Справа № 820/13270/13-а
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
за участі секретаря - Браварець К.В.,
за участі : представника позивача -
Зубрича Д.О . (довіреність №06/3931 від
представника відповідача - Ковальчука
Т.О. (довіреність №729/10-00-12 від 22.01.2014р.),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Харківміськгаз" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкових повідомлень-рішень,-
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд
повідомлення-рішення від 10.12.2013 р. №
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив , що висновки , які
викладені в акті перевірки від 25.11.2013
року № 166/47-013/03359552 не відповідають
дійсності та спростовуються
первинними документами. Також позивач
зазначив, що не повинен нести
відповідальність за своїх
контрагентів, оскільки вони є окремими
юридичними особами. . Посилаючись на
вказані обставини, позивач у судовому
засіданні підтримав позов та просив
суд ухвалити рішення про задоволення
Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував у
повному обсязі, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
письмовому запереченні на
адміністративний позов та на акт
перевірки від 25.11.2013 року № 166/47-013/03359552 .
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та обґрунтування
представників позивача та відповідача,
Судом встановлено, що СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ «Харківміськгаз» з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період квітень 2011 року -
грудень 2011 року по правовим відносинам
період грудень 2011 року по правовим
відносинам з ПП «ГУДВІЛ 2009» (), за період липень 2012 року по
правовим взаємовідносинам з ПП
листопад 2012 року по правовим
відносинам з ТФ «Ольга і К» (ПП) (код
правовим відносинам з ПП «ВПФ «ВЛАТОР»
прибуток за 2011-2012 рік., за результатами
якої складено акт № 166/47.0-13/03359552 від
25.11.2013р. (а.с.24- 53 т.І).
Не погоджуючись з зазначеним
актом перевірки позивачем подано
заперечення №10/3584 від 29.11.2013р., за
результатами розгляду яких
відповідачем надано відповідь від
05.12.2013р. №5890/10/47-00-22, в якій висновок акту
визнаний таким, що відповідає нормам
чинного законодавства.
На підставі акту № 166/47.0-13/03359552 від
25.11.2013р. відповідачем прийнято
наступні податкові повідомлення -
рішення:

- № від 10.12.2013 року, яким за
порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 82
375,50грн., у тому числі: за основним
платежем - 60 772,00 грн., за штрафними
санкціями - 21 603,50грн.

- № від 10.12.2013 року, яким за
порушення позивачем пп.138.1.1, п.138.1, п.138.2
ст. 138 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку прибуток приватних
підприємств на 16 778,00грн., у тому числі:
за основним платежем - 16 629,00 грн., за
штрафними санкціями - 149,00грн.

Суд зазначає, що фактичною підставою
для винесення спірних податкових
повідомлень - рішень є посилання в акті
перевірки № 166/47.0-13/03359552 від 25.11.2013р. на
те, що перевіркою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин між позивачем та його
контрагентами: ТОВ «С.Б.Б.» (), ПП «ГУДВІЛ 2009» (),
ПП «Техком» (), ТФ «Ольга
і К» (ПП) (), ПП «ВПФ
«ВЛАТОР» () у 2011-2012 р .

Що стосується взаємовідносин між
позивачем та ТОВ «С.Б.Б.», судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Харківміськгаз» та ТОВ «С.Б.Б.»
укладено договір № 77/3 від 23.03.2011,
предметом якого є виконання робіт по
відновленню асфальтобетонного
покриття після проведення ремонтних
робіт на газопроводі (а.с.79 т.І). До
зазначеного договору між сторонами
укладено додаткову угоду №1 .

Згідно з п.201.10ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із
змінами та доповненнями в податковий
кредит за період квітень 2011року -
грудень 2011року включено наступні
податкові накладні, надані ТОВ «С.Б.Б.» :
№ 5 від 29.04.11, № 9 від 29.04.11, № 6 від 29.04.11, №
4 від 29.04.11, № 7 від 29.04.11, №10 від 29.04.11, № 8
від 29.04.11, № 4 від 31.05.11, №41 від 31.05.11, № 2
від 31.05.11, № 3 від 31.05.11, № 4 від 30.06.11, № 3
від 30.06.11, № 2 від 30.06.11, № 2 від 29.07.11, № 1
від 29.07.11, № 4 від 29.07.11, № 3 від 29.07.11, № 6
від 29.07.11, № 5 від 29.07.11, №10 від 30.09.11, № 2
від 31.10.11, № 3 від 31.10.11, № 9 від 30.11.11, №10
від 30.11.11, №11 від 30.11.11, № 6 від 30.11.11, № 7
від 30.11.11, № 8 від 30.11.11, № 5 від 30.12.11, № 4
від 30.12.11, № 6 від 30.12.11, № 7 від 30.12.11.

Виконання ТОВ «С.Б.Б.» робіт по
відновленню асфальтового покриття
згідно з договором № 77/3 від 23.03.2011,
укладеним між ПАТ «Харківміськгаз» та
ТОВ «С.Б.Б.», за період квітень 2011 року -
грудень 2011 року підтверджено
наступними актами виконаних робіт, а
саме: №51, 52, 53, 14, 15, 55, 54, 122, 115, 114, 117, 174, 173,
172, 231, 232, 225, 230, 223, 224, 366, 478, 480, 479, 474, 477, 475,
476, 610, 600, 608, 607.

Розрахунки ПАТ «Харківміськгаз»
з ТОВ «С.Б.Б.» за виконані роботи
підтверджені наступними платіжними
дорученнями: №511 від 02.06.11р., № 6248 від
07.07.11р., № 6519 від 15.07.11р., № 7179 від 08.08.11р.,
№ 7260 від 11.08.11р., №7393 від 16.08.11р., № 9183 від
07.10.11р., №9505 від 20.10.11р.

Що стосується взаємовідносин між
позивачем та ПП «ГУДВІЛ 2009», судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Харківміськгаз» та ПП
«ГУДВІЛ 2009» укладено усну угоду та
складено рахунок - фактуру на оплату
товару ( палатка зварника) №СФ-000102 від
13.10.11р.

Згідно з п.201.10ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із
змінами та доповненнями позивачем в
податковий кредит за жовтень 2011 року
включено податкову накладну, надану ПП
«Гудвіл 2009» № 73 від 18.10.11р.

Отримання позивачем від ПП
«Гудвіл 2009» матеріальних цінностей
для подальшого використання у
господарчій діяльності підприємства
підтверджено видатковою накладною №
РН-0078 від 21.10.2011р., актом приймання ТМЦ
№ 2117а від 21.10.2011 р. та довіреністю на
отримання ТМЦ №1001 від 21.10.11р.

ПАТ «Харківміськгаз» сплатило грошові
кошти за отримані ТМЦ відповідно до
платіжного доручення № 9478 від 18.10.11р.

Рух ТМЦ на підставі видаткових
документів відображено в картках
складського обліку матеріалів та
матеріальному звіті (а.с.221,229 т.І).
Палатки зварника віднесені в
бухгалтерському обліку до складу інших
основних засобів на рахунку №109-3. Одна
палатка зварника введена в
експлуатацію 16.11.2011р.інвентарний номер
4849, друга з інвентарним номером 4959
введена в експлуатацію 24.05.2012р.

Що стосується взаємовідносин між
позивачем та ПП «Техком», судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Харківміськгаз» та ПП
«Техком» укладено усну угоду та
складено наступні рахунки - фактури на
оплату товару (запчастини) №20/01-6873 від
20.01.12р., №16/01-6780 від 16.01.2012 р., №10/04-7248 від
10.04.2012р., №03/03-7060 від03.03.2012р., №17/04-7309 від
17.04.2012р., №22/05-7502 від 22.05.2012р., №07/06-7579 від
07.06.2012р., №07/06-7580 від 07.06.2012р., №18/06-7646 від
18.06.2012р., №07/08-7924 від07.08.2012р., №07/08-7921 від
07.08.2012р., №04/07-7704 від04.07.2012р.

Згідно з п.201.10ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із
змінами та доповненнями в податковий
кредит за період січень-грудень 2012 року
включено наступні податкові накладні,
надані ПП "Техком" №: 51 від24.01.2012, 76 від
19.03.2012р., 81 від 18.04.2012р., 120 від 31.05.2012р., 28
від 07.06.2012р., 56 від 14.06.2012р., 57 від 14.06.2012р.,
30 від 05.07.2012р., 65 від 14.08.2012р., 66 від
14.08.2012р., 43 від 10.08.2012 р.

Отримання від ПП «Техком»
запчастин для машин та механізмів для
подальшого використання у господарчій
діяльності підприємства підтверджено
наступними видатковими накладними та
актами приймання ТМЦ : № 19/01-1709 від
19.01.2012р.,акт №2від 19.01.2012р, № 24/01-1725 від
24.01.2012р.,акт №3 від 24.01.2012р., № 19/03-1933 від
19.03.2012р.,акт №57 від 19.03.2012р., № 18/04-2122 від
18.04.2012р.,акт №87від 18.04.2012р., № 06/06-2355 від
06.06.2012р.,акт №125 від 06.06.2012р., № 08/06-2374
від 08.06.2012р.,акт №132 від 08.06.2012р., № 18/06-2419
від 18.06.2012р.,акт №150 від 18.06.2012р., №
18/06-2420 від 18.06.2012р.,акт №149 від 18.06.2012р.,
№ 05/07-2508 від 05.07.2012р.,акт №1416 від
05.07.2012р., № 20/08-2736 від 20.08.2012р.,акт №173
від 20.08.2012р., № 20/08-2735 від 20.08.2012р.,акт
№174 від 20.08.2012р., № 10/08-2696 від 10.08.2012р.,акт
№152 від 10.08.2012р. та довіреностями №: 28,
44, 198, 317, 521, 528, 565, 643, 760, 738.

Розрахунки ПАТ «Харківміськгаз»
з ПП «Техком» за отримані запчастини за
період з січня по грудень 2012 року
підтверджено наступними платіжними
дорученнями:№885від 07.02.2012р., № 2941 від
12.04. 2012р., №3600 від 10.05.2012р., №4098 від
31.05.2012р., №4097 від 31.05.2012р., №4296 від
07.06.2012р., №4455 від 14.06.2012р., №4456 від
14.06.2012р., №4709 від 18.07.2012р., №5536 від
14.08.2012р., №5536 від 14.08.2012р., №5729 від
23.08.2012р.

Під час судових засідань
представник позивача повідомив суду,
що отримані запчастини були
використані для проведення технічного
обслуговування машин та механізмів ПАТ
«Харківміськгаз». Списання запчастин
на виробництво проводилося на підставі
матеріальних звітів, актів виконаних
робіт.

Що стосується взаємовідносин між
позивачем та ПП ТФ «Ольга і К», судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Харківміськгаз» та ПП ТФ
«Ольга і К» укладено договір № 180112-58/1
від 20.01.2012року , предметом якого є
поставка та передача пломбуваьних
матеріалів (а.с.21-22 т.ІІІ).

Згідно з п.201.10ст.201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та
доповненнями в податковий кредит за
листопад 2012 року було включено
наступні податкові накладні, надані ПП
ТФ «Ольга і К»:№ 25 від 06.11.12р.

Отримання від ПП ТФ «Ольга і К»
пломбувальних матеріалів у листопаді
2012 року для подальшого використання у
господарчій діяльності підприємства
на підставі укладеного між ПАТ
«Харківміськгаз» та ПП ТФ «Ольга і К»
договору № 180112-58/1 від 20.01.2012року
підтверджено наступними видатковими
накладними та актами на приймання ТМЦ:
№ 1298 від 07.11.2012р.,акт № 2519 від 07.11.2012 р.,
№ 1379 від 23.11.2012р.,акт № 2657 від 23.11.2012 р.,
№ 1388 від 26.11.2012р.,акт № 2665 від 26.11.2012 р.
та довіреностями № 1028, 1072.

Рух ТМЦ на підставі видаткових
документів відображено в картках
складського обліку матеріалів та
матеріальному звіті, які приєднано до
матеріалів справи.

Розрахунки ПАТ «Харківміськгаз»
з ПП ТФ «Ольга і К» в листопаді 2012 року
підтверджені наступними документами:
платіжне доручення № 7764 від 06.11.2012р. та
рахунок - фактура № 1227 від 26.10.2012р.

Представник позивача під час
судових засідань повідомив, що
охоронна пломба «Граніт» та дріт
пломбувальний використовуються в
господарській діяльності підприємства
для пломбування газових приладів на
системах газопостачання.

Що стосується взаємовідносин між
позивачем та ПП «ВПФ «ВЛАТОР» , судом
встановлено наступне.

Між ПАТ «Харківміськгаз» та ПП
«ВПФ «ВЛАТОР» укладено договір оренди
приміщення № 0109-1-1-33/9 від 01.09.2011 року
(а.с.45-48 т.ІІІ).

Надання ПП ВПФ «Влатор» у лютому 2013
року послуги з оренди приміщення по
договору № 0109-1-1-33/9 від 01.09.2011 року
підтверджено актом виконаних робіт
№ВЛБУ-00067 від 28.02.2013 за лютий 2013р.

Розрахунки ПАТ «Харківміськгаз» з ПП
ВПФ «Влатор» у лютому 2013 року
підтверджено платіжним дорученням №
1122 від 21.02.2013р.

Згідно з п.201.10ст.201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та
доповненнями позивачем в податковий
кредит за лютий 2013 року включено
наступні податкові накладні, надані ПП
ВПФ «Влатор» : № 107 від 31.12.12 р., № 88 від
31.01.13 р.

Судом встановлено, що копії долучених
до матеріалів справи податкових
накладних та інших первинних
документів не мають дефектів форми,
змісту або походження, котрі в силу ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості.

З зазначеного акту перевірки також не
вбачається, що первинні документи
мають якісь дефекти та не відповідають
нормам чинного законодавства.

У зв"язку з чим , оцінивши
перелічені вище документи за правилами
ст.86 КАС України, суд не знаходить
підстав для невизнання первинних
документів належними і допустимими
доказами фактичного проведення
господарських операцій .

Суд зазначає, що зазначені документи
були надані позивачем під час
перевірки та були наявні у відповідача,
що підтверджується актом перевірки №
166/47.0-13/03359552 від 25.11.2013р. та листами від
17.05.2013 №10/1622, від 15.07.2013 №10/2176 та від
26.07.2013 №10/2321 .

Суд зазначає, що відповідачем не надано
жодних доказів на підтвердження того,
що на час укладення угод між позивачем
та його контрагентами , складання інших
первинних документів, позивач та його
контрагенти не знаходились в єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців , а також не
були платниками податку на додану
вартість.

Спір по справі виник з приводу
формування платником податків
податкового кредиту з ПДВ, а тому суд
при розгляді справи вважає за
необхідне керуватись п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України , згідно
якої право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (п.п."а"п.198.1 ст.198).

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За правилами п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Суми ПДВ по вищезазначеним
податковим накладним включені до
податкового кредиту , відображені у
реєстрі отриманих податкових
накладних та відповідають даним
податкової декларації з податку на
додану вартість за відповідний період.

Що стосується порядку формування
валових витрат , суд вважає за
необхідне керуватись ст. 138 ПКУ.

Стаття 138 Податкового Кодексу
України містить у собі склад витрат та
порядок їх визнання, так, відповідно
п.138.1 витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті;
інших витрат, визначених згідно з
пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Відповідно п. 138.2 ст.138 Податкового
Кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Суд зазначає, що на підтвердження
здійснення господарських операцій з
зазначеними вище контрагентами
позивачем до матеріалів справи надано
належні накладні, платіжні доручення ,
акти виконаних робіт та інші первинні
документи, які відповідають нормам
чинного законодавства та
підтверджують здійснення
господарської операції позивача з його
контрагентами : ТОВ «С.Б.Б.» , ПП
«ГУДВІЛ 2009», ПП «Техком» , ПП ТФ «Ольга
і К» , ПП «ВПФ «ВЛАТОР» у 2011-2012 р .

Документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися, з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податку у зв"язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Зазначене також роз'яснюється у
Інформаційному листі від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11 Вищого адміністративного
суду України.

Відповідач в акті перевірки від 09.07.2013
року № 15/40.0-14/05762269 посилається лише на
акти контрагентів позивача , без
зазначення порушень, які виявлено саме
в діяльності позивача.

Суд також зауважує, що чинним
законодавством України на учасників
цивільно-правових відносин, які є
платниками податків, не покладено
обов'язку та не визначено право
перевірки відповідності законодавству
статусу контрагентів, в т.ч.
перебування за місцезнаходженням, та
дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

На вимогу суду відповідачем не
надано жодних доказів, які
підтверджують висновки відповідача,
зазначених в акті перевірки №
166/47.0-13/03359552 від 25.11.2013р.

З досліджених в судовому
засіданні письмових доказів, пояснень
представників сторін судом
встановлено наявність належним чином
оформлених податкових накладних, інших
первинних документів, які
підтверджують фактичність та
реальність отримання товарів та
виконання послуг по взаємовідносинам
позивача з ТОВ «С.Б.Б.» , ПП «ГУДВІЛ 2009»,
ПП «Техком» , ПП ТФ «Ольга і К» , ПП «ВПФ
«ВЛАТОР» у 2011-2012 р .

Таким чином, висновок податкового
органу про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України не
відповідає встановленим обставинам
справи, через що, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186
КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства
"Харківміськгаз" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкових повідомлень-рішень
-задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення від 10.12.2013 року №
та № .

Стягнути з Державного бюджету (УДКСУ у
Червонозаводському районі міста
Харкова Харківської області, код 37999628,
МФО: 851011, Банк: ГУДКСУ у Харківській
області, р/р: 4011) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківміськгаз" (адреса: м.Харків, вул.
Жовтневої революції, буд. 57/59 ; ) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1983 грн.
(тисяча дев"ятсот вісімдесят три
гривні).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 17 лютого 2014 року.

Суддя
Шляхова О.М.