Справа № 813/25/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/25/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача Клака
Ю.Г., представника відповідача
Полянського В.Е., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Прокурора Кам'янка-Бузького району
Львівської області до Кам'янка-Бузької
міської ради Львівської області про
визнання протиправним та скасування
Прокурор Кам'янка-Бузького району
Львівської області звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кам'янка-Бузької міської ради
Львівської області про визнання
протиправним та скасування пункту 2
рішення № 1 від 26.11.2013 року «Про
звернення до Президента України
Віктора Януковича та Голови Верховної
Ради України Володимира Рибака щодо
підписання Угоди про асоціацію з
Європейським Союзом». В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що при
прийнятті вказаного рішення
Кам'янка-Бузька міська рада вийшла за
межі наданих їй повноважень.
Відповідно до вимог статті 19
Конституції України орган місцевого
самоврядування зобов'язаний діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Зазначено, що при
прийнятті спірного рішення відповідач
порушив зазначені вище конституційні
приписи та положення статтей 16, 22, 23, 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування», оскільки пунктом 2
спірного рішення було вирішено
питання, яке не віднесене до
компетенції ради.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
Просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив,
подав письмові заперечення на позовну
заяву. Зазначив, що пункт 2 рішення
міської ради, яким вирішено розмістити
прапор Європейського Союзу на
приміщенні міської ради поряд з
Державним прапором України є
виконанням волевиявлення громади
міста Кам'янка-Бузька, яка обрала
діючий склад ради. Вказав, що
відповідно до частини 2 статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування місцеві власті в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу. Тому спірний пункт
рішення відповідає положенням
Конституції України та Закону України
«Про місцеве самоврядування» і не
підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому
засіданні подані заперечення
підтримав. Вважав позовні вимоги
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення. Просив у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено,
що пунктом 2 рішення Кам'янка-Бузької
міської ради Львівської області № 1 від
26.11.2013 року «Про звернення до
Президента України Віктора Януковича
та Голови Верховної Ради України
Володимира Рибака щодо підписання
Угоди про асоціацію з Європейським
Союзом» вирішено на приміщенні міської
ради поряд з Державним прапором
України вивісити прапор Європейського
Союзу.

На підставі постанови про проведення
перевірки, прокуратурою
Кам'янка-Бузького району проведено
перевірку в порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
Кам'янка-Бузькій міській раді. В ході
перевірки встановлено, що пункт 2
рішення Кам'янка-Бузької міської ради
Львівської області № 1 від 26.11.2013 року
«Про звернення до Президента України
Віктора Януковича та Голови Верховної
Ради України Володимира Рибака щодо
підписання Угоди про асоціацію з
Європейським Союзом» суперечить
вимогам статті 19 Конституції України
та Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

За результатами перевірки в.о.
прокурора Кам'янка-Бузького району 19
грудня 2013 року внесено подання про
скасування рішення Кам'янка-Бузької
міської ради Львівської області № 1 від
26.11.2013 року «Про звернення до
Президента України Віктора Януковича
та Голови Верховної Ради України
Володимира Рибака щодо підписання
Угоди про асоціацію з Європейським
Союзом».

26 грудня 2013 року рішенням сесії
Кам'янка-Бузької міської ради подання
прокуратури Кам'янка-Бузького району
відхилено, а рішення залишено без змін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19
Закону України «Про прокуратуру» від
05.11.1991 року №1789-XII предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
зокрема, відповідність актів, що
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

Згідно зі статтею 23 цього Закону
прокурор має право внесення подань, які
є актами реагування на виявлені
порушення закону.

Відповідно до частини 5 цієї статті у
разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до статті 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
обов'язок представляти інтереси
держави у суді, у випадках передбачених
законом.

Згідно з статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» підставою представництва
у суді інтересів держави є: наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави. Однією із форм
представництва прокурором є звернення
до суду з позовами (заявами, поданнями).

Частиною 2 статті 60 КАС України
передбачено, що з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 2 статті 5 Конституції
України носієм суверенітету і єдиним
джерелом влади в Україні є народ. Народ
здійснює владу безпосередньо і через
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 7 Конституції
України в Україні визнається і
гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 140
Конституції України місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи (частина 3 статті 140 Конституції
України).

У пункті 4 рішення Конституційного Суду
України від 26.03.2002 року №6-рп/2002 у справі
за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону України
«Про статус депутатів місцевих Рад
народних депутатів» визначено, що
інституту місцевого самоврядування
властиві такі ознаки, як самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметами
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад. Перелік таких питань визначено
у Конституції України та Законі
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.
Конституція України передбачає, що
предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання місцевого
значення.

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

В статті 26 зазначеного Закону
міститься перелік питань, які
вирішуються сільськими, селищними,
міськими радами виключно на пленарних
засіданнях.

Згідно з пунктом 49 частини 1 статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» сільські,
селищні, міські ради на пленарних
засіданнях вирішують визначений
перелік питань, які віднесено до їх
виключної компетенції, серед яких
затвердження відповідно до закону
Положення про зміст, опис та порядок
використання символіки територіальної
громади.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
територіальні громади сіл, селищ, міст
можуть мати власну символіку (герб,
прапор тощо), яка відображає їх
історичні, культурні,
соціально-економічні та інші місцеві
особливості і традиції. Зміст, опис та
порядок використання символіки
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів і областей визначаються
відповідною радою згідно з законом.
Виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішується таке питання, як
затвердження відповідно до закону
Положення про зміст, опис та порядок
використання символіки територіальної
громади (п. 49 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Вказані статті не відносять ні до
загальної, ні до виключної компетенції
міських рад повноваження щодо розгляду
та вирішення питань встановлення
порядку використання державних
символів України та будь-яких інших
символік, крім місцевих.

Частиною 1 статті 65 Конституції України
гарантовано, що шанування державних
символів України є обов'язком громадян
України.

Відповідно до статті 20 Конституції
України Державний Прапор України є
державним символом України та являє
собою стяг із двох рівновеликих
горизонтальних смуг синього і жовтого
кольорів. Опис державних символів
України та порядок їх використання
встановлюються законом, що приймається
не менш як двома третинами від
конституційного складу Верховної Ради
України.

Статтею 23 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що на будинках, де працюють ради та їх
виконавчі комітети, піднімається
Державний Прапор України.

Встановлення на засіданні міської ради
порядку використання державного
символу України - Державного Прапору
України, шляхом вивішення поряд із ним
прапору Європейського Союзу, є
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки вирішення
вказаного питання Конституцією
України та іншими законами не
віднесено до відання місцевих рад.

Конституцією України та законами
України визначено інший порядок
вирішення зазначених питань.

Положення частини 2 статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, вказують, що органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають право вільно вирішувати
будь-яке питання місцевого значення,
яке не вилучене із сфери їхньої
компетенції і вирішення якого не
доручене жодному іншому органу.

Окрім того, відповідно до статті 3
Європейської хартії місцевого
самоврядування органи місцевого
самоврядування повинні діяти в рамках
закону.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Із системного аналізу наведених норм,
суд приходить до висновку, що
відповідач, приймаючи від імені
територіальної громади міста
Кам'янка-Бузька рішення № 1 від 26.11.2013
року, у пункті 2 вирішував питання, яке
не стосується життєдіяльності даної
територіальної громади та не належить
до його компетенції.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
та частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з пунктом 10 статті 59 Закону «Про
місцеве самоврядування в Україні» -
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно зі статтею 162 КАС України суд
вправі постановою визнати
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремі його положення,
дії чи бездіяльність і скасувати або
визнати нечинним рішення чи окремі
його положення.

Таким чином, прийнятий Кам'янка-Бузькою
міською радою пункт 2 рішення № 1 від
26.11.2013 року «Про звернення до
Президента України Віктора Януковича
та Голови Верховної Ради України
Володимира Рибака щодо підписання
Угоди про асоціацію з Європейським
Союзом» не відповідає вимогам статті 19
Конституції України та виходить за
межі повноважень, наданих міським
радам Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

Сукупність вищенаведених встановлених
обставин справи дає суду підстави
визнати позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними матеріалами справи, і
такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 2 рішення Кам'янка-Бузької
міської ради Львівської області № 1 від
26.11.2013 року «Про звернення до
Президента України Віктора Януковича
та Голови Верховної Ради України
Володимира Рибака щодо підписання
Угоди про асоціацію з Європейським
Союзом».

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 17
лютого 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська