Справа № 2а-4722/11/0170/16
Суддя: Ольшанська Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2014 року м. Сімферополь Справа
№2а-4722/11/0170/16

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Ольшанської Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, за участю секретаря
судового засідання Сидельової М.В.,
представників позивача- ОСОБА_11,
ОСОБА_1, представника третьої особи-
ОСОБА_10, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Виконкому Сімферопольської
міської ради, Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору з боку
відповідача- ОСОБА_4.

про визнання недійсними сертифікату,
акту та свідоцтва, визнання незаконним
та скасування рішення,

Обставини справи:ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до Виконкому
Сімферопольської міської ради,
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим, КРП "Сімферопольське міжміське
бюро реєстрації та технічної
інвентаризації", в якому просив визнати
незаконним та скасувати сертифікат
відповідності №КР 000467 від 29.07.2010 року,
виданий Інспекцією ДАБК в АР Крим на
ім'я ОСОБА_4 на реконструювання
належного на праві власності житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі акту
готовності об'єкта до експлуатації від
21.04.10 року на ім'я ОСОБА_5; визнання
незаконним та скасування рішення
Сімферопольського виконавчого
комітету № 2239 від 26.08.10 року "Про
оформлення права приватної власності
на житловій будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5, і
зобов'язати КРП СМБРТІ скасувати
реєстрацію права приватної власності
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
власності.

Представники позивача у судовому
засіданні, яке відбулось 18.02.2014,
наполягали на задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце його проведення повідомлені
належним чином.

Представник третьої особи заперечував
проти задоволення адміністративного
позову.

Вислухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, розглянувши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно частини 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Позивачем оскаржується акт
індивідуальної дії - сертифікат
відповідності, виданий Інспекцією ДАБК
в АР Крим 29.07.2010, рішення
Сімферопольської міської ради від
26.08.2010.

На час прийняття вказаний актів діяв
Закон України "Про планування і
забудову територій" від 20.04.2000 №1699-Ш,
яким були встановлені правові та
організаційні основи планування,
забудови та іншого використання
територій і спрямований на
забезпечення сталого розвитку
населених пунктів з урахуванням
громадських і приватних інтересів.

Статтею 30-1 вказаного Закону було
встановлено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється на підставі
сертифіката відповідності, який
видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю з
урахуванням частини четвертої цієї
статті.

Сертифікат відповідності - документ, що
засвідчує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Для одержання сертифіката
відповідності замовник або
уповноважена ним особа подає до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка надала дозвіл на виконання
будівельних робіт, письмову заяву, до
якої додаються:

проектна документація на будівництво
об'єкта, погоджена та затверджена в
установленому законодавством порядку;

акт готовності об'єкта до експлуатації,
підписаний генпроектувальною та
генпідрядною організаціями,
субпідрядними організаціями, що
здійснювали будівництво,
генпроектувальною організацією,
замовником, страховою компанією (якщо
об'єкт застрахований).

Окремо стаття 30-1 передбачає підстави
для відмови у видачі сертифіката
відповідності. Це:

неподання документів, необхідних для
прийняття рішення про видачу
сертифіката відповідності;

виявлення недостовірних відомостей у
поданих документах;

невідповідність об'єкта погодженій та
затвердженій проектній документації
на будівництво цього об'єкта та вимогам
державних будівельних норм, стандартів
і правил.

21.04.2010 комісією у складі замовника
ОСОБА_4, проектувальника - ОСОБА_6, за
погодженням голови Київської районної
ради м. Сімферополя Маленко Н.Ф.,
головного державного санітарного
лікаря м. Сімферополя Гончаренка О.В.,
головного державного інспектора з
пожежного нагляду м. Сімферополя ГУ МНС
України АР Крим Середа І.О., був
складений акт готовності до
експлуатації об'єкту - реконструкція
двоповерхового житлового будинку з
мансардою, тамбуром, добудовою та
навісом по АДРЕСА_1.

29.07.2010 Інспекцією ДАБК в АР Крим виданий
сертифікат відповідності №КР000467.

Виконавчим комітетом Сімферопольської
міської ради 26.08.2010 прийнято рішення
№2239 "Про оформлення права приватної
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_4".

Позивач ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1, що межує із
земельною ділянкою ОСОБА_4 На земельній
ділянці ОСОБА_2 знаходиться житловий
будинок з господарсько-побутовими
спорудами.

Позивач вважає, що до подання
документів для оформлення сертифікату
відповідності ОСОБА_4 були внесені
недостовірні відомості, об'єкт
збудований з порушеннями державних
будівельних норм, стандартів і правил.

За висновками експертиз від 16.04.2007,
31.07.2009 встановлено порушення ДБН 360-92 в
частині протипожежних розривів між
будинками, СНіП 2-7-81 в частині побудови
фундаменту. На думку позивача,
зазначені обставини створюють погрозу
його проживання у суміжному
домоволодінні.

Відповідно до статті 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За частиною 1 статті 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

03.02.2010 Київським районним судом м.
Сімферополя по справі №2а-658/10 був
задоволений позов ОСОБА_4 до Інспекції
ДАБК в АР Крим про зобов'язання
прийняти об'єкт до експлуатації.

Судовим рішенням від 03.02.2010
встановлено, що ОСОБА_4 була проведена
реконструкція домоволодіння на
підставі проекту №06.118-АР, розробленого
фірмою "Рапід", узгодженого районним
відділом архітектури, міською
санітарно-епідеміологічною станцією,
ГУ МНС України в АР Крим, при цьому
права суміжних співвласників порушені
не були. Проект переобладнаного
житлового будинку виконаний
відповідно до вимог ДБН В.2.2.-15-2005 і
згідно Правилам пожежної безпеки в
Україні, що підтверджується технічним
висновком про стан конструкцій №3284-ТЗ.

28.07.2010 по справі №2а-658/2010 виданий
виконавчий лист.

Після отримання виконавчого листа за
судовим рішенням, що набуло законної
сили, 29.07.2010 ОСОБА_4 звернулась до
Інспекції ДАБК із заявою про видачу
сертифіката відповідності.

29.07.2010 Інспекцією ДАБК в АР Крим
складений акт підсумкової перевірки
відповідності збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних
норма і правил та готовності його до
експлуатації. За висновками акту
збудований об'єкт відповідає проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
та готов до експлуатації.

Судом встановлено, що рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду АР Крим від
09.11.2010 по справі №22-ц-24481/10, яке залишено
без зміни ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 06.06.2011, зазначено, що
формальне заперечення проти забудови
суміжного землекористувача не є
підставою для заборони будівництва,
якщо не здобуто доказів порушення
інтересів цієї особи та по справі не
здобуто ніяких даних про порушення
норм інсоляції будинку ОСОБА_2, або про
створення загрози обвалу спірної
споруди.

Крім того, вказаними рішеннями
зазначено, що ОСОБА_4 збудувала спірний
будинок на земельній ділянці, що
відведена їй у власність для цієї мети,
здала його в експлуатацію на підставі
затвердженого проекту.

Також судом встановлено, що постановою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014 по
справі №2а-658/10/0109 розглянути питання
відповідності наданих ОСОБА_4
документів для отримання сертифікату
відповідності вимогам Закону та
підтверджено правомірність позовних
вимог ОСОБА_4 до Інспекції ДАБК в АР
Крим про зобов'язання прийняти об'єкт в
експлуатацію.

Частина 1 статті 72 КАС України вказує,
що обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З наведеного вбачається, що станом на
момент вирішення спору по суті
відсутній факт порушеного права
позивача з боку Інспекції ДАБК в АР
Крим.

За, діючим станом на серпень 2010 року,
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, що було затверджено наказом
Мінюсту України від 07.02.2002 №7/5, та
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445,
оформлення права власності на нерухоме
майно проводилося з видачею свідоцтва
про право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Оскільки наведеними вище судовими
рішеннями та матеріалами справи
підтверджена наявність в ОСОБА_4
державного акту на право власності на
земельну ділянку та сертифікату
відповідності закінченого
будівництвом об'єкту, суд вважає, що
позивачем не доведена протиправність
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради від
26.08.2010 №2239.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить висновків про відмову в
задоволення позовних вимог.

Під час судового засідання, яке
відбулось 18.02.2014 були оголошені вступна
та резолютивна частини постанови.
Відповідно до статті 163 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанову складено 24.02.2014.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Т.С. Ольшанська