Справа № 817/273/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/273/14

12 лютого 2014 року 17год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Сисун Н.В.
та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області доФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області звернулося до суду з позовом
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 2013
рік в сумі 1194,03 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідач не сплачує єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, у зв'язку з чим
станом на 10.02.2014 року утворилась
заборгованість за 2013 рік в сумі 1194,03
грн. Вказаний борг у добровільному
порядку, відповідно до чинного
законодавства, відповідачем не
сплачено.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, до початку
судового засідання подав клопотання,
яким позовні вимоги підтримав повністю
просив про розгляд справи без участі
представника.

Відповідач в судове засідання не
прибув, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.
Відповідач заперечень на
адміністративний позов, клопотань про
відкладення розгляду справи не
подавав, поважності причин неприбуття
не повідомляв.

Керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе вирішувати справу на
підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та є
страхувальником в розумінні Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Згідно з даними обліку позивача за
відповідачем рахується заборгованість
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2013 рік до
управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області в сумі 1194,03 грн.

Вказані обставини підтверджуються
дослідженими доказами: копією
повідомлення розрахунку мінімального
страхового внеску відповідача за кожен
місяць 2013 року (а.с.5), копією картки
особового рахунку відповідача за
період з 01.01.2010 року по 17.12.2013 року
(а.с.8-9), копією картки особового рахунку
відповідача за період з 01.01.2013 року по
10.02.2014 року (а.с.20), копією супровідного
листа про надіслання відповідачу
вимоги про сплату недоїмки з підписом
про вручення поштового відправлення
(а.с.7), копією вимоги про сплату
недоїмки від 01.08.2013 року за № Ф-29 (а.с.4).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платниками
єдиного внеску є, зокрема, роботодавці -
фізичні особи - підприємці, зокрема ті,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до пп. 1, пп. 2 ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, вести облік виплат (доходу)
застрахованої особи та нарахування
єдиного внеску за кожним календарним
місяцем і календарним роком, зберігати
такі відомості в порядку,
передбаченому законодавством.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", єдиний
внесок для платників, зазначених у п.1
(крім абзацу 7), 2, 3, 6, 7 і 8 ч. 1 ст. 4 цього
Закону нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Частиною 8 ст. 9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця. При цьому
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі).

Платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 5 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік.

На порушення вказаних норм,
відповідачем своєчасно не сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом є недоїмкою.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Так, позивачем для відповідача було
надіслано вимогу про сплату недоїмки
від 01.08.2013 року № Ф-29 на суму 17249,79 грн.

Вказана вимога відповідачем отримана
13.08.2013 року, у встановленому законом
порядку ним не оскаржувалась.

Абзацами 9, 10 ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
в разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки. У
зазначених випадках орган доходів і
зборів також має право звернутися до
суду з позовом про стягнення недоїмки.
При цьому заходи досудового
врегулювання спорів, передбачені
законом, не застосовуються.

Станом на дату розгляду справи судом
відповідачем доказів сплати недоїмки
за 2013 рік в сумі 1194,03 грн. не надано.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Судові витрати в силу вимог ст.94 КАС
України, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) на користь
управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області заборгованість зі сплати
єдиного внеску на обов'язкове державне
соціальне страхування за 2013 рік в сумі
1194,03 грн.(Одна тисяча сто дев'яносто
чотири грн. 03 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.