Справа № 872/12075/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

"10" грудня 2013 р. справа №
804/2537/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Шелеповій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 р. у справі № 804/2537/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Дніпродзержинської міської ради
Дніпропетровської області, відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області,

треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановив:

12 грудня 2012 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до Дніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської області (далі-
відповідач-1), відділу Держземагенства
у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач-2), треті особи - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпродзержинської міської
ради від 28 січня 2010 року № 884-46/У про
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,608
га, для будівництва та обслуговування
жилого будинку, та про передачу у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,600 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку;

- визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпродзержинської міської
ради від 28 січня 2010 року № 884-46/У про
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,608
га, для будівництва та обслуговування
жилого будинку, та про передачу у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,600 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку;

- визнати недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,608
га, для будівництва та обслуговування і
жилого будинку, який виданий
Дніпродзержинською міською радою
ОСОБА_2 на підставі рішення
Дніпродзержинської міської ради від 28
січня 2010 року № 884-46/У;

- визнати недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,600
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, який виданий
Дніпродзержинською міською радою
ОСОБА_3 на підставі рішення
Дніпродзержинської міської ради від 28
січня 2010 року № 884-46/У;

- виключити відомості про ОСОБА_3 із
Державного земельного кадастру, як про
власника земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_2, площею 0,600 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку;

- виключити відомості про ОСОБА_2 із
Державного земельного кадастру, як про
власника земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,608 га, для будівництва
та обслуговування жилого будинку;

- зобов'язати відділ Державного
земельного агентства м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області розробити нову технічну
документацію для приватизації
земельних ділянок, розташованих по
АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
позов залишено без розгляду. Постанова
вмотивована тим, що про порушення свого
права позивач дізнався у квітні 2012
року, тому строк звернення до суду
пропущено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду першої інстанції, позивач
оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та направити справу
для продовження розгляду.

Позивач та його представник у судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримали, просили скасувати ухвалу
суду першої інстанції та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Відповідачі та треті особи, належним
чином повідомлені, у судове засідання
не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши позивача та його
представника, дослідивши докази,
наявні в матеріалах справи,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
травні 2012 року між позивачем та третіми
особами по справі виникла суперечка з
приводу користування суміжними
земельними ділянками. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
повідомили позивача, що частина
земельної ділянки, якою користується
позивач, належить на їм праві
власності.

Для з'ясування вказаних обставин,
позивач звернувся із заявою до
відповідача-2.

Листом від 18.06.2012 року №1/01-1103 (а.с.19)
відповідач-2 повідомив позивача про те,
що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1
площею 0,0608 га передана у власність
ОСОБА_2 для будівництва та
обслуговування жилого будинку на
підставі рішення Дніпродзержинської
міської ради від 28.01.2010 р. № 884-46/У.
ОСОБА_2 отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку.
Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2
площею 0,0600 га передана у власність
ОСОБА_3 для будівництва та
обслуговування жилого будинку на
підставі рішення Дніпродзержинської
міської ради від 28.01.2010 р. №884-46/У. ОСОБА_3
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Отже, про існування рішення
Дніпродзержинської міської ради від
28.01.2010 року № 884-46/У позивач дізнався з
дня отримання відповіді відповідача-2
від 18.06.2012 року №1/01-1103 і саме з цим часом
має бути пов'язано перебіг строку
звернення до суду.

На думку колегії суддів, позивач не мав
звертатись до суду на підставі
неофіційної

інформації, отриманої від осіб, з якими
мав недоброзичливі стосунки, а тому
цілком правомірно звернувся із запитом
до відповідача-2.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи. (ч.2 ст. 100 КАС
України)

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції 12.12.2012 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що строк на
оскарження рішення Дніпродзержинської
міської ради від 28.01.2010 року № 884-46/У
позивачем не було пропущено.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про скасування
ухвали Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
та направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст. 204, ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 р. у
справі № 804/2537/13-а скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та відповідно до
ст.211 КАС України оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун