Справа № 2а-8697/12/2070
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.Справа № 2а-8697/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача Єршової О.І.

представників відповідачів Яковенко
О.Г., Копченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
заводу "Електроважмаш" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р.
по справі № 2а-8697/12/2070

за позовом Державної фінансової
інспекції України

до Державного підприємства заводу
"Електроважмаш"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна фінансова інспекція
України, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного підприємства завод
"Електроважмаш", в якому, з урахуванням
поданих уточнень, просив суд
зобов'язати відповідача виконати п.п.
2-4, 6, 7, 9-12, 16-18 вимоги ДФІ від 23.05.2012 №
06-14/757, а саме:

- укласти договори з мешканцями 18
квартир житлового будинку по проспекту
Московський, 296-Б, які належать
Міністерству оборони України, щодо
надання послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території;

- в порядку та розмірах визначених ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
стягнути з винних осіб матеріальну
шкоду (збитки) від недонарахування
квартирної плати в сумі 15 110,18 гривень;

- в порядку та розмірах визначених ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
стягнути з винних осіб матеріальну
шкоду (збитки) від постачання
електричної енергії до житлових
будинків, гуртожитків та освітлення
житлового селища в сумі 695237,45 грн., за
поставлену холодну воду та природний
газ мешканцям гуртожитків та житлового
будинку по вул. 12 Квітня, 21 в сумі 917,43
грн. та 220,33 гривень;

- стягнути з Комунального підприємства
каналізаційного господарства
"Харківкомуночиствод" безпідставно
сплачені кошти в сумі 370 581,56
гривень;

- в порядку та розмірах визначених ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
стягнути з винних осіб матеріальну
шкоду (збитки) в сумі 337,44 грн. від
списання молока (спецхарчування) з
порушенням вимог постанови Державного
комітету СРСР з праці та соціальних
питань і Президії ВЦРПС від 16.12.1987 №
731/П-13 "Про порядок безкоштовної видачі
молока та інших рівноцінних харчових
продуктів робітникам та службовцям,
зайнятим на роботах зі шкідливими
умовами праці";

- стягнути з ВАТ "Страхова компанія "Мир"
безпідставно сплачену по договору від
30.12.2009 № 2009/12.30-03/Т страхову премію в
сумі 875000 грн. та по договору від 30.12.2009 №
2009/12.30-01/Т в сумі 199726,42 гривень;

- в порядку та розмірах визначених ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
стягнути з винних осіб матеріальну
шкоду (збитки) в сумі 1550478,0 грн. від
надання послуг з консультацій та
тренінгів окремих категорій
працівників управлінського складу,
відповідне навчання яких не
передбачено фінансовим планом і
Колективним договором та надано з
порушенням вимог Положення про
професійне навчання кадрів на
виробництві", затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерством
освіти і науки України від 26.03.2001 № 127/151,
підпункту 5 пункту 2 та п. 7 "Порядку
ліцензування діяльності з надання
освітніх послуг" затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.2007 № 1019, п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 12.11.1997 № 1260 "Про
документи про освіту та вчені звання";

- стягнути з підрядників безпідставно
сплачені внаслідок застосування, в
порушення п. 9.10 Правил визначення
вартості робіт по ремонту основних
фондів підприємств, підпорядкованих
Міністерству промислової політики
України (ВБН Д.1.1-3.1-2001), завищеного
усередненого розміру адміністративних
витрат, кошти в сумі 207523,25 грн. (ТОВ
"Зната" - 53938,15 грн., ПП "НВП "Електра" -
44053,98 грн., РБП "Мостокран-1" - 30734,45 грн.,
ТОВ "Атріум-Буд" - 23155,94 грн., ПП
"Будівельник-М" - 19416,56 грн., ТОВ
"Европейське" - 1737,86 грн., ПП
"Харківський центр промислової
електроніки" - 9117,06 грн.,
Фінансово-будівельна компанія "ФСК" -
3893,81 грн., ТОВ "Електрум-Харків" - 3318,12
грн., ТОВ "Східремсервіс" - 2003,11 грн., ТОВ
"НДП-Будсервіс" - 2089,69 грн., АТЗТ "ІЦ
"Укргазтехніка" - 1532,4 грн., ТОВ
"Меденергопостач" - 1110,56 грн, ТОВ
"Техноспецсервіс" - 732,16 грн., ТОВ
"Променергосервіс" - 689,4 грн.);

- в порядку та розмірах визначених ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
стягнути з винних осіб матеріальну
шкоду (збитки) в сумі 24942,43 грн. від
здійсненої з порушенням вимог ст. 15
Закону України "Про оплату праці"
виплати надбавки за високі досягнення
у праці та відповідно зайво проведених
відрахувань до державних цільових
фондів на суму 9612,81 грн., а також премії
у сумі 196795,46 грн. та внесків до
державних цільових фондів на суму 75844,97
гривень;

- здійснити коригування додаткового
капіталу, амортизації основних засобів
та залишкової вартості активів
(житлового фонду) на суму надлишково
нарахованого станом на 01.07.2011 зносу в
загальній сумі 57612,38 гривень;

- зняти з обліку житлові приміщення за
адресою вул. Таджицька № 17 та зменшити
вартість активів (основних засобів) на
загальну суму 289696,31 грн., яка перебуває
на обліку в порушення вимог п. 6
Положення (Стандарт) бухгалтерського
обліку 7 "Основні засоби";

- відобразити за даними
бухгалтерського обліку зменшення
витрат на суму зайво нарахованої
амортизації на житлові будівлі за
адресою вул. Таджицька № 17 та вулиця
2-ої П'ятирічки, № 44а на загальну суму
43485,32 гривень.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
адміністративний позов Державної
фінансової інспекції України до
Державного підприємства заводу
"Електроважмаш" про зобов'язання
вчинити дії - задоволено в повному
обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач
просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязіі, посилаючись
на прийняття оскаржуваної постанови
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обґрунтування
викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання п. 2.20 Плану
контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ
України на III квартал 2011 року, на
підставі направлень від 20.09.2011 № 1727, від
22.11.2011 № 185 співробітниками ДФІ України
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
завод "Електроважмаш" за період з 01.06.2009
року по 01.07.2011 року та окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.12.2005 року по 31.05.2009 року, за
результатами якої складено акт №06-21/20
від 19.12.2011 року, який підписано із
запереченнями.

За результатами розгляду заперечень,
ДФІ України 27.02.2012 року було
затверджено Висновок, в якому частину
заперечень позивача прийнято.

Як вбачається з акту ревізії, з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень, під час
проведеної ревізії встановлено ряд
порушень позивачем вимог діючого
законодавства.

Судом встановлено, що ДП завод
"Електроважмаш", не погоджуючись із
правомірністю проведення перевірки,
звернувся до суду із адміністративним
позовом, в якому просив: визнати
незаконним внесення ГоловКРУ України,
правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція, п.2.20 до Плану
контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ
України на III квартал 2011 року; визнати
неправомірними дії Державної
фінансової інспекції України,що є
правонаступником ГоловКРУ України по
проведенню перевірки та складанню акта
на виконання Наказу ГоловКРУ України
від 26.05.2011 року № 123 "Про затвердження
Плану конторльно-ревізійної роботи
ГоловКРУ України на III квартал 2011 року",
зі змінами внесеними Наказом ГоловКРУ
від 25.06.2011 року № 161, в межах виконання
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 17 березня 2011 року № 198-р "Про
затвердження основних напрямів
конторльно-ревізійної роботи органів
державної конторльно-ревізійної
служби на 2011 рік"; визнати
протиправними висновки акту перевірки
фінансово-господарської діяльності ДП
завод "Електроважмаш" за період з 01.06.2009
по 01.07.2011р., та ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.12.2005р. по 31.05.2009р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.03.2012 р. по
справі № 2а-16519/11/2070, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2012 року,
у задоволенні зазначеного позову
відмовлено частково.

У задоволенні позову щодо визнання
незаконним внесення ГоловКРУ України,
правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція, п.2.20 до Плану
контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ
України на III квартал 2011 року
відмовлено.

У задоволенні позову щодо визнання
неправомірними дій Державної
фінансової інспекції України, що є
правонаступником ГоловКРУ України, по
проведенню перевірки та складанню акта
на виконання Наказу ГоловКРУ України
від 26.05.2011 року № 123 "Про затвердження
Плану контрольно-ревізійної роботи
ГоловКРУ України на III квартал 2011 року",
зі змінами внесеними Наказом ГоловКРУ
від 25.06.2011 року №161, в межах виконання
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 17.03.2011 року №198-р "Про
затвердження основних напрямів
контрольно-ревізійної роботи органів
державної контрольно-ревізійної
служби на 2011 рік" відмовлено.

Провадження у справі про визнання
протиправними висновків акту
перевірки фінансово-господарської
діяльності ДП завод "Електроважмаш" за
період з 01.06.2009 року по 01.07.2011 року та
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.12.2005 року по 31.05.2009 року
закрито.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Згідно ст.255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, в преюдиціальному порядку було
підтверджено правомірність проведення
позивачем вказаної ревізії
відповідача.

У зв'язку з тим, що ДП завод
"Електроважмаш" у добровільному
порядку не було в повному обсязі
виконано вказану вимогу, позивач
звернувся до суду із даним позовом про
зобов'язання усунути порушення у
примусовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки оскаржувана
вимога від 23.05.2012 року № 06-14/757 на час
розгляду справи є дійсною та не
скасована у судовому або
адміністративному порядку, така вимога
є обов'язковою для виконання
відповідачем у справі.

Таким чином, враховуючи, що вимога від
23.05.2012 року № 06-14/757 в добровільному
порядку відповідачем не виконана, суд
першої інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог про зобов'язання виконати її в
примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).
Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших
активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Згідно з п. 7 статті 10 цього Закону,
органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 15
названого Закону, вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 10
вищезазначеного Закону встановлене
право органу державного фінансового
контролю звертатися до суду в
інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Згідно з п. 4.3 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України, від
03.10.2011 № 1236 Інспекція вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме:

- вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства;

- звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Відповідно до абз. 1) п. 4.1 Положення № 1236
Інспекція відповідно до покладеного на
неї завдання здійснює державний
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у місцевих органах
виконавчої влади, органах місцевого
самоврядування, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів.

Згідно з пунктом 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550 якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечено
повне усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із п. 49 Порядку у разі коли діями
чи бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав органи служби вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із системного аналізу вказаних норм
слідує, що на підставі виявлених
ревізією порушень законодавства,
контроль за дотриманням якого
віднесено до компетенції служби,
остання пред'являє вимогу про усунення
цих порушень.

Для усунення порушень законодавства
КРУ використовує механізми,
встановлені чинним законодавством, а
зокрема п. 50 названого Порядку.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що ДП завод
"Електроважмаш" не погоджуючись із
правомірністю прийняття вказаної
вимоги, скористався своїм правом на її
оскарження та звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
вимоги ДФІ України від 23.05.2012 року №
06-14/757 незаконною та її скасування.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 року
по справі №820/5922/13-а позовну заяву було
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.
Вказана ухвала набрала законної сили
та приймається судом до уваги під час
розгляду даної справи.

Таким чином, вимога від 21 вересня 2012
року ДФІ України від 23.05.2012 року № 06-14/757
є чинною, в судовому або
адміністративному порядку не
скасована, а отже вона підлягає
обов'язковому виконанню відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи
(добровільне виконання вимоги або
відсутності обов'язку її виконувати) та
які належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
зобов'язання у примусовому порядку
виконати п.п. 2-4, 6, 7, 9-12, 16-18 вимоги ДФІ
України від 23.05.2012 року № 06-14/757,
предметом доказування у даній справі
мають бути обставини, які свідчать про
наявність підстав, з якими законом
пов'язує можливість зобов'язання
виконати дану вимогу у судовому
порядку, встановлення факту її
виконання у добровільному порядку у
встановлений строк або встановлення
відсутності такого факту на момент
набуття позивачем права звернення до
суду з даним адміністративним позовом.

Оскільки на час розгляду справи вимога
Державної фінансової інспекції
України від 21 вересня 2012 року ДФІ
України від 23.05.2012 року № 06-14/757 є
дійсною та враховуючи, що в
добровільному порядку відповідачем в
повному обсязі не виконана, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог про зобов'язання виконати її в
примусовому порядку.

Доводи відповідача про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання в
примусовому порядку усунути виявлені
під час ревізії порушення, у зв'язку з
їх усуненням в добровільному порядку, є
необґрунтованими, оскільки вчинені
відповідачем дії (укладання
відповідних договорів, звернення до
суду із відповідними позовами)
свідчать лише про намір останнього
виконати вказану вимогу, проте не
свідчать про безпосереднє виконання її
у повному обсязі станом на час розгляду
справи.

Отже, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження фактичного
виконання ДП заводом "Електроважмаш"
п.п. 2-4, 6, 7, 9-12, 16-18 вимоги позивача від
23.05.2012 року № 06-14/757 у спосіб, визначений
у вимозі, як і не містять доказів
вчинення всіх необхідних дій по
усуненню виявлених порушень в повному
обсязі, станом на момент звернення
Державної фінансової інспекції
України до суду з даним позовом та
розгляду справи в суді першої
інстанції, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Позивач, надавши письмові докази, що
були предметом дослідження при
розгляді справи, виконав передбачений
законом обов'язок та довів
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

В свою чергу, мотивація та докази, на
які посилається відповідач
заперечуючи проти позову, не дають суду
підстав для постановлення висновків,
які б спростовували доводи позивача.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Державного
підприємства заводу "Електроважмаш"
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства заводу "Електроважмаш"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р. по
справі № 2а-8697/12/2070 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 17.02.2014 р.