Справа № 805/15043/13-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
справа №805/15043/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

секретарі судового засідання Манаєві
М.В.,

за участі представника відповідача
Новикова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року по справі № 805/15043/13-а
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську
Донецької області про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.10.2013 року звернувся до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську
Донецької області про стягнення
заборгованості у сумі 25698,43 грн..

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року по справі № 805/15043/13-а позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську
Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області витрати по виплаті
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_3 у розмірі 295,16 грн..

Позивач не погодився з таким
рішенням суду, подав апеляційну
скаргу, якою просив рішення суду
першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідач також не погодився з
рішенням суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, якою просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
вимоги своєї апеляційної скарги
підтримав, просив їх задовольнити,
проти задоволення вимог апеляційної
скарги позивача заперечував.

Представник позивача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Відповідно до вимог
ч.4 ст.196 КАС України неявка вказаної
особи не перешкоджає судовому розгляду
справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права в межах доводів апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивачем сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
(витрати на поховання), який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказані виплати увійшли до актів
щомісячних звірок витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (витрати
на поховання), який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пенсійним органом до відповідача
направлено акти щомісячної звірки
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з
січня 2013 по серпень 2013 року в сумі
15648,88 грн. (а.с. 6). Відповідач відмовився
підписати зазначені в акті витрати на
загальну суму 15648,88 грн..

Статтями 21, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Фонд також
зобов'язаний організувати поховання
померлого, відшкодувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Частиною 2 п. 5 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
року зареєстрована постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, якою затверджено «Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» (далі по тексту -
Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; сума витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені
Пенсійним фондом України на основний
розмір пенсії по інвалідності та на
виплату і доставку пенсії по
інвалідності, а також пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Однак, вказані витрати повинні бути
документально підтверджені та
пов'язані з виплатою пенсії саме
особам, які постраждали від нещасного
випадку на виробництві або знаходились
на утриманні померлого.

Відповідно до статті 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами
є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Статтею 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, а вразі
смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових
виплат мають особи, зазначені у ст. 33
Закону. В даний час ці пенсії
призначаються та виплачуються згідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» органами Пенсійного
Фонду України, які відшкодовуються
за рахунок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Відповідно до п.1 ст. 21 Закону
Фонд зобов'язаний у встановленому
порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, в тому
числі по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку
або професійного захворювання, при
настанні страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області знаходяться на
обліку особи, які отримують пенсію у
зв'язку з втратою годувальника: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,

Відносно ОСОБА_4 доказів про
встановлення причинно-наслідкового
зв'язку смерті годувальника з
одержаним трудовим каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я чи з професійним
захворюванням, якими мають бути
висновки (довідки) МСЕК, позивачем а ну
суду першої інстанції, а ні суду
апеляційної інстанції не надано, та в
матеріалах справи вони відсутні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається:

- ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті
чоловіка в 1990 році виповнилось 51 рік;

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час смерті
чоловіка в 1995 році виповнилось 51 рік;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час смерті
чоловіка в 2006 році виповнилось 51 рік;

- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час смерті
чоловіка в 1964 році виповнилось 31 рік;

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті
чоловіка в 1993 році виповнилось 36 років;

- ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, на час смерті
чоловіка в 1993 році виповнилось 52 роки;

- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, на час смерті
чоловіка в 1983 році виповнилось 31 рік;

- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, на час смерті
чоловіка в 1978 році виповнилось 38 років.

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, на час смерті
чоловіка в 1969 році виповнилось 33 роки.

- ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час смерті
годувальника в 1997 роціі виповнилось 42
роки;

- ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_10, на час смерті
чоловіка в 1992 році виповнилось 39 років;

- ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_11, на час смерті
годувальника в 2013 році виповнилось 47
років;

- ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_7, на час смерті
годувальника в 1998 році виповнилось 46
років;

- ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час смерті
годувальника в 1997 році виповнилось 42
роки.

Зазначені особи на час смерті
годувальників інвалідами не
визнавались, тобто права на страхові
виплати у відповідності до ст. ст. 37, 38
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у разі смерті
потерпілого не мали.

Закон прямо зазначає умови
отримання пенсії по втраті
годувальника ( в тому числі
досягнення віку непрацездатності) на
час настання страхового випадку,
тобто на час смерті потерпілого.

Крім того, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
09.07.2013 року у справі № 805/3702/13-а
встановлено, що ОСОБА_14, якій на момент
смерті чоловіка виповнилось 56 років,
працювала, тому витрати на виплату їй
основного розміру пенсії також не
підлягають відшкодуванню (а.с. 216-220 т. 2).

Відносно ОСОБА_16, позивачем не надано
доказів щодо родинних відносіин з
померлим ОСОБА_31, та в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Стосовно ОСОБА_15, якій виповнилось 33
років на час втрати годувальника та
яка не має права на отримання допомоги
по втраті годувальника, хоча пенсія
повинна була призначена ОСОБА_32 - сину
загиблого. Доказів щодо призначення
ОСОБА_15 допомоги у зв'язку з втратою
годувальника на неповнолітнього сина
загиблого - ОСОБА_32 позивачем а ні суду
першої інстанції, а ні суду
апеляційної інстанції не надано та в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

Стосовно ОСОБА_22 та ОСОБА_23 колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Інструкції № 606 для
розгляду причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, в яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України «Про
охорону праці».

Документація на померлого для розгляду
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом надається до МСЕК
лікувально-профілактичним закладом, в
якому при житті був під наглядом
хворий.

Висновок про наявність або відсутність
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом оформляється
довідкою у трьох примірниках, що
використовується МСЕК за формою, що
затверджується Міністерством охорони
здоров'я України та видається: перший -
установі, що надавала направлення до
МСЕК, другий - відповідному відділенню
виконавчої дирекції Фонду, третій -
заявнику. Підставою є акт визначення
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом. Форма акта
затверджується Інструкцією
Міністерства охорони здоров'я України
від 15.12.2005 року № 720 «Про затвердження
форм медичної облікової документації
щодо причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, що
використовуються в медико-соціальних
експертних комісіях».

Проте, в матеріалах пенсійних справ
ОСОБА_22 і ОСОБА_23В відсутні висновки
МСЕК про причино-наслідковий зв'язок
між смертю потерпілих та їх
професійним захворюванням.

Щодо пенсій по втраті годувальника
особам ОСОБА_33, ОСОБА_33, ОСОБА_34, то
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що зазначені особи
є учнями, студентами (курсантами,
слухачами, стажистами) денної форми
навчання - та не закінчили навчання.

Стосовно допомоги на поховання:

- ОСОБА_35 (годувальник), ОСОБА_36
(годувальник), ОСОБА_37 (годувальник),
серть яких не пов'язана із страховими
випадками державного соціального
страхування;

- ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 -
особи, які отримували пенсію по втраті
годувальника.

Щодо пенсії по інвалідності ОСОБА_30,
колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30.06.2011року, прийнятою за
результатами касаційного перегляду
адміністративної справи № 2а-19173/10/0570 та
ухвалою Донецького апеляційного суду
від 14.03.2012 року по адміністративній
справі 2а/0570/17547/2011 встановлені
обставини отримання ОСОБА_30 каліцтва
та відсутність правових підстав для
відшкодування за рахунок відповідача
здійснених УПФУ витрат відносно
ОСОБА_30.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовими
рішеннями, що набрали законної сили у
справах між тими ж самими сторонами, з
того ж самого предмету, дослідженню у
даній справі не підлягають.

ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_12, отримує пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_13, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 56 т. 3).

Відтак, на день смерті чоловіка ОСОБА_38
його дружині ОСОБА_24 виповнилось
66 років, а тому остання має право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій) згідно з підпунктом «д» пункту
1 частини першої статті 21 цього Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»

Крім того, рішенням Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 липня 2013 року
встановлено факт спільного проживання
ОСОБА_24 і ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 58 т. 3). Також в
матеріалах справи наявна довідка про
причинний зв'язок між смертю та
професійним захворюванням або
трудовим каліцтвом ОСОБА_38 (а.с. 55 т. 3).

Пенсійним органом до матералів
справи надано розрахунок пенсії по
ОСОБА_24, який складається з основного
розміру пенсії: у розмірі 145,16 грн. за
липень 2013, у розмірі 150 грн. за серпень
2013, а всього 295,16 грн..

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача витрат по виплаті пенсії у
зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_24
в загальній сумі 295, 16 грн..

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційних
скарг та скасування постанови суду не
вбачається.

З урахуванням викладеного,
керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року по справі № 805/15043/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року по справі № 805/15043/13-а залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Юрко

Судді
Г.М.Міронова

А.А.Блохін