Справа № 809/296/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р.
Справа № 809/296/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноліт-Люкс»

про стягнення податкового боргу в сумі
8840,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2013 року державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася з адміністративним
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноліт-Люкс»
(надалі - відповідач) про стягнення
податкового боргу в сумі 10030,00 грн.

17.02.2014 року позивач подав на адресу суду
заяву про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої податковий борг
відповідача становить 8840,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог статті 67
Конституції України та підпункту 16.1.4
пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу
України заборгував сплату до бюджету
податку на прибуток підприємства на
загальну суму 8840,00 грн.

Представник позивача на адресу суду
подав клопотання про розгляд справи в
письмовому провадженні. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. Просив
позов задовольнити повністю.

Направлена на адресу відповідача
поштова кореспонденція повернулася до
суду з відміткою «підприємство
відсутнє» (а.с. 44). Відповідно до частини
11 статті 35 КАС України розписку про
одержання повістки (повістку у разі
неможливості вручити її адресату чи
відмови адресата її одержати) належить
негайно повернути до
адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Тому, суд вважає, що відповідач
був належно повідомлений про дату, час
і місце судового розгляду справи.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Моноліт-Люкс» (ідентифікаційний код в
ЄДР - 33162254) 07.10.2004 року зареєстроване як
юридична особа за адресою: вул.
Дністровська, буд. 16А, м.
Івано-Франківськ, 76018, що
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
17.02.2014 року за №18183040 (а.с. 5-7, 50-52).

Відповідач взятий на облік як платник
податків державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
ДПІ у м. Івано-Франківську). На момент
розгляду справи судом перебуває на
податковому обліку і є платником
податків, зборів та інших обов'язкових
платежів, установлених законом.

Податковим органом проведені
камеральні перевірки податкової
звітності відповідача, за результатами
яких складені акти від 11.05.2011 року за
№2737/15-1/33162254, від 27.09.2011 року за
№8158/15-1/33162254, від 16.03.2012 року за
№535/15-1/33162254 та від 14.03.2013 року за
№2114/15-1/33162254 (а.с. 12, 14, 17,20).

На підставі вказаних актів винесені
податкові повідомлення-рішення від
11.05.2011 року за №/0, від 27.09.2011 року
за №, від 16.03.2012 року за № та
від 14.03.2013 року за №, котрим на
відповідача покладені податкові
зобов'язання зі сплати штрафних
(фінансових) санкцій в сумах 680,00 грн.,
2040,00 грн., 2040,00 грн. та 4080,00 грн.,
відповідно, за неподання податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємства за І квартал, півріччя, 3
квартали 2010 року, 2010 рік, І, ІІ, ІІ-ІІІ,
ІІ-ІV квартали 2011 року, І квартал,
півріччя, 3 квартали 2012 року та 2012 рік.
Вказані податкові
повідомлення-рішення були направлені
відповідачу, однак податкові
зобов'язання ним сплачені не були (а.с.
13, 15-16, 18-19, 21-22).

У зв'язку з наявністю податкового боргу
до бюджету в попередні звітні
податкові періоди, ДПІ у м.
Івано-Франківську на виконання вимог
податкового законодавства виставила
податкові вимоги форми «Ю1» від
14.07.2006року за №1/1875 на суму 185355,99 грн. та
форми «Ю2» від 21.08.2006 року за №2/2150 на
суму 179005,36 грн. Вищевказані вимоги
направлена відповідачу, однак ним
виконані не були (а.с. 23-24).

Податковий борг відповідача перед
бюджетом підтверджується дослідженими
судом обліковою карткою платника
податку, довідками ДПІ у м.
Івано-Франківську від 22.11.2013 року, від
20.01.2014 року, довідкою-розрахунком та
станом на момент розгляду даної справи
судом становить 8840,00 грн. (а.с. 25-27, 47).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів, з
01.01.2011 року, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно підпунктів 14.1.175 пункту 16.1
статті 16 Кодексу податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 Кодексу
встановлено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Кодексу, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Згідно пункту 120.1 статті 120 кодексу
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення, -
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Отже, суд дійшов висновку, що податкові
зобов'язання відповідача з податку на
прибуток підприємства на загальну суму
8840,00 грн., які ним не сплачені,
являються його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
бюджетом зі сплати податку на прибуток
підприємства станом на момент розгляду
справи судом становить 8840,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Заборгованість станом на день розгляду
справи не погашена, а тому підлягає
стягненню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
правомірні та обґрунтовані, тому позов
слід задовольнити повністю.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноліт-Люкс»
(ідентифікаційний код в ЄДР - 33162254)
податковий борг в сумі 8840 (вісім тисяч
вісімсот сорок) грн. 00 коп. з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують дане товариство та за
рахунок готівки, що йому належить.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Ю.О. Бобров

Постанова складена в повному обсязі о
16:50 год. 17.02.2014 року.