Справа № 826/10078/13-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Головань О. В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

при секретарі:
Тур В. В.

за участю представника позивача
Мельника О. І., представника
відповідача Плешко Н. І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві апеляційну скаргу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 жовтня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою відповільністю
"Купер Прайс" до Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, третя
особа приватне акціонерне товариство
"Українські радіосистеми" про
скасування розпорядження № 1728 від
30.05.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Купер Прайс" звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, третя особа
приватне акціонерне товариство
"Українські радіосистеми" про
скасування розпорядження № 1728 від
30.05.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 жовтня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, № 1728 від
30.05.2013 р. "Про застосування заходу
впливу до товариства з обмеженою
відповідальністю "Купер Прайс" щодо
зобов'язання товариства усунути
порушення вимог законодавства у сфері
надання фінансових послуг та
повідомити Нацкомфінпослуг про
усунення порушень шляхом надання
підтверджуючих документів у термін до
26.06.2013 р. в частині порушення вимог п. 1 ч.
1 ст. 1 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг".

В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, у квітні 2013 р. відповідачем,
на підставі звернення ОСОБА_4 від 05.02.2013
р. проведено перевірку дотримання
позивачем законодавства про фінансові
послуги, про що складено акт №30/16/4-ап.

Згідно акту перевірки встановлено
наступне.

ТОВ "Купер Прайс" згідно додатку до
свідоцтва про реєстрацію фінансової
установи серія ФК №246 від 05.12.2010 р., має
право надавати фінансову послугу з
факторингу без отримання ліцензії
та/або дозволів відповідно до
законодавства.

31.08.2012 р. права грошової вимоги до
громадянина ОСОБА_4 за договором від
22.10.2010 р. №, укладеним з ПрАТ
"Українські Радіосистеми", відступлені
ТОВ "Купер Прайс" за договором
факторингу від 31.08.2012 р. №50/12, що
свідчить про набуття товариством
відступленого права грошової вимоги до
боржника - фізичної особи ОСОБА_4, який
не є суб'єктом господарювання за
договором.

Згідно розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг від 03.04.2009 р. № 231 "Про
віднесення операцій з фінансовими
активами до фінансових послуг"
віднесено до фінансової послуги
факторингу сукупність таких операцій з
фінансовими активами (крім цінних
паперів та похідних цінних паперів):

1) фінансування клієнтів - суб'єктів
господарювання, які уклали договір, з
якого випливає право грошової вимоги;

2) набуття відступленого права
грошової вимоги, у тому числі права
вимоги, яке виникне в майбутньому, до
боржників - суб'єктів господарювання за
договором, на якому базується таке
відступлення;

3) отримання плати за користування
грошовими коштами, наданими у
розпорядження клієнта, у тому числі
шляхом дисконтування суми боргу,
розподілу відсотків, винагороди, якщо
інший спосіб оплати не передбачено
договором, на якому базується
відступлення.

Вказане свідчить про порушення
товариством вимог п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" в частині
нездійснення фінансовою установою
виключного виду діяльності щодо
надання фінансових послуг, а саме:
надання фінансової послуги з
факторингу.

В рамках виконання договору факторингу
від 31.08.2012 р. №50/12 ТОВ "Купер Прайс" на
підставі Реєстру боргів, що
передається в електронній формі
уповноваженій особі фактора через 1С
Цифровий сейф, одержало право замість
клієнта вимагати від боржника
належного виконання всіх грошових
зобов'язань за публічними договорами
про надання телекомунікаційних послуг,
право вимоги яких передається за
договором.

В ході перевірки наданих товариством
матеріалів від 18.03.2013 р. №1222/ФК
встановлено, що в наданих матеріалах по
боржнику ОСОБА_4 відсутній додаток №5
"Акт приймання-передачі документації"
до договору факторингу від 31.08.2012 р.
№50/12 та відсутня первинна документація
за договором від 22.10.2010 р. №, що є
порушенням ч. 5 ст. 5 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг",
п. 1 ст. 517 ЦК України в частині
непередачі первісним кредитором
новому кредитору документів, які
засвідчують права, що передаються, та
інформацію, яка є важливою для
здійснення повернення коштів.

30.05.2013 р. Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, на підставі
акту перевірки №30/16/4-ап від 04.04.2013 р.,
винесено розпорядження №1728 "Про
застосування заходу впливу до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Купер Прайс", згідно
якого зобов'язано товариство усунути
порушення вимог законодавства у сфері
надання фінансових послуг та
повідомити Нацкомфінпослуг про
усунення порушень шляхом надання
підтверджуючих документів у термін до
26.06.2013 р.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг від 03.04.09 р. № 231 "Про
віднесення операцій з фінансовими
активами до фінансових послуг" (далі -
Розпорядження № 231) фінансову послугу з
факторингу віднесено до сукупності
таких операцій з фінансовими активами
(крім цінних паперів та похідних цінних
паперів): фінансування клієнтів -
суб'єктів господарювання, які уклали
договір, з якого випливає право
грошової вимоги; набуття відступленого
права грошової вимоги, у тому числі
права вимоги, яке виникне в
майбутньому, до боржників - суб'єктів
господарювання за договором, на якому
базується таке відступлення; отримання
плати за користування грошовими
коштами, наданими у розпорядження
клієнта, у тому числі шляхом
дисконтування суми боргу, розподілу
відсотків, винагороди, якщо інший
спосіб оплати не передбачено
договором, на якому базується
відступлення.

Частиною 2 статті 10 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) передбачено,
що, якщо у чинному міжнародному
договорі України, укладеному у
встановленому законом порядку,
містяться інші правила, ніж ті, що
встановлені відповідним актом
цивільного законодавства,
застосовуються правила відповідного
міжнародного договору України.

Конвенція УНІДРУА про міжнародний
факторинг (набула чинності для України
01.07.2007 р.) (далі - Конвенція) не
встановлює жодних обмежень щодо складу
осіб, по відношенню до яких
здійснюється уступка права вимоги при
укладенні договорів факторингу.

У відповідності до частини 5 статті 5
Закону України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг" № 2664-ІІІ від 12.07.2001 р.
фінансові установи мають право
надавати послуги з факторингу з
урахуванням вимог ЦК України та цього
Закону.

Положення Глави 73 ЦК України
"Факторинг", в свою чергу, також не
містять жодних обмежень щодо складу
осіб, по відношенню до яких
здійснюється уступка права вимоги при
факторингу.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
порушення пункту 1 Розпорядження № 231
про віднесення операцій з фінансовими
активами до фінансових послуг, а тому
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 28.05.2013 року.

Крім того, відповідність
законодавству вказаного розпорядження
була предметом судового розгляду в
адміністративній справі Окружного
адміністративного суду м. Києва
№2а-12909/12/2670 за позовом ТОВ "Кредит
Колекшн Груп" до Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України, Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, про визнання
нечинним та таким, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили п.1
Розпорядження відповідача № 231 від
03.04.09 р. "Про віднесення операцій з
фінансовими активами до фінансових
послуг"; визнання незаконним
розпорядження відповідача №231 від 03.04.09
р. "Про віднесення операцій з
фінансовими активами до фінансових
послуг".

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 червня 2013 року в задоволенні позову
ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України,
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про визнання
незаконним розпорядження відповідача
№ 231 від 03.04.2009 р. «Про віднесення
операцій фінансовими активами до
фінансових послуг» - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 червня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позовної вимоги про
визнання нечинним п.1 Розпорядження
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України № 231 від
03.04.2009 р. «Про віднесення операцій з
фінансовими активами до фінансових
послуг» - скасовано. В цій частині
прийнято нову постанову, якою визнано
п.1 Розпорядження Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України № 231 від 03.04.2009 р. «Про
віднесення операцій з фінансовими
активами до фінансових послуг» -
нечинним та таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили. В
решті постанову залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 вересня 2013 року відкрито
касаційне провадження за скаргою
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року у зазначеній справі.

Таким чином, постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року набрала чинності з
моменту проголошення в порядку ч. 5 ст.
254 КАС України і на момент розгляду
справи в судах першої та апеляційної
інстанцій не скасована.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Натомість, відповідачем оскаржуваним
розпорядженням також було встановлено
порушення ч. 5 ст. 5 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг",
п. 1 ст. 517 ЦК України в частині
непередачі первісним кредитором
новому кредитору документів, які
засвідчують права, що передаються, та
інформацію, яка є важливою для
здійснення, оскільки згідно договору
факторингу №50/12 від 31.08.2012 р. право
вимоги, що передається,
підтверджується виписками з
білінгової системи клієнта, яка
оформлюється у вигляді Реєстру Боргів.
Для підтвердження передачі Реєстру
Боргів сторони підписали акт
приймання-передачі Реєстрів Боржників
до договору факторингу №50/12 від 31.08.2012
р.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивачем не доведено правомірність
вимоги сплати боргу, оскільки не надано
в якості доказів відповідних договорів
клієнта з боржником.

З огляду на те, що сума боргу боржником
заперечується з посиланням як на
підставу таких тверджень на те, що
договірні відносини з клієнтом у
боржника припинені ще в 2009 році, а борг
виник у 2010 році, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявність боргу повинна
бути доведена, оскільки саме з такого
боргу у позивача виникає право вимоги.

Пп. "а" п. 2 ст. 1 Конвенції УНІДРУА про
міжнародний факторинг 1988 р. визначено,
що договір факторингу означає договір,
укладений між однією стороною
(постачальником) та іншою стороною
(фактором), відповідно до якого
постачальник відступає або може
відступити фактору право грошової
вимоги, яке випливає з договорів
купівлі-продажу товарів, укладених між
постачальником та його покупцями
(боржниками), крім договорів
купівлі-продажу товарів, придбаних в
першу чергу для їхнього особистого,
сімейного або домашнього використання.
Для особистого, сімейного або
домашнього використання товари можуть
придбавати лише фізичні особи.

У зв'язку з відсутністю в матеріалах
справи доказів наявності боргу,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для скасування
оспорюваного розпорядження в частині
встановлення порушення з боку позивача
ч. 5 ст. 5 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг".

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 жовтня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою відповільністю
"Купер Прайс" до Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, третя
особа приватне акціонерне товариство
"Українські радіосистеми" про
скасування розпорядження № 1728 від
30.05.2013 року, зобов'язання вчинити дії
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 жовтня 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст ухвали буде
виготовлено 11.02.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.