Справа № 814/4812/13-а
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 р.
Справа № 814/4812/13-а

м.
Миколаїв

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Біоносенка В.В., за участю секретаря
судового засідання Кононенка Д.Ф.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, до за участю
представників: від позивача: ОСОБА_2 від
відповідача: Алейнікова В.М.Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області,
проскасування постанови та припису, В С
Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до
адміністративного суду з позовом про
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
притягнення її до адміністративної
відповідальності за проведення
будівельних робіт з реконструкції
квартири без проектної документації, а
також припису Інспекції про зупинення
будівельних робіт та зобов'язання
оформити відповідні дозвільні
документи.

Свої вимоги позивачка
обґрунтувала тим, що по-перше,
будівельні роботи в її квартирах не
ведуться, оскільки всі роботи з
перепланування квартир були виконані
попереднім власником, а роботи
ведуться з ремонту квартир, що не
потребує узгодження з Інспекцією.
По-друге, всі виконані роботи з
надбудови мансардного поверху в її
квартирах легалізовані попереднім
власником, якому органами
Миколаївської міської ради було
оформлено перепланування та видано
свідоцтво про право власності на
квартири зі збільшеною площею.
По-трете, позивачка вважає, що
Інспекцією не враховано її майновий
стан, ту обставину, що вона є
пенсіонеркою, і невиправдано
застосовано найбільший розмір штрафу.

Відповідач позов не визнав,
просив в його задоволенні відмовити.
Свою позицію Інспекція обґрунтувала
тим, що позивачкою фактично збудований
додатковий п'ятий поверх у
чотирьохповерховому
багатоквартирному житловому будинку.
При цьому, будівництво здійснювалось
без затвердження проекту, дотримання
вимог ст.ст.34, 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та за відсутності будь-якого контролю з
боку державних органів. На час
перевірки, будівельні роботи
продовжувались, хоча відповідно до
документів про перепланування, вони
повинні були закінчитися ще у 2011 році.

Дослідив матеріали справи,
вислухав представників сторін, суд
встановив наступне.

У 2011 році двокімнатна квартира
АДРЕСА_1, належала на праві приватної
власності ОСОБА_4

Власником було здійснено
самочинне будівництво житлової
мансарди на горищі багатоквартирного
будинку.

Розпорядженням адміністрації
Центрального району м. Миколаєва від
13.05.11 за №294-р було визнано, що після
перепланування квартира за адресою:
АДРЕСА_1, готова до експлуатації, та має
дванадцять кімнат, та загальну площу 388
кв.м. (арк.спр.93).

Розпорядженням адміністрації
Центрального району м. Миколаєва від
16.08.11 за №477-р зазначену квартиру
визнано готовою до експлуатації після
переобладнання в три ізольовані
квартири. Вирішено рахувати три
ізольовані квартири: АДРЕСА_1
(арк.спр.97).

Рішенням виконкому Миколаївської
міської ради № 912 від 26.08.2011 вирішено
оформити право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, за
громадянином ОСОБА_4.

21.09.11 р. з цього приводу видані
відповідні Свідоцтва про право
власності на нерухоме майна на
відповідні квартири, які були
зареєстровані у реєстрі прав власності
на нерухоме майно.

04.03.2013 р. ОСОБА_4 відповідно до
двох договорів дарування передав право
власності на квартири АДРЕСА_1 своїй
матері ОСОБА_1 (арк.спр.8, 9).

31.10.13 інспекторами Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївської області було
здійснено перевірку дотримання норм
законодавства у сфері містобудівної
діяльності. Під час перевірки
інспекторами було встановлено, що у
квартирах АДРЕСА_1 здійснюються
будівельні роботи з реконструкції
квартир, а саме: улаштування
перегородки мансардного поверху,
улаштування стелі мансардного поверху,
улаштування сходів на мансардний
поверх та ін. При цьому, ніяких
документів на здійснення будівельних
робіт з реконструкції ОСОБА_1 не
отримувала (арк.спр.14).

За результатами перевірки Інспекцією
було внесено на ім'я позивачки Припис
№735 від 31.10.13 з вимогами 1) зупинити
будівельні роботи з реконструкції
квартир АДРЕСА_1 до оформлення
відповідних документів, які дають
право виконувати роботи; 2) оформити
відповідні документи, які дають право
виконувати будівельні роботи з
реконструкції квартир АДРЕСА_1
(арк.спр.15, 16).

Крім того, за результатами перевірки
стосовно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено Постанову №765 від 12.11.13 про
притягнення до відповідальності за
виконання будівельних робіт з
реконструкції квартир АДРЕСА_1 без
зареєстрованої Інспекцією декларації
про початок будівельних робіт з
реконструкції та без затвердженої
проектної документації, ч.8 ст.96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, та накладення
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
10200 гривень (арк.спр.18).

Відповідно до п.3.10 ДБН А.2.2-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», реконструкція - це
перебудова введених в експлуатацію в
установленому порядку об'єктів
будівництва, яка, окрім іншого,
передбачає поліпшення умов
експлуатації та проживання, зміну
основних техніко-економічних
показників (функціональне призначення,
геометричні розмири тощо).

Відповідно до Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджені наказом
Держжитлокомунгоспу України №76 від
17.05.2005, реконструкція жилого будинку -
комплекс будівельних робіт,
спрямованих на поліпшення
експлуатаційних показників приміщень
житлового будинку шляхом їх
перепланування та переобладнання,
надбудови, вбудови, прибудови з
одночасним приведенням їх показників
відповідно до нормативно-технічних
вимог.

Навпаки, цими ж Правилами
перепланування (переобладнання)
визначено як перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків;
улаштування в окремих квартирах
багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів.

Таким чином, здійснення надбудови
додаткового поверху у
багатоквартирному будинку,
облаштування капітальних кам'яних
стін, облаштування міжповерхового
залізобетонного перекриття, сходів,
вихід за геометричні межі первинної
квартири (АДРЕСА_1), фактично створення
двох нових п'ятикімнатних квартир, які
навіть ізольовані від квартири, яку
начебто перепланували, ніяким чином не
можливо кваліфікувати як
перепланування, а є нічим іншим, як
реконструкцією житлового будинку.

Суд акцентує увагу, що здійснена
власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№466 від 13.04.11, реконструкція, разом з
роботами з нового будівництва,
реставрацією, капітальним ремонтом та
технічним переоснащенням відноситься
до будівельних робот.

До порядку виконання будівельних робіт
застосовуються вимоги ст.ст.34, 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», які
передбачають, що замовник має право
виконувати будівельні роботи лише
після: реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Крім того, відповідно до ст.9
Закону України «Про архітектурну
діяльність» реконструкція може
здійснюватися лише відповідно до
затвердженої проектної документації.

У цьому випадку, у власників
квартир були відсутні затверджений
проект реконструкції житлового
будинку та зареєстрована Інспекцією
декларації про початок будівельних
робіт.

Надані позивачкою проект
«Перепланування квартири АДРЕСА_1»
(арк.спр.117) та розпорядження
адміністрації Центрального району м.
Миколаєва 2011 року про оформлення
перепланування (арк.спр.93, 97), суд не
вважає належними документами, оскільки
вони не передбачають реконструкцію
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Щодо посилання представника позивачки
на те, що всі роботи з надбудови
додаткового поверху з двома
п'ятикімнатними квартирами загальною
площею 316 кв.м. були виконані ще
попереднім власником (ОСОБА_4), а тому
безпосередньо ОСОБА_1 не може нести
відповідальність за порушення
законодавства під час виконання цих
робіт, суд вважає зазначити наступне.

31.10.2013 під час перевірки Інспекцією
зафіксовано, що будівельні роботи в
квартирах АДРЕСА_1 продовжуються. Це
також підтверджується зробленими під
час перевірки фотознімками, з яких
вбачається, що на об'єкті знаходяться
будівельні матеріали, інструмент,
бетонозмішувач, робітники виконують
кладку капітальних стін (арк.спр.42-48).

На вимогу суду Інспекцією надано
фотознімок фасадної частини спірної
мансардної надбудови, виконаний 23.01.2014,
з якого вбачається, що зовнішня стінка
повністю закінчена, обштукатурена,
пофарбована та улаштовані вікна
(арк.спр.115). Разом з тим, на фотознімку,
зробленому 31.10.2013 під час перевірки,
робітники лише розпочали класти цеглу
цієї стінки, вікна відсутні взагалі
(арк.спр.116).

З цього суд робить висновки, що
будівельні роботи продовжувалися не
лише після отримання ОСОБА_1 у дарунок
зазначених квартир, але навіть і після
проведення перевірки Інспекції та під
час судового розгляду.

Також, судом приймається до уваги
та обставина, що документи про
прийняття квартир до готовності після
перепланування не відповідають
фактичним обставинам. Так, відповідно
до технічного паспорту та технічного
висновку, виконаного в 2011 році
архітектором Сікорським (арк.спр.117),
матеріал стін - камінь черепашник,
матеріал перекриття - дерев'яні.
Відповідно до фото, зроблених 31.10.2013 під
час перевірки вбачається, що
капітальні стіни виконані з
пінобетонних блоків, а міжповерхове
перекриття з залізобетону. Відповідно
до технічних паспортів 2011 року у
квартирах в наявності є сходи, а під час
перевірки сходи відсутні, хоча сходи є
конструктивним елементом будинку та
відносяться до несучих конструкцій
будівлі. Відповідно до технічного
висновку 2011 року квартири готові до
експлуатації, а перевіркою у 2013 року
зафіксовано стан готовності на 70%.

Зазначені невідповідності у технічних
документах позивачки з фактичними
обставинами ставлять під сумнів
правдивість цих документів, яка
можлива бути пояснена або
виготовленням документів авансом до
фактичного закінчення будівельних
робіт власником квартир, або
проведенням додаткових будівельних
робіт вже після оформлення
перепланування квартир.

На факт виконання будівельних робіт
вже після оформлення документів про
перепланування вказують також
численні скарги мешканців будинку
АДРЕСА_1 (арк.спр.33-36).

У будь-якому випадку, відповідно до ст.13
Конституції України,- власність
зобов'язує, власність не повинна
використовуватися на шкоду людині і
суспільству. Тобто, прийнявши в дар
квартири АДРЕСА_1, позивачка не лише
отримала цивільні права стосовно цього
майна, а й обов'язки, а тому не вправі
посилатися на протиправну поведінку
попереднього власника.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість прийнятих Інспекцією
постанови та припису, та відсутність
підстав для їх скасування.

Також суд вважає, що відповідачем
обрано розмір адміністративного
стягнення відповідно до закону,
враховуючи зміст правопорушення та
матеріальний стан правопорушника.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витратити покласти на
позивача.

Також, суд вважає за необхідне
винести окрему ухвалу з приводу
легалізації адміністрацією
Центрального району м. Миколаєва
фактичної самочинної реконструкції
житлового будинку, яка полягала у
надбудові додаткового поверху з двома
п'ятикмінатними квартирами, під
виглядом перепланування двохкімнатної
квартири на четвертому поверсі
багатоквартирного будинку, яку
направити прокурору Миколаївської
області для додаткової перевірки та
надання правової оцінки відповідно до
законодавства.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмавити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1)
на користь Державного бюджету України
решту судового збору в сумі 1545,50
гривень (одна тисяча п'ятсот сорок п'ять
грн. п'ятдесят коп.).

3. Апеляційна скарга на цю постанову
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання у повному
обсязі.

Суддя
В.В.Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України
постанова складена у повному обсязі
07.02.2014

Суддя
В.В. Біоносенко