Справа № 805/1985/14
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.
Справа №805/1985/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Железняк
Ю.О.,

з участю представника позивача
Левченко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області до відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції,
третя особа ОСОБА_2, про визнання
неправомірною бездіяльності,

в с т а н о в
и в :

У лютому 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в місті Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області звернулося до суду з вказаним
адміністративним позовом, в якому
зазначало, зокрема, що 01 квітня 2013 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції на підставі рішення
про застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», від 30 січня 2013
року №186, прийнятого щодо фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, відкрито
виконавче провадження.

03 лютого 2014 року органом Пенсійного
фонду України проведено ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
за результатами чого в той же день
складено протокол ознайомлення зі
станом реалізації виконавчого
провадження, яким встановлено, що
заборгованість з боржника не стягнута.

Позивач вважав, що відповідач вчинив
бездіяльність, чим порушив вимоги ч. 2
ст. 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу», ст.ст. 11, 30 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з чим просив:

- визнати неправомірною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції при виконанні
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області від 30 січня 2013 року №186 про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних
санкцій за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», на суму 170 грн.;

- зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції
провести відповідну перевірку
майнового стану боржника за місцем
проживання та здійснення
господарської діяльності, у разі
наявності майна накласти арешт на
майно боржника в межах суми стягнення,
виконавчого збору та можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій з виконання
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області від 30 січня 2013 року №186 про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних
санкцій на суму 170 грн.; звернути
стягнення на заробітну плату боржника;

- зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції
вжити дієві заходи з примусового
виконання вказаного рішення
Управління Пенсійного фонду України в
місті Артемівську та Артемівському
районі Донецької області.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року позов щодо всіх позовних вимог про
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції
вчинити дії залишено без розгляду.

Відповідач подав заперечення проти
позову, в яких зазначав, що на
примусовому виконані у відділі
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції перебувало
виконавче провадження з примусового
виконання рішення про застосування
штрафних санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 30 січня 2013
року №186, прийнятої щодо фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 В межах
виконавчого провадження здійснені
відповідні запити, на які отримані
певні відповіді, винесені відповідні
постанови, направлені виклики до
боржника. Також встановлено, що боржник
працює та отримує заробітну плату у
приватного підприємця ОСОБА_3, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, тобто
в Київському районі міста Донецька; у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення. У зв'язку з цим
виконавче провадження було закінчено,
а виконавчий документ направлено до
іншого органу державної виконавчої
служби за належністю за місцем
отримання боржником заробітної плати
для виконання. Просив розглядати
справу у відсутність його представника
та в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином.
Причин неявки суду не повідомила, заяв
про відкладення розгляду справи не
надсилала.

Враховуючи наведене суд вирішує справу
на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції від 01 квітня 2013 року
відкрито виконавче провадження ВП
№37327633 з примусового виконання рішення
Управління Пенсійного фонду України в
місті Артемівську та Артемівському
районі Донецької області від 30 січня 2013
року №186 про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних
санкцій за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», на суму 170 грн.

12 червня 2013 року на адресу боржника
направлено виклик державного
виконавця.

16 серпня 2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції направлено запити
до відповідного ВРЕР при Управлінні
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області,
Управління Пенсійного фонду України в
місті Артемівську та Артемівському
районі Донецької області, відділу
Держземагенства у місті Артемівську
Донецької області, Державної інспекції
сільського господарства у Донецькій
області.

13 січня 2014 року державним виконавцем
направлені повторні запити до вказаних
органів та запит до Артемівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

На вказані запити отримано відповіді:
від 25 вересня 2013 року - про відсутність
зареєстрованих на боржника
транспортних засобів, від 22 серпня 2013
року, 30 січня 2014 року та від 10 лютого 2014
року - про відсутність зареєстрованої
на боржника земельної ділянки, від 14
січня 2014 року - про відсутність
відомостей про доходи боржника, від 09
вересня 2013 року, 09 жовтня 2013 року, 28
листопада 2013 року та від 04 лютого 2014
року, 11 лютого 2014 року - про те, що
боржник працює у приватного підприємця
ОСОБА_3 Також від позивача отримано
інформацію про те, що боржник не є
отримувачем пенсії.

13 листопада 2013 року державним
виконавцем здійснений вихід за місцем
проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1,
84500, за результатом чого встановлено те,
що боржник за вказаною адресою не
проживає, про що складено відповідний
акт.

13 січня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про привід боржника
через органи внутрішніх справ, в якій
допущено описку щодо адреси проживання
боржника.

31 січня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про привід боржника
через органи внутрішніх справ
(зазначено вірну адресу боржника), яку
надіслано до Артемівського МВ
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області для виконання.

03 лютого 2014 року вказану постанову
повторно надіслано до Артемівського МВ
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області для виконання.

03 лютого 2014 року державним виконавцем
складено акт, яким встановлено, що
боржник працює та отримує заробітну
плату у приватного підприємця ОСОБА_3,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
тобто в Київському районі міста
Донецька; у боржника відсутнє майно, на
яке може бути звернуто стягнення. У
зв'язку з цим виконавчий документ
необхідно направити за належністю за
місцем отримання боржником заробітної
плати для виконання.

03 лютого 2014 року органом Пенсійного
фонду України проведено ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
за результатами чого в той же день
складено протокол ознайомлення зі
станом реалізації виконавчого
провадження, яким встановлено, що
заборгованість з боржника не стягнута.

Вважаючи, що державним виконавцем
допущено бездіяльність, орган
Пенсійного фонду України звернувся до
суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що 13 лютого 2014
року державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» (направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу державної виконавчої служби),
яку разом з виконавчим документом та
іншими документами направлено на
адресу відділу державної виконавчої
служби Київського районного
управління юстиції міста Донецька.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу» визначено,
що завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Заходи примусового виконання рішень
визначені ст. 32 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії протягом шести місяців з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Вказаний строк на день ознайомлення
позивача з виконавчим провадженням і
на день розгляду судом даної справи
відповідачем не порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», яка
визначає обов'язки і права державних
виконавців, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідач використав надані йому
права відповідно до закону і вчинив
можливі на час вчинення передбачені
законом дії щодо виконання виконавчого
документу, зокрема: з метою захисту
інтересів стягувача для одержання від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідних
для проведення виконавчих дій
пояснень, довідок та іншої інформації
направив відповідні запити; викликав
фізичну особу з приводу виконавчого
документу, що знаходиться у
виконавчому провадженні, і через
неявку боржника виніс постанову про
його привід через органи внутрішніх
справ (п.п. 3, 11 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Строк проведення виконавчих дій (на час
перебування виконавчого документа у
відповідача) закінчився, між тим з
огляду на досліджені в судовому
засіданні докази суд приходить до
висновку про те, що правові підстави
для визнання дій відповідача
бездіяльністю - відсутні.

Крім того, державним виконавцем
встановлено, що у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, і боржник працює та отримує
заробітну плату у приватного
підприємця, який знаходиться у
Київському районі міста Донецька. У
зв'язку з цим 13 лютого 2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження»
(направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби), яку разом з
виконавчим документом та іншими
документами направлено на адресу
відділу державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції міста Донецька за належністю.

Керуючись статтями 160, 23, 94, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н
о в и в :

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в місті
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області до відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції,
третя особа ОСОБА_2, про визнання
неправомірною бездіяльності
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 КАС України,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 20
лютого 2014 року.

Суддя
Логойда Т. В.