Справа № 801/3176/13-а
Суддя: Іщенко Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/3176/13-а

17.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Іщенко Г.М.,

суддів Цикуренка А.С. ,

Санакоєвої М.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу №
801/3176/13-а за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Пакет Т.В. ) від
22.08.2013

за позовом Приватного підприємства
"Чинабад" (вул. М. Жукова, буд.9 кв.31, місто
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95011)

до Державної податкової інспекції у
місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби (вул. Мати Залки, буд.1/9, місто
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95053)

про визнання протиправними дії,
визнання протиправним та скасування
наказу, визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 22.08.2013
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано наказ Державної податкової
інспекції у місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби від 19.09.2012 року №2263
"Про проведення документальної
позапланової перевірки ПП "Чинабад";
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від 26
листопада 2012 року № і №;
стягнуто з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Чинабад» судовий збір у розмірі 2294 (
дві тисячі двісті дев'яносто чотири)
грн. 00 коп.; в іншій частині позову -
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду,
Державна податкова інспекція у місті
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим звернулася з апеляційною скаргою,
в якій просить постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 22.08.2013 скасувати та
прийняте нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити в повному
обсязі.

Правом на участь у судовому засіданні
сторони не скористались. Про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином та своєчасно.
Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України неприбуття у
судове засідання сторін, належним
чином повідомлених про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, є
підставою для розгляду справи в
порядку письмового провадження. Судова
колегія знаходить можливим
апеляційний розгляд справи у
відсутність сторін, визнаючи
достатніми для розгляду апеляційної
скарги наявні в матеріалах справи
письмові докази.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи
Приватне підприємство «Чинабад»
(далі-позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби
(далі-відповідач) про визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
визначенні податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП
"Кримспецтехнолоджи" та фірмою
"Капітель-плюс" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012, визнання протиправним та
скасування наказу відповідача від
19.09.2012 №2263 "Про проведення
документальної позапланової перевірки
ПП "Чинабад", визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.11.2012: №
та №.

Позов мотивовано порушенням
відповідачем вимог статті 78, 79
Податкового кодексу України щодо
порядку призначення перевірки, а саме:
відсутністю підстав для проведення
позапланової документальної
перевірки, оскільки запити про надання
пояснень та документів щодо
взаємовідносин з ПП
"Кримспецтехнолоджи" та фірмою
"Капітель-плюс" з постачальниками
позивачем не було направлено, а також
позивачу не було направлено
оскаржуваний наказ та повідомлення про
проведення перевірки. Також, є
помилковими висновки проведеної
відповідачем перевірки, які покладено
в основу спірних податкових
повідомлень-рішень, оскільки, як
зазначає позивач, укладені угоди з ПП
"Кримспецтехнолоджи" та фірмою
"Капітель-плюс" мали реальний характер,
податковий кредит з податку на додану
вартість та витрати сформовано на
підставі належних чином оформлених
первинних документів.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для визнання
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню оскаржуваного наказу
відповідача та податкових
повідомлень-рішень від 26.11.2012: №
та №, проте стосовно позовних
вимог про визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення
зазначеної перевірки позивача, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
не наведено у чому саме полягає
протиправність дій відповідача при
проведенні перевірки, а тому в цій
частині позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Із такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам
матеріального права, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних
суддів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом
(стаття 6 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутися до
адміністративного суду з позовом, якщо
він вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю відповідача (суб'єкта
владних повноважень) порушено його
права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення прав, свобод чи інтересів
позивача має довести належними та
допустимими доказами саме відповідач.

При апеляційному перегляді справи
встановлено, що 26.11.2012 відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення: № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 277749,00 грн., у тому числі
222199,00 грн. за основним платежем та 55550,00
грн. за штрафними санкціями; № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств на
загальну суму 368802,00 грн., у тому числі
295041,00 грн. за основним платежем та 73761,00
грн. за штрафними санкціями.

Передумовою прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень став акт
від 05.10.2012 №7027/22-8/24496371 документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
визначенні податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП
«Кримспецтехнолоджи» та Фірмою
«Капітель Плюс» за період з 01.07.2009 по
30.06.2012.

Перевіркою встановлені порушення
позивачем: пункту 5.1, підпункту 5.2.1
пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" , в результаті
чого занижено податок на прибуток в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 390919,00 грн.; підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4,
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 312734,00
грн.

Підставою для проведення перевірки
став наказ Державної податкової
інспекції у місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби від 19 вересня 2012 року
№ 2263 «Про проведення документальної
позапланової перевірки ПП «Чинабад» у
відповідності до вимог підпункту 20.1.4
пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78, статті 79 8
Податкового кодексу України.

Документальна позапланова
невиїзна перевірка здійснюється у
порядку, передбаченому статтею 79
Податкового кодексу України.
Положеннями статті 79 Податкового
кодексу України передбачено, що
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Згідно пункту 79.2. статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності, в
тому числі (підпункт 78.1.1) таких
обставин: за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту
(стаття 78 Податкового кодексу України).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, у порушення зазначеної норми
такого запиту позивачем отримано не
було, доказів направлення та отримання
підприємством письмового запиту,
відповідачем суду надано не було.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки. Допуск
посадових осіб органів податкової
служби до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Судом першої інстанції
безперечно встановлено, що
відповідачем 19.09.2012 у відповідності до
вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
статті 79 Податкового кодексу України
прийнято наказ № 2263 «Про проведення
документальної позапланової перевірки
позивача, згідно з яким передбачено
проведення перевірки з 24.09.2012
тривалістю 5 робочих днів.

Відповідно до частин першої та
четвертої статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належним є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Судова колегія вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції стосовно того, що неналежним
доказом є надана суду копія поштового
конверту, яка підтверджує надіслання
позивачу наказу та повідомлення,
оскільки з неї не вбачається, яка саме
поштова кореспонденція в даному
конверті направлялася позивачу та коли
саме.

Отже, в матеріалах справи відсутні
докази направлення на адресу позивача
оскаржуваного наказу та повідомлення,
тобто на час проведення перевірки -
24.09.2012 позивач не отримав ані копію
наказу, ані повідомлення про
проведення перевірки.

Заявником апеляційної скарги не
враховано, що документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові, що
повністю відповідає приписам пункту
42.2. статті 42 Податкового кодексу
України.

Не приймаються до уваги судовою
колегією доводи апеляційної скарги
стосовно того, що підтвердження факту
взаємовідносин між позивачем, ПП
«Кримспецтехнолоджи» та Фірмою
«Капітель Плюс» за період з 01.07.2009 по
30.06.2012 саме зроблено у рамках перевірки
на підставі наказу №2263 від 19.09.2012,
оскільки перевірка, яка проведена на
підставі зазначеного наказу, не може
вважатися проведеною з дотриманням
вимог чинного законодавства у зв'язку з
порушенням відповідачем вимог щодо
повідомлення позивача про проведення
такої перевірки.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкові
повідомлення-рішення від 26.11.2012: №
та №, які прийняті відповідачем
за наслідком такої перевірки, яка не
може бути визнана проведеною на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб визначений чинним
законодавством, є протиправними та
підлягають скасуванню, через що інші
доводи апеляційної скарги стосовно
нікчемності та фіктивності
господарських операцій позивача із
контрагентами судовою колегією
визнаються неспроможними.

Слід також зазначити, що колегія суддів
вважає вмотивованим висновок суду
першої інстанції стосовно відмови у
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення
зазначеної перевірки, оскільки
позивачем не наведено у чому саме
полягає протиправність дій
відповідача при проведенні перевірки.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У порушенні вимог частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідачем не
доведено обставини, на яких
ґрунтуються його заперечення.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
грошові зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Оцінюючи дії Державної податкової
інспекції у місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби, суд повинен
керуватися вимогами частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України та перевіряти, чи
прийняті (вчинені) вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, "на підставі"означає, що суб'єкт
владних повноважень повинний бути
утворений у порядку, визначеному
Конституцією та законами України та
зобов'язаний діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним.

Отже, "у межах повноважень"означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
вчиняти дії, не виходячи за межі прав та
обов'язків, встановлених законами.

Отже, "у спосіб"означає, що суб'єкт
владних повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури вчинення дії, і повинен
обирати лише встановлені законом
способи правомірної поведінки при
реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкові
повідомлення-рішення від 26.11.2012: №
та №, прийняті відповідачем за
наслідком такої перевірки, яка не може
бути визнана проведеною на підставі, у
межах повноважень та у спосіб
визначений чинним законодавством,
таким чином, відповідач діяв не в
порядку статті 19 Конституції України,
тобто, не на підставі діючого
законодавства України.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які спростували б висновки суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції повно та
правильно з'ясував характер спірних
правовідносин, правильно застосував
зазначені норми матеріального права,
що підлягають застосуванню, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими при розгляді
справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні відповідачем
наведених правових норм.

Враховуючи те, що посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, а судом першої інстанції повно
та всебічно перевірені надані
сторонами докази, дана їм належна
оцінка у рішенні, яке належним чином
мотивовано і за своїм змістом та формою
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону, апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
судове рішення - без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, ретельно
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення відповідно до
вимог матеріального та процесуального
права, рішення не може бути змінено чи
скасовано з підстав, що викладені в
апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 195, 197, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
22.08.2013 у справі № 801/3176/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Г.М. Іщенко

Судді підпис А.С.
Цикуренко

підпис М.А.Санакоєва

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.М. Іщенко