Справа № 810/3124/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3124/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Кріль В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла» на Постанову Київського
окружного адміністративного суду від
11.07.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла» до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла» звернулись до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Київської області Державної
податкової служби, в якому просили суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 04.06.2013 року №/721, яким на
Товариство накладено штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 5607,85 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
в задоволені адміністративного позову
- відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
17.05.2013 Державною податковою інспекцією
в Обухівському районі Київської
області Державної податкової служби
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість
товариством з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла».

За результатами вказаної перевірки
складено Акт №663/1502/30150542/72 від 17.05.2013
(далі Акт перевірки), у висновках якого
встановлено порушення з боку
Товариства п.50.1 ст. 50 Податкового
Кодексу України (далі - ПК України) та
п.п. 4.6.8 п. 4.6 розділу V та п. 7 розділу VI
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 №1492 - в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ, при
виправленні помилки, що містилась у
податковій декларації, самостійно не
нарахована та не сплачена до бюджету
сума штрафу у розмірі 3 відсотка за
березень 2013 року.

На підставі Акту перевірки Податковим
органом винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 04.06.2013 року №/721, яким
Товариству на підставі п. 120.2 ст. 120 ПК
України збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за штрафними санкціями у
розмірі 5607,85 грн.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що не
заповнення рядка 25.1 Декларації з
податку на додану вартість за березень
2013 року, подану товариством з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла» 19.04.2013, є фактом заниження
податкового зобов'язання.

З такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
19.04.2013 позивачем до Податкового органу
подано декларацію з податку на додану
вартість за березень 2013 року, в якій
самостійно визначив суму податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 25
декларації) - 112157,00 грн. При цьому, у
поданому примірнику цієї декларації
позивачем рядок 25.1 (сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету) заповнений та
вказана сума 112157,00 грн. Проте, у
примірнику декларації з податку на
додану вартість за березень 2013 року,
наданого суду Податковим органом,
рядок 25.1 декларації («сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету») не заповнений.

26.04.2013 Позивачем до Податкового органу
подано уточнюючий рахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок, в якому в
рядку 25.1 («сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету») зазначено суму
112157,00 грн. При цьому, Товариство вказало
у графі 4 (показник, який уточнюється)
«-», у графі 5 (уточнений показник) - «
112157», різниця - « 112157». Водночас, у рядку
26 (сума штрафу, нарахована платником
самостійно у зв'язку з виправленням
помилки) вказаний прочерк.

29.04.2013 позивачем було сплачено до
Державного бюджету України податок на
додану вартість за березень 2013 року у
сумі 112200,00 грн.

Податкова декларація, розрахунок - це
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку
(п. 46.1 ст. 46 ПК України).

Згідно з пунктом 49.1 статті 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 цього
Кодексу податкова декларація за
вибором платника податків може
подаватись засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством
(пп. «в»).

Спір щодо подання позивачем до
податкового органу податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2013 року від 19.04.2013
та уточнюючого розрахунку від 26.04.2013
між сторонами відсутній. Однак, позивач
зазначає, що задекларував суму
податкового зобов'язання, вказавши
його суму в рядку 25 декларації, сплатив
суму податку в повному обсязі в
установлений законом строк що
підтверджується матеріалами справи.
Помилка в декларації - не заповнення
рядка 25.1 має методологічний характер і
не призвела до заниження податкового
зобов'язання.

Доводи відповідача про те, що
незаповнений позивачем рядок 25.1
декларації ототожнюється з
недекларуванням податкового
зобов'язання, не зважаючи на показники
заповненого рядку 25, а тому оцінюється
як заниження податкового зобов'язання
та при подачі уточнюючого розрахунку
покладає на платника податку
нарахувати і сплатити до бюджету штраф
у розмірі трьох відсотків від суми
заниження є необґрунтованими з огляду
на наступне.

Відповідно до п. 46.1 статті 46
Податкового кодексу України податкова
декларація, розрахунок - це документ, що
подається платником податків
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання. Податкова
декларація складається за формою,
затвердженою центральним органом
виконавчої влади та чинному на час її
подання (п. 48.1 ст. 48 ПК України).

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті, зокрема,
надіслати уточнюючий розрахунок і
сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку (пп. «а» п. 50.1 ст. 50 ПК
України).

Згідно з пунктом 120.1 статі 120
Податкового кодексу України
невиконання платником податків вимог,
передбачених абзацом другим пункту 50.1
статті 50 цього Кодексу, щодо умов
самостійного внесення змін до
податкової звітності - тягне за собою
накладення штрафу у розмірі 5 відсотків
від суми самостійно нарахованого
заниження податкового зобов'язання
(недоплати).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що у разі подання
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації штраф у розмірі трьох
відсотків нараховується на суму
недоплати лише за наявності факту
недоплати за відповідним податком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
факт заниження податкового
зобов'язання відсутній, якщо платник
податків визначив (задекларував)
самостійно суму податкового
зобов'язання, заповнивши рядок 25
декларації, але не заповнивши рядок 25.1
враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 4.6.8 пункту 4.6
розділу V Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 № 1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за
№ 1490/20228 в рядку 25 «Сума податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду та:» декларації
вказується сума податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду, з урахуванням
залишку від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, та сплачується до загального
фонду державного бюджету - рядок 25.1.

На підставі аналізу вказаної норми, а
також назви рядку 25 декларації колегія
суддів вважає, що платник податків не
може вважатися таким, що не визначив
податкове зобов'язання (занизив
податкове зобов'язання), якщо він
зазначив у рядку 25 певний показник, що
має позитивне значення оскільки рядки
25.1 та 25.2 декларації є складовими рядка
25, в якому платник податків визначає
розмір податкового зобов'язання. Вони
мають допоміжне значення для цілей
адміністрування податків. Виявлена
суперечність у показниках податкової
звітності утворює підстави для
проведення перевірки платника
податків згідно з положеннями статті 78
Податкового кодексу України і не може
без перевірки призводити до висновку
податкового органу про заниження
податкового зобов'язання.

Більш того, враховуючи показники
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за березень
2013 року (від 19.04.2013) та уточнюючого
розрахунку (від 26.04.2013) колегія суддів
зазначає, що сума визначеного
позивачем податкового зобов'язання є
однаковою - 112157,00 грн., а уточнення
пов'язується з виправленням
методологічної помилки щодо
заповнення рядків декларації.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідачем безпідставно застосовано
до ТОВ «Трипільська колота цегла»
штрафні (фінансові) санкції (штраф) в
порядку пп. «а» п. 50.1 ст. 50 та п. 120.1 ст. 120
Податкового кодексу України, що є
підставою для скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.06.2013 року
№/721.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
знайшли своє підтвердження, а
Постанова Київського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
прийнята за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202,
205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Трипільська колота цегла» на
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року -
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року -
скасувати.

Постановити по справі нову постанову,
якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трипільська колота
цегла» до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Київської області Державної
податкової служби від 04.06.2013 року
№/721.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Постанови виготовлений
11.02.2014 року)

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.