Справа № 2а-3987/11/0970
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа №
21965/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Веста-Електро» до Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року позивач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Веста-Електро»
звернулось з позовом до
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, в якому просило
визнати протиправним і скасувати
рішення виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 15.11.2011 року №416.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
грудня 2011 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Виконавчої дирекції Івано-
Франківського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 416
від 15.08.2011 року в частині застосування
до ТОВ «Веста-Електро» фінансової
санкції (штрафу) в розмірі 2641,59 грн. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що згідно табелю
робочого часу за четвертий квартал 2009
року, виданого СПД ОСОБА_1, робочий час
ОСОБА_2 протягом грудня 2009 року складав
8 годин в день. Таку ж кількість годин в
день протягом грудня 2009 року ОСОБА_2
пропрацювала за сумісництвом
менеджером на ТОВ «Веста-Електро», що
суд вважає неможливим з врахуванням
вимог ст.50 КЗпП України, які вказують на
те, що нормальна тривалість робочого
часу працівників не може перевищувати
40 годин на тиждень.

З копії звіту про нараховані внески,
перерахування та витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
2009 рік видно, що заробітна плата ОСОБА_2
до нього не включена, а страхові внески
до Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності не
сплачувалися.

Суд першої інстанції вважає
безпідставними посилання представника
позивача на допущення помилки щодо не
включення до вказаного звіту за 2009 рік
заробітної плати ОСОБА_2 та несплати
страхових внесків до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а також невключення
ОСОБА_2 до відомості за грудень 2009 року
по розрахунку за заробітною платою,
оскільки повідомлення відповідним
органам Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності про
такі помилки позивачем не
направлялися. Крім того, посилання
представника позивача спростовується
інформацією органів Пенсійного фонду
України з бази даних системи
персоніфікованого обліку по ТОВ
«Веста-Електро» щодо ОСОБА_2, згідно
якої така інформація за 2009 рік
відсутня.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до висновку, що нарахування
заробітної плати ОСОБА_2 за грудень 2009
року позивачем проводилося заднім
числом з метою одержання вказаним
працівником допомоги по вагітності та
пологах.

Крім того, суд першої інстанції звертає
увагу на те, що позивачем допущено
порушення в січні 2010 року, тому
відповідач застосовуючи 15.08.2011 року до
позивача адміністративно-господарські
санкції у вигляді штрафу пропустив
строк їх застосування, з огляду на
положення ст. 250 ГК. Таким чином,
оскаржуване рішення в частині
застосування штрафу в розмірі 2641,59 грн.
є безпідставним.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Івано-Франківське обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2011
року та прийняти нове рішення, яким
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
повернення неправомірно витрачених
коштів Фонду та сплата фінансових
(штрафних) санкцій за порушення порядку
використання цих коштів не є сплатою до
відповідного бюджету, а тому не є
адміністративно-господарським штрафом
у розумінні ст. 241 Господарського
кодексу України.

Застосування до страхувальника
штрафної санкції було здійснене
виключно за порушення законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовю втратою працездатності, та
на виконання закону Закону №2240-ІІІ, а
не за порушення «правил здійснення
господарської діяльності».

Апелянт зазначає, шо відповідно до ст. 30
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням» до
страхувальника була застосована
штрафна санкція у розмірі 50 відсотків
за порушення порядку використання
страхових коштів. Зазначена штрафна
санкція не є
адміністративно-господарською
санкцією, строк давності для
застосування якої встановлений у ст. 250
Господарського кодексу України.

Вважає, що застосування судом першої
інстанції ч.1 ст. 250 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності, є
необгрунтованим, суперечать нормам
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням».

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 23 листопада 2005
року виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Веста-Електро»
зареєстроване як юридична особа, що
стверджується виданою Головним
управлінням статистики в
Івано-Франківській області довідкою з
ЄДРПОУ № 024814 від 02.04.2008 року. Позивач
зареєстрований у Івано-Франківській
міській виконавчій дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності як платник страхових
внесків на соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності.

Виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у квітні 2011 року
проведено ревізію правильності
нарахування та використання ТОВ
«Веста-Електро» коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності за період з
01.01.2009 року по 31.12.2010 року, за
результатами якої складено Акт.

Під час проведення ревізії встановлено
порушення позивачем п.п.4, 5 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ № 1266 від
26.09.2001 року, при нарахуванні для оплати
листка непрацездатності працівника
ОСОБА_2 (виплата допомоги по вагітності
та пологах), які не дозволили прийняти
до зарахування витрати у сумі 5283,18 грн.
на посаді менеджера. Зокрема, ОСОБА_2
протягом грудня 2009 року працювала 8
годинний робочий тиждень в СПД ОСОБА_1
лікарем-стоматологом та за
сумісництвом на посаді менеджера в ТОВ
«Веста-Електро». Однак, на
підтвердження виконання ОСОБА_2 роботи
за сумісництвом відсутні будь-які
документи. Крім того, заробітна плата
ОСОБА_2 за грудень 2009 року нарахована та
виплачена їй лише 29.01.2010 року, хоча
іншим працівникам така нарахована і
виплачена в тому ж таки грудні місяці,
що засвідчує нарахування заробітної
плати заднім числом

15 серпня 2011 року за наслідками розгляду
вказаного акту ревізії прийнято
оспорюване рішення за №416, яким
визначено ТОВ «Веста-Електро»
зобов'язання щодо повернення до Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності 7924,77 грн. (в тому
числі 5283,18 грн. неприйнятих до
зарахування витрат та 2641,59 грн. за
фінансовими санкціями (штрафом).
Зазначене рішення оскаржувалось в
адміністративному порядку до
Виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, однак рішенням № 416 від
15.08.2011 року в задоволенні скарги
відмовлено.

Встановлено, що згідно копії трудового
договору від 02.01.2009 року, укладеного з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала лікарем
стоматологом. Даний факт
підтверджується копією трудового
договору, наявного в матеріалах справи.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 30.11.2009 року
та наказу №102 від 01.09.2009 року її з 01.12.2009
року прийнято для роботи по
сумісництву на посаду менеджера в ТОВ
«Веста-Електро». З 4 квітня 2010 року
ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв'язку з
непрацездатністю - вагітністю та
пологами, про що свідчить копія
первинного листка непрацездатності
серії АБТ № 180743 від 04.01.2010 року.

В процесі дослідження табеля робочого
часу за четвертий квартал 2009 року,
виданого СПД ОСОБА_1 встановлено, що
робочий час ОСОБА_2 протягом грудня 2009
року складав 8 годин на день. Таку ж
кількість годин на день протягом
грудня 2009 року ОСОБА_2 пропрацювала за
сумісництвом менеджером на ТОВ
«Веста-Електро».

З поданої суду копії звіту про
нараховані внески, перерахування та
витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
2009 рік видно, що заробітна плата ОСОБА_2
до нього не включена, а страхові внески
до Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності не
сплачувалися. Ці дані знайшли своє
відображення в аналогічному звіті за
перший квартал 2010 року.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України. Це право
виникає з настанням страхового випадку
в період роботи (включаючи час
випробовування і день звільнення), якщо
інше не передбачено законом.

Статтею 38 Закону визначено умови
надання та тривалість виплати допомоги
по вагітності та пологах. Так, допомога
по вагітності та пологах надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яка
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами. Допомога по
вагітності та пологах застрахованій
особі виплачується за весь період
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами, тривалість якої становить 70
календарних до пологів і 56 (уразі
ускладнених пологів або народження
двох чи більше дітей) 70 календарних
днів після пологів. Розмір зазначеної
допомоги обчислюється сумарно та
надається застрахованій особі в
повному обсязі незалежно від кількості
днів фактично використаних до пологів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 вказаного Закону
підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а вразі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи.

З поданої суду копії звіту про
нараховані внески, перерахування та
витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
2009 рік видно, що заробітна плата ОСОБА_2
до нього не включена, а страхові внески
до Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності не
сплачувалися. Ці дані знайшли своє
відображення в аналогічному звіті за
перший квартал 2010 року.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(чинній на момент виникнення
правовідносин) Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені ст. 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Фонд
належить до цільових позабюджетних
страхових фондів.

Пунктом 5 частини 1 статті 27 Закону
(чинній на момент виникнення
правовідносин) визначено, що
страхувальник має право на додаткове
фінансування з коштів Фонду в разі
перевищення суми фактичних витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням.

Згідно з Інструкцією про порядок
надходження, обліку та витрачання
коштів Фонду, затвердженою постановою
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 26 червня 2001 року №16
(чинною на момент виникнення
правовідносин), якщо витрати, проведені
страхувальником - роботодавцем, за
звітний квартал перевищують
нараховану суму страхових внесків та
інших платежів, то різниця між сумою
витрат і сумою страхових внесків
зараховується в рахунок сплати
наступного кварталу. Якщо ж витрати не
можуть бути покриті страховими
внесками і в наступному кварталі, то
сума перевищення з урахуванням
очікуваного результату в наступному
кварталі відшкодовується
страхувальнику - роботодавцю органом
реєстрації після одержання від нього
звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий
квартал. Відшкодування страхувальнику
- роботодавцю суми перевищення над
сумою страхових внесків у випадках,
коли належна сума страхових внесків не
покриває витрат, може провадитись і до
одержання звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП
при обов'язковому поданні
довідки-розрахунку за підписом
керівника, головного бухгалтера,
завіреної печаткою підприємства.
Відшкодування здійснюється органом
Фонду шляхом перерахування
відповідних сум на поточний рахунок
страхувальника.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що фінансові санкції у вигляді штрафів,
визначені вищезазначеним Законом,
відносяться до
адміністративно-господарських
санкцій. А згідно ч.1 ст.250
Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

З акту перевірки від 27.07.2011 року видно,
що позивачем допущено порушення в
січні 2010 року і відповідач,
застосовуючи до позивача
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу, пропустив строк їх
застосування, у зв'язку з чим
оскаржуване рішення в частині
застосування штрафу в розмірі 2641, 59 грн.
слід визнати протиправним та
скасувати.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
правомірно задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веста-Електро» до
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення, а
доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2011
року у справі №2а-3987/11/0970 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веста-Електро» до
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 19.02.2014 року.