Справа № 801/10937/13-а
Суддя: Гаманко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 року (14:52) Справа №801/10937/13-а

Окружний адміністративний суд АР
Крим, м. Сімферополь, у складі
головуючого судді Гаманка Є.О., при
секретарі Сироватському М.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим

до Приватного акціонерного товариства
"Сімкомунсервіс"

про стягнення 512320,29 грн.

Представники сторін:

представник позивача - Лідер Д.В.,
довіреність № 64/10 від 12.11.2013р.;

представник відповідача - Тімонов А.П.
наказ №33 від 21.11.11р.

Державна податкова інспекція у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (далі - позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Сімкомунсервіс" (далі -
відповідач) про стягнення 512320,29 грн., з
яких: 42347,51грн. - заборгованість з
земельного податку з юридичних осіб;
469972,78 грн. - заборгованість з податку на
додану вартість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не сплачує у встановлений
законодавством строк самостійно
узгоджені податкові зобов'язання зі
сплати податку на додану вартість, зі
сплати земельного податку та
нараховані позивачем штрафні санкції,
узгоджені у передбаченому законом
порядку, та пеню, в зв'язку з чим
утворився податковий борг в розмірі
512320,29 грн., про стягнення якого, у
судовому порядку просить позивач.

У судовому засіданні, що відбулося
04.02.2014р., представник позивача
наполягав на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі, представник
відповідача визнав позовні вимоги та
не заперечував проти задоволення
позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Положенням п.п. 16.1.4. статті 16 ПК України
визначено обов'язок платника податків
сплачувати належні суми податків та
зборів у строки та у визначених
розмірах.

Пунктом 16.1.3. ст.16 ПК України
передбачено обов'язок платника
податків подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Статтею 31, зокрема п.п. 31.1. та п.п.31.3., ПК
України встановлено, що строком сплати
податку та збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Строк сплати податку та збору
встановлюється відповідно до
податкового законодавства для кожного
податку окремо.

Матеріали справи свідчать про те, що на
підставі податкових декларацій з
податку на додану вартість, наданих
позивачем в порядку звітності, ним
самостійно визначена сума податку до
сплати, а саме:

- за липень 2012 р. № від 16.08.2012 р.
(термін сплати 30.08.2012 р.) - сума податку
до сплати - 66871,00 грн.;

- за серпень 2012 р. № від 13.09.2012 р.
(термін сплати 30.09.2012р.) - сума податку до
сплати - 44984,00 грн.;

- за вересень 2012 р. № від 22.10.2012 р.
(термін сплати 30.10.2012р.) - сума податку до
сплати - 33927,00 грн.;

- за квітень 2013 р. № від 17.05.2013 р.
(термін сплати 30.05.2013р.) - сума податку до
сплати - 148081,00 грн.;

- за червень 2013 р. № від 10.07.2013 р.
(терміном сплати 30.07.2013р.) - сума податку
до сплати - 11627,00 грн.;

- за жовтень 2012р. № від 11.10.2012 р.
(уточнена) - сума податку до сплати -
51154,00 грн. та самостійно нараховано
штрафні санкції - 1535,00 грн.;

- за листопад 2012р. № від 22.11.2012 р.
(уточнена) - сума податку до сплати -
73851,00 грн. та самостійно нараховано
штрафні санкції - 2216,00 грн.;

- за листопад 2012р. № від 23.11.2012 р.
(уточнена) - сума податку до сплати - 114,00
грн. та самостійно нараховано штрафні
санкції - 3,00 грн.

Сума заборгованості відповідача зі
сплати узгоджених податкових
зобов'язань з податку на податку
вартість за вищенаведеними
деклараціями складає 433903,00 грн.

Приймаючи до уваги те, що відповідач у
порядку, передбаченому ст. 71 КАС
України, не надав доказів сплати
заборгованості за вищенаведеними
деклараціями в сумі 433903,00грн., суд
вважає, що недоїмка в розмірі 433903,00грн.
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.4 ст.59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПКУ встановлено, що у
разі коли у платника податків, якому
раніше надіслано (вручено) податкову
вимогу, сума боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надсилання
(вручення) податкової вимоги.

Судом встановлено, що відповідачу було
вручено податкову вимогу №4681 від
29.07.2011р.(а.с.84).

З моменту виставлення позивачу
вищенаведеної вимоги відповідачем
податковий борг в повному обсязі не
сплачувався, що підтверджується
матеріалами справи, тобто підстави для
направлення відповідачу нової
податкової вимоги відсутні.

Відповідно до підпункту 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом; при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.4 Податкового кодексу
України встановлено, що пеня, визначена
підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Відповідно до п.131.1. ст.,131 Податкового
кодексу України нараховані
контролюючим органом суми пені
самостійно сплачуються платником
податків.

Судом з'ясовано, що у зв'язку із
несвоєчасною сплатою відповідачем
податкового зобов'язання (податок на
додану вартість), позивачем було
нараховано пеню у сумі 36069,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги, що розрахунок суми пені
відповідачем проведено вірно, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення пені за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання (податок на
додану вартість) у сумі 36069,78 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення
земельного податку у розмірі 42347,51грн.
суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 9.1.10. ст. 9 ПК України плата
за землю відноситься до
загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 287.3. ст. 287 ПК України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

З облікової картки платника податку
(земельний податок з юридичних осіб)
вбачається, що відповідач має
заборгованість зі сплати земельного
податку по декларації № від
08.05.2012 р.) терміном сплати 30.08.2012р. -
5651,37грн., терміном сплати 30.09.2012р. -
5651,37грн., терміном сплати 30.10.2012р. -
5651,37грн., терміном сплати 30.11.2012р. -
5651,37грн., терміном сплати 30.12.2012р. -
5651,37грн., терміном сплати 30.01.2013р. -
5651,35грн.; по декларації № 4 від
20.02.2013 р.) терміном сплати 02.03.2013р. -
5651,37грн.

Загальна сума заборгованості зі сплати
земельного податку за вищенаведеними
податковими деклараціями з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2012р., 2013р.
складає 39559,57грн., на час розгляду не
сплачена та підлягає стягненню з
відповідача.

Судом з'ясовано, що у зв'язку із
несвоєчасною сплатою відповідачем
податкового зобов'язання (земельний
податок з юридичних осіб), позивачем
було нараховано пеню у сумі 1683,76 грн.

Приймаючи до уваги, що розрахунок суми
пені відповідачем проведено вірно, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення пені за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання (земельний
податок з юридичних осіб) у сумі 1683,76
грн. обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. В
свою чергу, відповідно до пункту 14.1.156
пункту 14.1 статті 14 податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Статтею 57 ПК України визначені строки
сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку (пункт 56.1 статті 56 Податкового
кодексу України).

Під час розгляду справи судом
встановлено, що на підставі акту
перевірки № 7476/15-3/00290937 від 12.10.2012р.
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 23.08.2012
р., яким до відповідача застосовані
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
964,18грн. (а.с.85 ).

На підставі акту перевірки № 1111/15-3/00290937
від 28.11.2012 р. прийнято податкове
повідомлення-рішення № 3 від
19.10.2012р., яким до відповідача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 140,00 грн. (а.с.82).

Вказані податкові
повідомлення-рішення отримані
відповідачем відповідно 28.08.2012р. та
24.10.2012р., про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення,
копії яких долучені до матеріалів
справи (а.с.83,86).

Сума заборгованості відповідача зі
сплати узгоджених податкових
зобов'язань (штрафних (фінансових)
санкцій) по вищенаведеним податковим
повідомленням-рішенням складає
1104,18грн.

Суду не надано доказів здійснення
відповідачем передбаченої пунктом 56.1
статті 56 Податкового кодексу України
процедури адміністративного
оскарження податкових
повідомлень-рішень, наведених вище, а
також їх оскарження до суду.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1. ст. 20 ПК
України, органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідач у порядку, передбаченому ст.
71 КАС України, не надав доказів
оскарження податкових
повідомлень-рішень позивача або
доказів сплати заборгованості,
навпаки, представник відповідача
визнав позовні вимоги у судовому
засіданні 04.02.2014р.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, тому що не суперечать чинному
законодавству та підтверджуються
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

У судовому засіданні, що відбулося
04.02.2014р., оголошено вступну та
резолютивну частини постанови, у
повному обсязі постанову складено та
підписано 10.02.2014 р.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 100, 160-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

2. Стягнути з рахунків Приватного
акціонерного товариства
"Сімкомунсервіс" (;
адреса: 95013, АР Крим, м.Сімферополь, вул.
Севастопольська, б. 43 б) відкритих у
банках на його ім'я, заборгованість в
загальному розмірі 512320,29 грн. (п'ятсот
дванадцять тисяч триста двадцять
гривен двадцять дев'ять копійок) з
яких:

- заборгованість з земельного податку з
юридичних осіб - код платежу (р/р
№ 05, ГУ ДКСУ в АРК, МФО 824026, ) - у сумі 42347,51грн.;

- заборгованість з податку на додану
вартість - код податку (р/р №
0002, ГУ ССУ в АРК, МФО 824026, ) - у сумі 469972,78 грн.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гаманко Є.О.