Справа № 804/372/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Справа № 804/372/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ніколайчук С.В.

розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
приватного підприємства "Руметаль" про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2014 року управління Пенсійного фонду
в м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з приватного підприємства
"Руметаль" на користь позивача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 37359,62
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач
повинен у встановлені законом строки
сплачувати самостійно визначені у
розрахунках суми єдиних внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а так як
відповідачем станом на 22.07.13 року в
повному обсязі не сплачено суму
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, у
нього утворилася прострочена
заборгованість (недоїмка) в розмірі
37359,62грн., яка підлягає стягненню в
судовому порядку.

Ухвалою від 27.01.2014р. відкрито
провадження у справі №804/372/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 18.02.14р. .

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомили.

Від представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження.

Особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки (ч.2
ст.49 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених ст.128 КАС України, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглядати справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128
цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за доцільне розглянути дану справу у
письмовому проваджені на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає необхідним задоволити позов з
наступних підстав:

приватне підприємство "Руметаль"
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області, як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-ІV (в редакції станом на момент
виникнення правовідносин між
сторонами) дано визначення єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Так, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»(в редакції
станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами), платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Вимогами ч. 4 ст. 7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування7; (в редакції
станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами)
визначено, що єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
не зменшені на суму відрахувань
податків, інших обов'язкових платежів,
що відповідно до закону сплачуються із
зазначених сум, та на суми утримань, що
здійснюються відповідно до закону або
за договорами позики, придбання
товарів та виплат на інші цілі за
дорученням отримувача.

Статтею 9 вищевказаного Закону (в
редакції станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами),
передбачено, що базовим звітним
періодом для нарахування єдиного
внеску є календарний місяць. Платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, наступного за
базовим звітним періодом.

Роботодавці-страхувальники
зобов'язані сплачувати єдиний внесок
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на яку нараховано єдиний внесок (в тому
числі на авансові платежі), одночасно з
видачею таких сум. Винятком можуть бути
випадки, коли платіж уже сплачено не
пізніше 20 числа місяця згідно з абз. ;1 ч.
8 ст. 9 цього Закону або якщо за
страхувальником є переплата з єдиного
внеску, яка перевищує суму цього внеску
або дорівнює їй, згідно зі звіркою
платника єдиного внеску з
територіальним органом Пенсійного
фонду України. Єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Зобов'язання зі сплати єдиного внеску
повинні виконуватися в першу чергу,
крім зобов'язань із виплати заробітної
плати (доходу) у тому числі і перед
виконанням зобов'язань зі сплати
податків.

Єдиний внесок для платників,
зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції
станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами), а саме:
підприємства, установи та організації,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору або інших
умовах) нараховується на суму
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату та інші заохочувальні
та компенсаційні виплати (база
нарахування). Розмір єдиного внеску для
вищезазначених платників
встановлюється у відсотках до бази
нарахування відповідно до класів
професійного ризику виробництва.
Визначення класу професійного ризику
виробництва за видами економічної
діяльності здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції
станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами), рішення,
прийняті органами Пенсійного фонду з
питань, що належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було подано позивачу
звіти про нараховані єдині внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а саме за:
травень, червень, липень 2013 року.

Отже, внаслідок порушення відповідачем
чинного законодавства сума загальної
заборгованості останнього зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
вищевказаний період становить - 37359,62
грн. ( 10583,18грн. дата виникнення
зобов'язання 20.05.2013р. + 12888,80грн. дата
виникнення зобов'язання 20.06.2013р. + 13591,62
дата виникнення зобов'язання 22.07.2013р. +
штрафна санкція 279,26грн. + пеня 16.76 грн.)

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Від-так, оскільки правомірність
заявлених позовних вимог позивачем
доведено документально, докази
погашення заборгованості зі сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
спірний період в сумі 37359,62 грн. не
подані, то позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.160-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
приватного підприємства "Руметаль" про
стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з приватного підприємства
"Руметаль" (53270, с. Менжинське, вул..
Конторська,3, Нікопольський район,
Дніпропетровська область, )
на користь управління Пенсійного фонду
в м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області (53210, м.
Нікополь, пр. Трубників, буд.11-б,
Нікопольський район, Дніпропетровська
область, ) заборгованість
по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 37359,62 грн..

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя С.В. Ніколайчук