Справа № 818/7945/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 р.Справа № 818/7945/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Катунов
В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013р. по справі № 818/7945/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(позивач, ФОП ОСОБА_2), звернулася до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції (відповідач,
Сумська ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Сумській області), в якому,
згідно уточнених позовних вимог,
просила суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
08.04.2013 року №2 на загальну суму 21510
грн. та від 09.10.2013 року № на
загальну суму 16215,90 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
у задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
14.03.2013 року Сумською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Сумській області проведено
документальну планову виїзну
перевірку щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, про що
складено акт № 1/17/-64 від 14.03.2013
року, в якому податковим органом
відображені порушення позивачем норм
п. 181. ст.181, абз "а" п. 187.1 ст.187 Податкового
кодексу України, ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" (а.с.69-84).

За результатами проведеної перевірки,
з врахуванням висновків рішення
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 26.06.2013 року
№1502/Т/10-105-86/87ск "Про результати
розгляду первинної скарги" (а.с.90-93),
Сумською ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення № 2 від
08.04.2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 18759 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 2907 грн.(а.с.9) та
податкове повідомлення-рішення №
від 09.10.2013 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 14042,48
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 2173,42 грн. (а.с.19).

Згідно наданого розрахунку податкове
повідомлення-рішення № 2 від
08.04.2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 18759 грн. (а.с.111)
складається по порушенням за січень 2011
року в сумі 7137 грн., грудень 2012 року в
сумі 11586 грн. (є предметом розгляду
справи), та суми 36 грн., яку, згідно заяви
про уточнення вимог, позивач не
оспорює.

Згідно наданого розрахунку податкове
повідомлення-рішення № від 09.10.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 14042,48 грн.
(а.с.112-113), із врахуванням рішення після
адміністративного оскарження,
складається із суми по порушенням за
січень 2011р. в сумі 5352,80 грн., та за 2012р. в
сумі 8689,68 грн.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з правомірністі
нарахування податковим органом ФОП
ОСОБА_2 податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб та
податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно п. 164.1 ст.164 Податкового Кодексу
України базою оподаткування для
доходів, отриманих від провадження
господарської або незалежної
професійної діяльності, є чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається відповідно до пункту 177.2
статті 177 та пункту 178.3 статті 178
Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 177.1 ст.177 Податкового
Кодексу України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167
Податкового Кодексу України.

Згідно п. 167.1 ст.167 Податкового Кодексу
України ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування.

За змістом п.177.2 ст.177 Податкового
Кодексу України об'єктом оподаткування
є чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

Відповідно п. 177.4 ст.177 Податкового
Кодексу України до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Згідно пп. "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку".

Згідно п.10 підрозділу 2 розділу XX
"Перехідних положень" Податкового
Кодексу України за податковими
зобов'язаннями з податку на додану
вартість, що виникли: з 1 січня 2011 року
до 31 грудня 2013 року включно ставка
податку складає 20 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою правильності визначення
доходу за перевіряємий період,
відображеного в декларації про доходи,
встановлено заниження доходу на
загальну суму 93616,54 грн., в т.ч. за 2011 рік
в сумі 35685,34грн. (без ПДВ), за 2012 рік в
сумі 57931,20грн. (без ПДВ).

Дане порушення відображено на стор. 19
акту перевірки (а.с. 78-79).

При проведенні перевірки встановлено,
що сума одержаної виручки позивача, що
надійшла на банківські рахунки у січні
2011 року становить 134095 грн. Згідно даних
книги обліку доходів і витрат сума
одержаного доходу за січень 2011 рік
становить 91272,66 грн.

Представник позивача визнав суму
розбіжності, пояснив, що товар на
зазначену різницю було реалізовано у
2010 році, але кошти надійшли у січні
2011року, при цьому позивачем дану суму
розбіжності було відображено у
звітності за 2010 рік та у 2010 році
сплачено відповідні податки.

Також за результатами перевірки
встановлено, що з 01.01.2011 року по 31.12.2012
року позивачем було придбано цукор в
кількості 66750 кг, при цьому реалізовано
цукру ТОВ "Босфор" було в кількості 25000
кг. згідно видаткових накладних, в
кількості 26650 кг. згідно даних книги
обліку доходів та витрат.

Згідно письмових пояснень
уповноваженого представника позивача
від 27.02.2013 року (а.с.54-57 ) залишок цукру
станом на 31.12.2012 року становить 7604 кг по
ціні 6,70 грн. за 1кг. загальною вартістю
50946,80 грн., таким чином залишок цукру
становлять 15100 кг (66750кг.-26650кг.-25000кг).
Розбіжність залишків цукру становить
7496 кг на загальну суму 50223,20 грн. (6,70 грн.
за 1 кг)

Також позивач в період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року було придбано жом сушений
гранульований в кількості 36060 кг., при
цьому реалізовано згідно книги обліку
розрахункових операцій жом в кількості
27290кг. Перевіркою встановлено, що за
розрахунком отриманого та
реалізованого жому залишок становить
8770 кг (37060кг.-27290кг.) загальною вартістю
19204 грн. (по ціні 2,20 грн. за 1 кг).

Однак залишок жому станом на 31.12.2012 року
відсутній.

Під час проведеної інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей станом
на 14.02.2013 руку не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
податковим органом правомірно
визначено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб в
загальному розмірі 14042,48 грн. основного
платежу та 2173,42 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, зокрема, за січень
2011 рік в сумі 5352,80 грн. та застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1
грн., у 2012 році в сумі 8689,68 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 2172,42 грн., а також
правомірно визначено суму податку на
додану вартість за січень 2011 рік в сумі
7137 грн. та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 1 грн., за
грудень 2012 рік в сумі 11586 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 2897 грн. (25%).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи приписи ч. 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем доведено
правомірність податкових повідомлень -
рішень від 08.04.2013 року №2 на
загальну суму 21510 грн. та від 09.10.2013 року
№ на загальну суму 16215,90 грн.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р. по
справі № 818/7945/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Катунов В.В.