Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/12635/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської ради на постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 05 травня 2009
року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради про
стягнення сум допомоги, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку згідно
положення ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» за
період з липня 2008 року по лютий 2009 року
у розмірі 3285 грн. 64 коп.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 05.05.2009р.,
яка залишена без змін постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.12.2011р.,
позов задоволено частково за період з
липня 2008 року по травень 2009 року. В
задоволенні решти позову відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Судами встановлено, що позивач є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку у відповідача та отримує
спірну допомогу у розмірі меншому, ніж
розмір прожиткового мінімуму для
дитини віком до шести років.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, оскільки
рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано неконституційними
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» в
частині обмеження розміру зазначеної
допомоги. Строк звернення до суду
поновлено.

Поряд з цим, ухвалюючи рішення по даній
справі судами не враховано, що
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширюється на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Так, судами в порушення
вимог статті 159 КАС України належним
чином не з'ясовано обставини справи
стосовно того, чи є позивач
застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, чи ні, що має
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд
відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, під час якого,
зокрема, судам відповідно до положення
статті 244-2 КАС України слід врахувати
постанову Верховного Суду України від
11.12.2012р. у справі №21-300а12, прийняту за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 05
травня 2009 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради про
стягнення сум допомоги - скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

І.В. Штульман