Справа № 736/1783/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Корх О.І.
Суддя-доповідач: Костюк
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційні
скарги Відділу державної виконавчої
служби Корюківського районного
управління юстиції Чернігівської
області на постанову Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 25 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Відділу державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Чернігівської області про
визнання дій відповідача
протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року, позивач звернувся
до Корюківського районного суду
Чернігівської області з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Чернігівської області про
визнання дій відповідача
протиправними. Свої позовні вимоги
мотивував тим, що дії державного
виконавця не відповідають нормам
Закону України «Про виконавче
провадження». Вважає, що постанова
державного виконавця про повернення
виконавчого документу стягувачеві та
дії державного виконавця про не
вручення копії оскаржуваної постанови
позивачу протиправними.

Постановою Корюківського районного
суду Чернігівської області від 25
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною постанову
заступника начальника відділу -
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Баглай Г.А. від 21 лютого 2012 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Визнано протиправними дій заступника
начальника відділу - державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Корюківського
районного управління юстиції Баглай
Г.А. про невидачу ОСОБА_2 постанови від 21
лютого 2012 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві в
строки, передбачені ст.49 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Зобов'язано Відділ ДВС Корюківського
РУЮ Чернігівської області в трьох
денний строк, як це передбачено ЗУ «Про
виконавче провадження», відновити
виконавче провадження, яке було
відкрите на підставі виконавчого листа
№2-а-261 від 01 червня 2011 року про
зобов'язання боржника УПФ в
Корюківському районі здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату державної
пенсії у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
27 липня 2010 року по 03 лютого 2011 року, за
виключенням виплаченої основної та
додаткової пенсії за вказаний період.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Корюківського районного
суду від 03 лютого 2011 року було частково
задоволено позов ОСОБА_2 до УПФ в
Корюківському районі про зобов'язання
вчинити дії. Суд зобов'язав УПФ в
Корюківському районі провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату державної
пенсії у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру пенсії
за віком, визначеної ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 27 липня 2010
року по 03 лютого 2011 року, за виключенням
виплаченої основної та додаткової
пенсії за вказаний період.

На підставі вказаної постанови суду
позивачкою було отримано виконавчий
лист суду №2-а-261 від 01 червня 2011 року
про зобов'язання боржника УПФ в
Корюківському районі провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату державної
пенсії у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру пенсії
за віком, визначеної ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 27 липня 2010
року по 03 лютого 2011 року, за виключенням
виплаченої основної та додаткової
пенсії за вказаний період.

У вересні місяці 2011 року ОСОБА_2 надала
виконавчий лист №2-а-261 для примусового
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Корюківського
районного управління юстиції, написала
заяву про відкриття виконавчого
провадження. Постановою державного
виконавця від 20 вересня 2011 року було
відкрито виконавче провадження за
наданим позивачкою виконавчим листом
№2-а-261. Судове рішення державними
виконавцями тривалий час не
виконувалось.

12 листопада 2013 року батько позивачки
звернувся до Відділу державної
виконавчої служби Корюківського
районного управління юстиції і
поцікавився про хід виконання судового
рішення, але йому ніякої інформації не
надали, і позивачка змушена була
звернутися до адвоката. На запит
адвоката від 12.11.2013 року Відділом
державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції була видана письмова відповідь
за №03-39/03-13/4545/760 від 13.11.13 року, якою
проінформували адвоката, що
заступником начальника ВДВС
Корюківського РУЮ Баглай Г.А. винесена
постанова від 21.02.2012 року про
повернення виконавчого документа
№2-а-261 стягувачеві, до відповіді
надавалась копія постанови та
інформувалось, що виконавчий лист
№2-а-261 та постанова надсилалась
позивачці ОСОБА_2

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 257 КАС України,
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішує
суддя адміністративного суду
одноособово, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Згідно до ст. 82 ЗУ «Про виконавче
провадження», рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З постановою заступника начальника
Відділу державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Баглай Г.А. від 21 лютого 2012 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві позивачка ОСОБА_2 не
згодна, вважає винесену постанову
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню. Крім того, позивачка ОСОБА_2
вважає дії державного виконавця
протиправними в тій частині, що
оскаржувану постанову та виконавчий
лист їй ніхто не надсилав, з постановою
її ознайомив адвокат після надання на
запит відповіді Відділом державної
виконавчої служби Корюківського РУЮ,
до якої була надана і оскаржувана
постанова. За таких обставин позивачка
вимушена звернутися до суду.

Постанова державного виконавця про
повернення виконавчого документу
стягувачеві та дії державного
виконавця Відділу ДВС Корюківського
РУЮ про не вручення копії оскаржуваної
постанови, є протиправними, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
законом заходів з примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Державним виконавцем невиконана
постанова Корюківського районного
суду. Як вбачається з постанови суду та
виданого судом виконавчого листа, суд
зобов'язав боржника УПФ в
Корюківському районі здійснити
перерахунок та виплату пенсії. Як
вбачається з відповіді Відділу ДВС
Корюківського РУЮ, боржник здійснив
нарахування пенсії, але коштів не
виплатив за їх відсутності. Отже,
судове рішення не виконано, тому
підстав для повернення виконавчого
документа стягувану не було.

Оскаржувана постанова державного
виконавця безмотивна, з її змісту не
зрозуміло, чому державний виконавець
повертає виконавчий документ, відсутні
будь-які змістовні посилання на
обґрунтування своїх дій, вказаних в
постанові. Підстави для повернення
виконавчого документа стягувачеві
передбачені ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», жодна із вказаних в цій
статті підстав застосуванню не
підлягає. Вказана державним виконавцем
підстава про відсутність у боржника
майна та коштів не є законною, бо
боржник має кошти, крім того,
розпорядником даних коштів є держава.
Отже, можливість виділення таких
коштів є. Відповідно до ст. 47 ч.2 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець повинен скласти акт про
наявність вказаних обставин, але, з
тверджень позивачки, такий акт не
складався, а якщо і складався, то він не
відповідає дійсності. Отже,
оскаржування постанова суперечить
вимогам ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Державний виконавець порушив права
позивача, видав оскаржувану постанову
тільки на запит адвоката 13 листопада 2013
року, після його звернення до відділу з
відповідним запитом. Позивачка ОСОБА_2
ніяких постанов і виконавчих листів з
Відділу ДВС Корюківського РУЮ не
отримувала, про винесену постанову
дізналась від адвоката 13.11.2013 року, хоча
в постанові вказано, що позивач може
оскаржити постанову протягом 10 днів з
моменту одержання.

Таким чином, дії державного виконавця
суперечать вимогам ч.4 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої, копія постанови надсилається
сторонам у триденний строк. Постанову
позивачці ніхто не надсилав, тому суд
вважає, що строк на оскарження
постанови нею не пропущений, тому немає
необхідності в поновленні позивачу
строку звернення до суду.

Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 21.05.2012 року за № 5 «Про внесення
змін до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом. Судам слід
ураховувати, що виконавці мають право
повертати документи щодо виконання
рішень адміністративних судів про
стягнення з пенсійних органів та
суб'єктів владних повноважень
відповідних виплат пенсії, соціальної
допомоги тощо у разі здійснення
державним виконавцем усіх можливих
дій, спрямованих на виконання рішення.

А в даному випадку державним
виконавцем не було проведено перевірки
виконання судового рішення, не було
вжито всіх можливих заходів для
виконання рішення згідно приписів ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження», та передчасно винесено
постанову про повернення виконавчого
провадження, що призвело до порушення
прав та інтересів позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про
виконавче провадження», у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

З огляду на вищевказане, позов позивача
підлягає частковому задоволенню, а
саме слід визнати протиправними дії
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Баглай Г.А. про не видачу
позивачу ОСОБА_2 постанови від 21 лютого
2012 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві в строки,
передбачені ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження», визнати протиправною
постанову заступника начальника
відділу - державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Корюківського районного управління
юстиції Баглай Г.А. від 21 лютого 2012 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, зобов'язати Відділ ДВС
Корюківського РУЮ Чернігівської
області в трьох денний строк, як це
передбачено ЗУ «Про виконавче
провадження», відновити виконавче
провадження, яке було відкрите на
підставі виконавчого листа №2-а-261 від 01
червня 2011 року про зобов'язання
боржника УПФ в Корюківському районі
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату державної пенсії у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
27 липня 2010 року по 03 лютого 2011 року, за
виключенням виплаченої основної та
додаткової пенсії за вказаний період.

Що стосується вимог позивача про
скасування постанови заступника
начальника відділу - державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Корюківського
районного управління юстиції Баглай
Г.А. від 21 лютого 2012 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві, то
в задоволенні вказаних позовних вимог
слід відмовити так, як визнання
противоправною вказаної постанови та
зобов»язання відповідача в поновленні
порушених прав позивача шляхом
зобов'язання Відділу ДВС Корюківського
РУЮ Чернігівської області в трьох
денний строк поновити виконавче
провадження буде достатньою мірою в
захисті порушених прав позивача,
передбачених КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційні скарги Відділу державної
виконавчої служби Корюківського
районного управління юстиції
Чернігівської області - залишити без
задоволення, а постанову Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 25 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 18
лютого 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.