Справа № 127/26521/13-а
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/127/166/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вініцької Б.
А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
визнання дій неправомірними, визнання
незаконними та скасування припису,
протоколу та постанови.

Позов мотивовано тим, що 19.10.2013
року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_1, а саме об'єкта будівництва -
гаража розміром 6,1 х 3,85 м за адресою:
АДРЕСА_1. За результатами перевірки
складено акт, винесено припис про
усунення порушень та складено протокол
про адміністративне правопорушення.
25.10.2013 року на підставі акту, припису та
протоколу від 21.10.2013 року винесено
постанову № 1216 про накладення на
ОСОБА_1 штрафу в розмірі 4 250, 00 гривень
за порушення ч. 5 ст. 96 КУпАП. Позивач
вважає протокол та постанову
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню. 11.10.2013 року
власними силами було розпочато
нагальний ремонт гаражу, що належить
позивачу на праві власності по АДРЕСА_1.
19.10.2013 року інспектор прибув до гаражу,
коли відбувався демонтаж даху і в усній
формі наказав зупинити будь-які дії та
почав погрожувати штрафними санкціями
за самовільне будівництво. 25.10.2013 року
позивач прибула до інспекції, де їй
було вручено для підпису акт, протокол
та постанову № 1216. 28.10.2013 року ОСОБА_3
вводячи в оману позивача, під моральним
тиском, надав їй для підпису припис від
21.10.2013 року. Дані, вказані в протоколі
від 21.10.2013 року, не відповідають
дійсності, а сам протокол є
необґрунтованим і складеним з грубим
порушенням чинного законодавства.
Оскаржувана постанова № 1216 від 25.10.2013
року не відповідає вимогам закону, є
необґрунтованою та прийнята без
об'єктивного розгляду.

Вище викладене й стало підставою
для звернення до суду із вимогами про
визнання дій головного державного
інспектора інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області ОСОБА_3
неправомірними; визнання незаконними
та скасування припису від 21.10.2013 року,
протоколу від 21.10.2013 року та постанови
Інспекції № 1216 від 25.10.2013 року.

Ухвалою суду від 05.11.2013 року
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 передано за підсудністю до
Вінницького окружного
адміністративного суду.

В ході розгляду справи Вінницьким
окружним адміністративним судом
позивачем було змінено позовні вимоги.
Позивач просила суд скасувати
постанову № 1216 від 25.10.2013 року, винесену
заступником начальника державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Фурдипалом А. О. про
накладення на неї штрафу в сумі 4 250, 00
гривень за вчинення адміністративного
правопорушення за ст. 96 КУпАП.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 року
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
передано на розгляд Вінницькому
міському суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського
суду Вінницької області від 07.02.2014 року
справу прийнято до свого провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, аргументуючи їх
мотивами, викладеними в позовній заяві
і просила задовольнити.

Представник відповідача заперечувала
щодо задоволення позову, оскільки
вимоги позивача вважає
необґрунтованими.

По справі встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

21.10.2013 року головним державним
інспектором відділу по м. Вінниці
управління контролю за будівництвом
об'єктів та державного ринкового
нагляду № 2 інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області ОСОБА_3 складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил. За
результатами перевірки було
встановлено, що без реєстрації
повідомлення про початок будівельних
робіт в інспекцію Держархбудконтролю,
ОСОБА_1 проведено реконструкцію
будівлі гаража розміром 6,1 х 3,85 м за
адресою: АДРЕСА_1, чим порушено вимоги
ст. 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». (а.с. 6)

З вище зазначеного акту
вбачається, що ОСОБА_1 отримала
примірник даного акту 21.10.2013 року, про
що свідчить її підпис. (а.с. 6)

Того ж дня, інспектором Костюком
В. М. було видано ОСОБА_1 припис про
усунення виявлених порушень до 27.11.2013
року. Про отримання даного припису
ОСОБА_1 свідчить її підпис. (а.с. 7)

21.10.2013 року головним державним
інспектором відділу по м. Вінниці
управління контролю за будівництвом
об'єктів та державного ринкового
нагляду № 2 інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області ОСОБА_3 складено
протокол про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1

З вище зазначеного протоколу
вбачається, що за результатами
позапланової перевірки виявлено
порушення: без затвердженої проектної
документації та без реєстрації
повідомлення про початок будівельних
робіт ОСОБА_1 розпочала реконструкцію
будівлі гаражу розміром 6,1 х 3,85 м за
адресою: АДРЕСА_1, чим порушила вимоги
ст. 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». В своїх
поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що не
знала порядку отримання дозволу.
ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час і
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення та
вручено примірник протоколу, про що
свідчить її підпис. (а.с. 8)

25.10.2013 року заступником
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Фурдипалом А. О.
було винесено постанову № 1216, якою
визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 4 250, 00
гривень. Копію даної постанови ОСОБА_1
отримала 25.10.2013 року, про що свідчить її
підпис. (а.с. 9)

Згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання
будівельних робіт без повідомлення про
початок виконання зазначених робіт, а
також наведення недостовірних даних у
такому повідомленні тягнуть за собою
накладення штрафу від двохсот
п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1 на якій
розташований житловий будинок й,
зокрема, гараж. (а.с. 10-13)

В судовому засіданні судом було
встановлено, що через аварійний стан
покрівлі гаражу, ОСОБА_1 було проведено
будівельні роботи, зокрема, шляхом
надбудови гаражу та його перекриття,
однак без повідомлення про початок
виконання будівельних робіт.

Реконструкція, зокрема, це
комплекс будівельних робіт,
спрямованих на поліпшення
експлуатаційних показників приміщень
шляхом їх перепланування та
переобладнання, надбудови, вбудови,
прибудови.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Статтею 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
чітко визначено після чого замовник
має право виконувати будівельні
роботи.

Окрім того, підстави початку
підготовчих та будівельних робіт, які,
крім статей 34 і 35 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», регулюються також
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 466 «Про деякі
питання виконання підготовчих і
будівельних робіт».

Твердження позивача про те, що вона як
власник має право на власний розсуд
користуватись та розпоряджатись своїм
гаражем, здійснювати ремонт тощо, суд
оцінює критично. Так, дійсно, у
відповідності до положень Цивільного
кодексу України, позивач має право як
власник володіти, користуватись та
розпоряджатись своїм майном на власний
розсуд. Однак, згідно ч. 2 та ч. 5 ст. 319 ЦК
України, при здійсненні даного права та
виконанні своїх обов'язків, позивач не
має права вчиняти дії, які при цьому
порушують права та інтереси інших осіб,
суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК
України цивільні права особа здійснює
у межах, наданих їй договором або
актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Дії позивача вказують на явне
нехтування вимогами чинного
законодавства. Пояснення позивача,
надані в судовому засіданні суперечать
одне одному, а також матеріалам справи.
Заперечення позивача стосовно скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та не
визнання вини є логічним, враховуючи
суму штрафу.

За наведених обставин, суд
вважає, що дії позивача кваліфіковано
вірно, згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП, а
постанова № 1216 від 25.10.2013 року про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності та
застосування адміністративного
стягнення до неї у виді штрафу за
вчинення зазначеного правопорушення
винесена з дотриманням норм чинного
законодавства України, а тому підстави
для її скасування відсутні.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України, враховуючи відмову в
задоволенні позовних вимог, судові
витрати по сплаті судового збору
необхідно залишити за позивачем.

На підставі викладеного та
керуючись ч. 5 ст. 96, ст.ст. 251, 252, 256, 268, 279,
280, 288, 289 КУпАП, Законом України «Про
архітектурну діяльність», Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 13, ч. 2
та ч. 5 ст. 319 ЦК України, постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року № 466 «Про деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт», ст.ст. 2, 4, 6-12, 69-71, 76, 86, 94, 158-163, ч. 2
ст. 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про скасування
постанови № 1216 по справі про
адміністративне правопорушення від
25.10.2013 року - відмовити.

Судові витрати залишити за
ОСОБА_1.

Постанова суду остаточна і
оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена
18.02.2014 року.

Суддя: