Справа № 1570/4106/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/81117/12

№ К/9991/81117/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Муравйова О.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27.09.2012

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012

у справі № 1570/4106/2012 Одеського окружного
адміністративного суду

за позовом Приватного акціонерного
товариства (ПАТ) «Кільце»

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
(ДПІ)

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.09.2012,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2012, позов задоволено: скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби №
від 04.05.2012.

У касаційній скарзі ДПІ у Київському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на
подання заперечень на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування
позивачу грошових зобов`язань з
податку на додану вартість згідно з
податковим повідомленням-рішенням, з
приводу правомірності якого виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки від
04.04.2012 № 267/22-34/5796400/22, про порушення
позивачем норм пунктів 198.3 та 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України (далі за
текстом - ПК), а саме: завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість на загальну суму 118200,00
грн. за період травень-серпень 2011 року,
що призвело до заниження на цю ж суму
податку на додану вартість, який
підлягає сплаті до Державного бюджету
України.

За наслідками перевірки відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.05.2012 №
про донарахування ПАТ «Кільце»
грошових зобов`язань з податку на
додану вартість у сумі 131501,00 грн., у тому
числі: 118200,00грн. - основний платіж та
13301,0000 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

У судовому процесі встановлено, що між
позивачем (покупець) та ТОВ «ТАВЕРС»
(постачальник) укладений договір №
05/11-П від 16.05.201111, за умовами якого
постачальник зобов'язується
поставляти та передавати окремими
партіями у власність покупця
товарно-матеріальні цінності (миючі
засоби, плитка, сантехнічні вироби,
канцелярські товари, жалюзі, фарба),
повне найменування, описання,
характеристика, кількість, ціна
одиниці, вартість та інші параметри
яких містяться у податкових накладних.
За наслідками виконання цього договору
ТОВ «ТАВЕРС» виписав позивачу накладні
на загальну суму 709200,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
118200,00 грн. ), а останній оплатив вартість
отриманого товару. На підставі
отриманих за наслідками виконання
цього договору видаткових та
податкових накладних, позивач відніс
суми податку на додану вартість у ціні
товарів до податкового кредиту
відповідних податкових періодів.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 ст. 198
ПК право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у платника
податку у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї
статті).

На підставі досліджених у судовому
процесі доказів, оцінка яким дана з
дотриманням норм ст. 86 КАС України, а
саме: копій податкових и видаткових
накладних № 74 від 31.05.2011, № 503 від 29.07.2001,
№ 431 від 30.06.2011, № 511 від 31.08.2011,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631, банківських виписок з
розрахункового рахунку за 28.09.2011, 13.10.2011,
07.11.2011 та 10.11.2011, договору
купівлі-продажу автомобіля № 514408/3453
від 14.12.2005, - суди попередніх інстанцій
встановили факт придбання позивачем
товару у ТОВ «ТАВЕРС»»,
транспортування товару власними
силами, і зробили відповідний
встановленим обставинам у справі та
правильному застосуванню наведених
норм матеріального права висновок про
правомірне формування позивачем
податкового кредиту за наслідками
операцій з придбання товарів. Такий
висновок зроблений судами з
врахуванням встановленого у судовому
процесі факту подальшого використання
позивачем отриманого від ТОВ «ТАВЕРС»
товару, на підтвердження якого
позивачем було надано копію свідоцтва
про право власності на нежитлові
будівлі від 17.07.2007, з якого вбачається,
що позивач є власником об'єкту,
розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Люстдорфська дорога,92/94 (а.с.82).

Крім того, суди дали правильну оцінку
акту перевірки ДПІ у Приморському
районі м. Одеси від 24.02.2012 №
523/23-5 «Про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ «ТАВЕРС» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за період
березень-листопад 2011 року» як такому,
що не відповідає пункту 6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА № 984 від 22.12.2010, оскільки зазначений
акт містить посилання тільки на
нікчемність правочинну між позивачем
та ТОВ «ТАВЕРС», проте не містить
посилання на конкретні порушення, із
зазначенням, в чому саме полягав намір
платника податків на безпідставне
одержання податкової вигоди.

Згідно із частиною 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, правильними є
висновки суду першої та апеляційної
інстанцій про недоведеність
податковим органом факту порушення
позивачем норм пунктів 198.3 та 198.6 ст. 198
ПК і , як наслідок, про скасування
податкового повідомлення-рішення від
04.05.2012 № .

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27.09.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська О.В. Муравйов