Справа № 2518/2-а-12099/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Федотов І.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Аліменко В.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 02 листопада
2011 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними, перерахунок та виплату
допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 02
листопада 2011 р. позов задоволено.

На вказану постанову відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій
просить її скасувати і ухвалити нову
про відмову в задоволенні позову,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість прийнятого судом
першої інстанції рішення та порушення
ним норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є громадянином, який потерпів
від Чорнобильської катастрофи, а
територія, на якій він проживає,
відповідно до «Переліку населених
пунктів, віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно статті 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі 30 відсотків від мінімальної
заробітної плати.

Однак, всупереч статті 37 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вказана доплата позивачу
виплачувалася частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагає вказаний Закон.

Оскільки Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 р.,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячну грошову допомогу в меншому
розмірі, ніж це передбачено статтею 37
зазначеного Закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази яким надав належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 02 листопада
2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Аліменко В.О.