підприємницької
діяльності по вул. АДРЕСА_1 (а.с.36).

На підставі вище вказаного рішення
ОСОБА_2 замовила у МГК
«Рембудкомунсервіс» (ліцензія Серії АГ
№573787) ескіз намірів забудови
тимчасового павільйону із збірних
металевих конструкцій (для здійснення
підприємницької діяльності), який був
розроблений та погоджений головним
архітектором району (а.с.37-49).

Отже, з вищевказаного чітко видно, що
позивачем не будується капітальна
споруда, а встановлюється тимчасова
споруда для провадження
підприємницької діяльності, так як
вказана споруда одноповерхова,
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу, що позивачем надано
технічний звіт TOB «МУР» (ліцензія Серії
АГ №573097 (а.с. 119)) № 115/13-ТЗ за
результатами обстеження та визначення
технічного стану будівельних
конструкцій та інженерних мереж
павільйону по вул. АДРЕСА_1 (а.с. 104-118). В
пункті 4 даного звіту зазначено, що
будівля павільйону, яка розглядається,
є тимчасовою спорудою і являє собою
одноповерхову каркасну будівлю
прямокутної форми в плані, загальними
розмірами в плані 11,0*12,0м. Конструктивна
схема будівлі-каркасна. Висновок звіту:
несучі конструкції тимчасової будівлі
павільйону по вул. АДРЕСА_1 в цілому, на
момент обстеження, знаходяться в
задовільному стані; будівля павільйону
відноситься до І категорії складності,
при умові перебування людей на об'єкті
менше 8 годин, в іншому випадку будівля
відноситься до II категорії складності
та класу наслідків (відповідальності)
СС-1., та який обгрунтовано, на думку
колегії суддів, взято до уваги судом
першої інстанції.

Можна зробити висновок про те, що з вище
наведеного звіту також вбачається, що
позивачем не будується капітальна
споруда, а встановлюється тимчасова
споруда для провадження
підприємницької діяльності, так як
вказана споруда одноповерхова,
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Аргументи відповідача про те, що
вказана споруда є капітальним
будівництвом у спростовуються
вищенаведеними фактичними даними (в
т.ч. звітом TOB «МУР» №115/13-ТЗ про
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж павільйону по
АДРЕСА_1).

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку про
безпідставність протоколу, припису від
14.10.2013 року та постанови від 06.11.2013 року
№48 про застосування до позивача штрафу
за порушення вимог ст.36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" та ст.9 Закону України "Про
архітектурну діяльність".

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За результатом апеляційного розгляду
справи, колегія суддів вважає
обгрунтованими та доведеними вимоги
позивача щодо відсутності з його
сторони порушень, які, на думку
відповідача мали місце при зведенні
тимчасових споруд.

Враховуючи зазначене, висновок суду
першої інстанції щодо безпідставного
застосування до позивача штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності в розмірі 41292, 00 грн.,
відповідно до постанови №48 від 06.11.2013
року є обгрунтований.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, дав правову
оцінку доказам і прийшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність задоволення
адміністративного позову.

Згідно ст. 200 КАС України передбачено,
що суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін,
оскільки, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
18 лютого 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Гонтарук В. М.

Сапальова Т.В.