Справа № 806/5116/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" лютого 2014 р.
Справа № 806/5116/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "10" грудня
2013 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Елсі А"
до Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
про визнання протиправними та
скасування рішень, стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Елсі А" звернулось з позовом, в
якому просило: визнати протиправними
та скасувати рішення Житомирської
митниці про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300498/2 від
03.07.2013р., №101060000/2013/300505/2 від 05.07.2013р., №
101060000/2013/300508/2 від 05.07.2013р.; визнати
протиправними та скасувати картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, транспортних засобів через
митний кордон України №101060000/2013/00598 від
03.07.2013р., №101060000/2013/00606 від 05.07.2013р.,
№101060000/2013/00608 від 05 липня 2013 р.; стягнути
з Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області на користь ТОВ
"Елсі А" митні платежі (митний збір та
податок на додану вартість) у розмірі
37239,88 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано рішення
Житомирської митниці про коригування
митної вартості товарів №101060000/2013/300498/2
від 03 липня 2013 року, №101060000//2 від 05
липня 2013 року, №101060000/2013/300508/2 від 05
липня 2013 року, та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України №101060000/2013/00598 від 03 липня
2013 року, №101060000/2013/00606 від 05 липня 2013
року, №101060000/2013/00608 від 05 липня 2013 року. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Відшкодовано з Державного
бюджету України на користь ТОВ "Елсі А"
сплачений судовий збір в сумі 206,46 грн.

Не погоджуючись з даною постановою
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині скасування рішень
про коригування митної вартості від
03.07.2013 року №101060000/2013/300498/2, від 05.03.2013р.
№101060000/2013/300508/2, від 05.07.2013р.
№101060000//2, карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України №101060000/2013/00598 від
03.07.2013р., №101060000/2013/00606 від 05.07.2013р.,
№101060000/2013/00608 від 05.07.2013р.

Представник митниці підтримав
апеляційну скаргу.

Представник товариства не визнав
апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2012р. між ТОВ
"Елсі А" та ТОВ "ІТС ЕХІМ" (Чехія)
укладено контракт №CZ2012IE15/UA (а.с.44-46)
щодо поставки товару (обладнання для
заняття спортом, а також аксесуари,
комплектуючі та приладдя до вказаного
обладнання в асортименті, також
спортивні речі, одяг, аксесуари та інші
предмети для заняття спортом в
асортименті) згідно додатків до цього
Контракту. Пунктами 2.2. та 2.3. Контракту
№CZ2012IE15/UA від 16.07.2012р. визначено, що ціни
узгоджуються в додатках до даного
Контракту, які є невід'ємною частиною
даного Контракту. Ціни встановлюються
на умові EXW Прага Чеська Республіка,
згідно Іncoterms 2010. Вартість і об'єм Товару
у кожному окремому випадку вказується
в відповідних додатках до даного
Контракту.

11.09.2012Р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Елсі А" та "Beijing Edifier
Electronic Trade Co.LTD" (Гонконг) укладено
контракт № НК01682 (а.с. 28-30) щодо поставки
товару (обладнання для заняття спортом,
а також аксесуари, комплектуючі та
приладдя до вказаного обладнання в
асортименті, також спортивні речі,
одяг, аксесуари та інші предмети для
заняття спортом в асортименті) згідно
додатків до цього Контракту.
Відповідно до пунктів 2.2. та 2.3.
Контракту № НК01682 від 11.09.2012р. ціни
узгоджуються в додатках до даного
Контракту, які є невід'ємною частиною
даного Контракту. Ціни встановлюються
згідно Іncoterms 2010. Вартість і об'єм Товару
у кожному окремому випадку вказується
в відповідних додатках до даного
Контракту.

Позивачем з метою митного оформлення
товарів до Житомирської митниці подані
митні декларації №101060000/2013/010981 від
03.07.2013р., №101060000/2013/011139 від 05.07.2013р.,
№101060000/2013/011130 від 05.07.2013р., в яких
задекларовано товар (інвентар та
приладдя для занять фізкультурою,
гімнастикою або атлетикою, інвентар та
обладнання для настільного тенісу).
Митна вартість товарів
встановлювалась позивачем в митних
деклараціях за основним методом
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту), щодо товарів які
імпортуються.

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару відповідно до методу
визначення митної вартості позивачем
були надані документи за переліком
передбаченим ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України.

03 липня 2013 року Житомирською митницею
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №
101060000/2013/300498/2, в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00598 від 03 липня 2013 року.

05 липня 2013 р. Житомирською митницею
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №
101060000/2013/300505/2, в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00606 від 05 липня 2013 р.

05 липня 2013 р. Житомирською митницею
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №
101060000/2013/300508/2, в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00608 від 05 липня 2013 р.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
митний орган, приймаючи рішення про
коригування митної вартості
імпортованого позивачем товару за
резервним методом у розмірі не вказав,
яким чином митна вартість товару була
визначена саме в такому розмірі, які
складові вплинули на формування такої
вартості, та не навів жодних
розрахунків, за якими митним органом
було визначено таку вартість товару,
проте як позивачем при митному
оформленні товарів були надані
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товару за ціною
договору. Посилання Житомирської
митниці при застосуванні резервного
методу на раніше визнаних (визначених)
митними органами вартостях на основі
таких митних декларацій є
безпідставними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 52 Митного
кодексу України заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Частиною 2 ст. 53 Кодексу встановлений
вичерпний перелік документів, які
підтверджують заявлену митну вартість
товарів, а саме: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, відповідно до
ст. 57 Митного кодексу України,
здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не
визначається згідно із положеннями
цієї статті на підставі: ціни товарів
українського походження на
внутрішньому ринку України; системи,
яка передбачає прийняття для митних
цілей вищої з двох альтернативних
вартостей; ціни товарів на
внутрішньому ринку країни-експортера;
вартості виробництва, іншої, ніж
обчислена вартість, визначена для
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів відповідно до положень статті
63 цього Кодексу; ціни товарів, що
поставляються з країни-експортера до
третіх країн; мінімальної митної
вартості; довільної чи фіктивної
вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується
органом доходів і зборів, він на вимогу
декларанта або уповноваженої ним особи
зобов'язаний письмово поінформувати їх
про митну вартість, визначену
відповідно до положень цієї статті, та
про використаний при цьому метод.

Враховуючи наведене, митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу
України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті
(документи, що підтверджують митну
вартість), містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи. В
силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Враховуючи наведене, орган доходів і
зборів має право витребувати додаткові
документи лише у випадку виявлення
обставин, що свідчать про розбіжності,
наявні ознаки підробки поданих на
підтвердження митної вартості
документів або такі документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів і не
має права витребувати інших
документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у
запитах відповідача щодо надання
позивачем додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товарів відсутні посилання на
обставини, передбачені ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України, зокрема, у зв'язку з
чим необхідно надати висновок про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями. Крім того, у запитах не
вказано на жодні розбіжності або
ознаки підробки в наданих декларантом
(позивачем) документах при
підтвердженні митної вартості.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 55
Митного кодексу України, прийняте
митним органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, з поміж іншого має містити:
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано.

Так, зі змісту оскаржуваних рішень про
коригування митної вартості товарів
вбачається, що єдиною підставою для
прийняття такого рішення, було
невизнання відповідачем заявленої
позивачем митної вартості, а також
неможливості на думку відповідача
використання основного методу
визначення митної вартості.

Частиною 1 статті 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:

1)немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Відповідно до частини 10 цієї статті при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: комісійні
та брокерська винагорода, за винятком
комісійних за закупівлю, що є платою
покупця своєму агентові за надання
послуг, пов'язаних із представництвом
його інтересів за кордоном для
закупівлі оцінюваних товарів; вартість
ящиків тари (контейнерів), в яку
упаковано товар, або іншої упаковки, що
для митних цілей вважаються єдиним
цілим з відповідними товарами;
вартість упаковки або вартість
пакувальних матеріалів та робіт,
пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: сировини,
матеріалів, деталей, напівфабрикатів,
комплектувальних виробів тощо, які
увійшли до складу оцінюваних товарів;
інструментів, штампів, шаблонів та
аналогічних предметів, використаних у
процесі виробництва оцінюваних
товарів; матеріалів, витрачених у
процесі виробництва оцінюваних
товарів (мастильні матеріали, паливо
тощо); інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються прав на
літературні та художні твори, винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
торговельні марки та інші об'єкти права
інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення
(тиражування) оцінюваних товарів в
Україні не повинні додаватися до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку
роялті та ліцензійних платежів
визначається Кабінетом Міністрів
України;

4) відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця;

5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

6) витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Правовідносини щодо повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
регулюються правовими нормами Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затверджений наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року №618, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року, із змінами та доповненнями
(надалі Порядок 618), та Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затверджено наказом
Державного казначейства України від
10.12.2002 р. № 226 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 25.12.2002 р.,
із змінами та доповненнями (надалі -
Порядок 226).

Відповідно до Порядку 618, для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником та
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. За результатами такого
звернення готується відповідний
висновок про надмірність платежів, їх
відображення в митних деклараціях,
митних квитанціях, Картці-особового
рахунку платника, тощо.

Враховуючи наведене, відповідно до
вимог Порядку 618 та Порядку 226
повернення надмірно сплачених
платежів можливо при наявності
наступних чинників: наявність факту
надмірної сплати коштів, звернення
платника до відповідного митного
органу та подання митниці разом із
зазначеним пакетом документів.

При цьому, вказаними нормативно -
правовим актами визначений також
механізм безпосереднього повернення
таких коштів.

Зазначене свідчить про наявність
чіткого нормативно-правового
врегулювання дій саме відповідача, як
митного органу, щодо повернення
надмірно сплачених митних платежів та
їх обов'язкове відображення в цілого
ряду митних документах (митних
деклараціях, митних квитанціях,
Картці-особового рахунку платника,
тощо), які можуть бути вчинені саме
митним органом, а не судом чи іншим
державним органом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "10" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення
виготовлено 17 лютого 2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Елсі А"
бульвар Ромена Ролана,13-В,м.Київ,03170

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000 Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
Бульвар Новий,5,м.Житомир,10008