Справа № 361/11754/13-а
Суддя: Телепенько А. Д.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/361/38/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретарях:Смірновій І.В., Балабан І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області,
Управління Пенсійного фонду України у
м. Броварах та Броварському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вищевказаним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої
категорії (ІІ група інвалідності) та
має право на пільги і компенсації
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У січні 2012 року набрала законної сили
постанова Кабінету Міністрів України

№ 1210 від 23 листопада 2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
Кабінет Міністрів України зобов'язав
Пенсійний фонд України забезпечити
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986-1990 роках і були визнані інвалідами.
Саме до цієї категорії громадян він і
відноситься.

Так як на час, коли відбулась аварія на
Чорнобильській АЕС він проходив службу
у складі Броварського ВДСО Управління
державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області на посаді
молодшого інспектора у званні старшини
міліції та був відряджений за наказом
№ 069 від 14 серпня 1986 року до зони
відчуження, де брав участь у ліквідації
наслідків зазначеної катастрофи з 27 по
28 квітня 1986 року включно і де, від
впливу іонізуючого випромінювання
втратив здоров'я, внаслідок чого став
інвалідом.

До Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Київській області
(далі - відповідач 1, Управління ДСО) він
двічі звертався із проханням видати
йому довідку про розмір заробітної
плати під час перебування в зоні
відчуження у

м. Прип'ять.

На зазначені запити відповідач -
Управління ДСО у довідці від 12 січня 2012
року за № 27 повідомив, що йому по місцю
роботи у Броварському ВДСО виплачена
заробітна плата у розмірі 51 крб. 67 коп.
за роботу з 27 по 28 квітня 1986 року в
населених пунктах зони відчуження
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС з
урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять)
відповідно до постанови Ради Міністрів
УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986
року № 207-7.

На повторний запит Управління ДСО
надало йому 08 січня 2013 року другу
довідку у якій зазначило, що розмір
його заробітної плати за цей же період
роботи у

м. Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС з
урахуванням коефіцієнта 4 (чотири)
становить 41 крб. 33 коп., а також
нарахована і премія в розмірі

10 крб. 33 коп.

На підставі даних довідок і зазначених
в них суми заробітної плати УПФ України
в м. Броварах та Броварському районі
Київської області було здійснено
перерахунок та осучаснення пенсії.

Із зазначеним у довідках розміром
заробітної плати, а відповідно
перерахованою на їх підставі сумою
пенсії він не погоджується, оскільки
при їх визначенні не були враховані ряд
обставин.

Так, Постановою Ради Міністрів УРСР і
Української республіканської ради
профспілок № 207-7 від 10 червня 1986 року
передбачено виплату добових в розмірі

3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх
безкоштовним трьохразовим гарячим
харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп.
на добу). Перебуваючи в м. Прип'ять,
кошти на харчування та добові йому не
нараховувалися і не виплачувалися.

Під час виконання службових обов'язків
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за період з 27 по 28
квітня 1986 року він отримав радіаційну
дозу опромінення в 13,3 бер, що
підтверджується відповідною карткою
дозиметричного контролю.

По своїй займаній посаді і
спеціальному званню на той період він
відносився до осіб молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Відповідно до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року - в тих випадках, коли працівник
отримав гранично допустиму дозу
радіації - йому виплачується
одноразова винагорода, якщо ця особа
відноситься, серед інших, до молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ - в розмірі 500
карбованців. Основні дозові межі
радіоактивного опромінення
встановлені ст. 5 Закону України «Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання» від 1998 року. Згідно
цієї норми основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати

1 мілізіверта ефективної дози
опромінення за рік, при цьому
середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз.

Крім того, цим же Розпорядженням було
введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою. А саме в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - троєкратному
розмірі.

Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

Оскільки він виконував свої службові
обов'язки в період з 27 по 28 квітня 1986
року саме в місті Прип'ять, тому і його
заробітна плата повинна обчислюватися
в п'ятикратному розмірі.

У частині 3 ст. 8 Закону України «Про
захист людини від іонізуючого
випромінювання» визначено, що якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягти 50 мілізівертів - здійснюється
евакуація людей.

Відповідно примітки до частини 1 ст. 5
цього ж закону 1 мілізіверт дорівнює

0,1 бера.

Отже, отримана ним, ОСОБА_4 доза
радіоактивного опромінення за перші
дні після аварії склала 13.3 мілізіверта.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р з метою соціального захисту
колишніх співробітників апарату МВС
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, віднесених до першої
категорії, а також тих, які отримали в
1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і
більше органам внутрішніх справ
дозволено перераховувати їх грошове
утримання за періоди роботи в зоні
відчуження із розрахунку посадових
окладів і окладів за спеціальними
званнями, що діяли в період роботи в
зоні ЧАЕС у кратних розмірах
відповідно до зон небезпечності де
вони несли службу. Крім того, доручено
МВС та Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, розрахунок його грошового
утримання має бути здійснений з
урахуванням виплати коштів за отриману
підвищену дозу радіоактивного
ураження його організму в розмірі 500
крб., добових у розмірі 3 крб. 50 коп.,
виплат за харчування із розрахунку 2
крб. 85 коп. за добу, 155 крб. заробітної
плати за місяць з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять).

Враховуючи викладене та з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області при наданні ОСОБА_4
довідок про заробітну плату на роботах
в третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять за період з 27 по
28 квітня 1986 року за № 27 від 13 січня 2012
року неправомірними;

- зобов'язати Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області здійснити
перерахунок заробітної плати ОСОБА_4 з
урахуванням виплат та вимог
передбачених Розпорядженням Ради
Міністрів СРСР № 964 рс від 17
травня 1986 року, Постанови Ради
Міністрів УРСР і Української Ради
професійних союзів № 207-7 від 10 червня
1986 року за роботу в третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 27 по 28 квітня 1986
року, врахувавши одноразову грошову
винагороду за отриману гранично
допустиму дозу радіації в розмірі 500
крб., добові в розмірі 3 крб. 50 коп. за
добу, кошти на харчування в розмірі 2
крб. 85 коп. на день, заробітну
плату в розмірі 155 крб. за квітень
місяць 1986 року з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять), згідно наданого
розрахунку;

- зобов'язати Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області на підставі
проведеного розрахунку осучаснити
його та стягнути на користь ОСОБА_4 512
крб. 70 коп. за роботу в третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 27 по 28 квітня 1986
року;

- зобов'язати Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області надати ОСОБА_4
довідку про його перераховане грошове
забезпечення з урахуванням вимог
передбачених Розпорядженням Ради
Міністрів СРСР № 964 рс від 17 травня 1986
року, Постанови Ради Міністрів УРСР і
Української Ради професійних союзів №
207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять за період з 27 по
28 квітня 1986 року, врахувавши одноразову
грошову винагороду за отриману
гранично допустиму дозу радіації в
розмірі 500 крб., добові в розмірі 3 крб. 50
коп. за добу, кошти на харчування в
розмірі 2 крб. 85 коп. на день,
заробітну плату в розмірі 155 крб. за
квітень місяць 1986 року з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять), згідно наданого
розрахунку;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Броварах та
Броварському районі Київської області
провести перерахунок пенсійних виплат
ОСОБА_4 з урахуванням даних у довідці
про грошове забезпечення під час
перебування в третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 27 по 28 квітня 1986
року починаючи з 12 червня 2013 року та
здійснити відповідні виплати.

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач - Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області до суду не з'явилося,
про час, дату та місце розгляду справи
повідомлене належним чином, причини
неявки суду не повідомило.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
та Броварському районі Київської
області Тимошенко Г.С. у суді проти
позову заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
пенсіонером і перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області та отримує пенсію як
особа, яка є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році першої категорії, також є
інвалідом ІІ групи із захворюванням,
пов'язаним з наслідками Чорнобильської
катастрофи, що відповідачем у судовому
засіданні не заперечується та
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською
облдержадміністрацією 12 січня 2001 року.

Із довідок від 13 січня 2012 року за № 27 та
від 08 січня 2013 року за № 591, виданих
Управлінням ДСО при ГУ МВС України в
Київській області вбачається, що за
роботу в населеному пункті Прип'ять з 27
по 28 квітня 1986 року по місцю роботи
Броварське ВДСО, ОСОБА_4 з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять) виплачена
заробітна плата в сумі 51 крб. 67 коп.

У картці обліку доз радіоактивного
опромінення затвердженої 15 серпня 1990
року начальником ОВМР і ГО ОВС
Київської області В.О. Троценком
зазначено, що ОСОБА_4 під час виконання
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за період з 26 по 28 квітня 1986 року
отримав радіаційну дозу опромінення в
13,3 бер.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 перебуваючи на посаді молодшого
інспектора Броварського ВДСО
Управління ДСО при ГУ МВС України в
Київській області в спеціальному
званні старшина міліції протягом часу
з 27 по 28 квітня 1986 року відповідно до
маршрутного листа Управління ДСО і
наказу УВС Київської області

№ 069 від 14 серпня 1986 року приймав участь
у м. Прип'ять в заходах з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і знаходився в 30-ти кілометровій зоні
(зоні відчуження), що відноситься до 3-ї
зони небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноваж?ень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України,
передбачено, що права і свободи людини
є невідчужуваними та непорушними, їх
зміст і обсяг при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не може бути звужений.

Статтею 15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

Відповідно до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року - в тих випадках, коли працівник
отримав гранично допустиму дозу
радіації - позивачу виплачується
одноразова винагорода, якщо ця особа
відноситься, серед інших, до молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ - в розмірі 500
карбованців.

Крім того, цим же Розпорядженням було
введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному
розмірі.

Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

У ст. 5 Закону України «Про захист
людини від пливу іонізуючого
випромінювання» основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз. Якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягати 50 мілізівертів здійснюється
евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює
0,1 бера.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р «Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з
метою соціального захисту колишніх
співробітників апарату МВС учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
віднесених до першої категорії, а також
тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу
опромінення в 25 бер і більше органам
внутрішніх справ дозволено
перераховувати їх грошове утримання за
періоди роботи в зоні відчуження із
розрахунку посадових окладів і окладів
за спеціальними званнями, що діяли в
період роботи в зоні ЧАЕС у кратних
розмірах відповідно до зон
небезпечності де вони несли службу.
Крім того, доручено МВС та
Міесоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР
«Про оплату праці
військовослужбовців-учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23 травня
1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в
тому числі і на військовослужбовців
керівного і рядового складу органів
внутрішніх справ, зайнятих на роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
порядок і розміри підвищення оплати
праці, передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №
964-рс. При цьому грошове утримання у
збільшених розмірах виплачувати
виходячи із посадових окладів, а особам
офіцерського і начальницького складу,
прапорщикам і мічманам також із
окладів по військовому і спеціальному
званню.

Постановою ЦК КПРС Президіума
Верховної Ради СРСР Ради Міністрів
СРСР і Всесоюзного ЦК Професійних
Союзів № 524-156 від 07 травня 1986 року «Про
умови оплати праці і матеріального
забезпечення працівників підприємств
і організацій зони Чорнобильської
атомної електростанції» надано право
керівникам підприємств і організацій
проводити оплату праці працівників,
безпосередньо зайнятих на роботах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100%
розмірів підвищення ставок і посадовим
окладам.

Виплачувати військовослужбовцям
військових частин і органів Комітету
Державної Безпеки СРСР, а також особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, виконуючим
службові обов'язки в зоні
Чорнобильської АЕС, посадові оклади і
оклади по військовому чи спеціальному
званню у двійному розмірі.

Особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам і
військовослужбовцям поза строкової
служби, начальницькому і рядовому
складу органів внутрішніх справ
виплачувати крім того добові і
забезпечувати їх безкоштовним
харчуванням.

Відповідно до п. 2 Постанови Ради
Міністрів УРСР і Української
Республіканської Ради професійних
союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року «Про
умови оплати праці і матеріального
забезпечення працівників підприємств,
організацій і установ, занятих на
роботах, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і відверненням забруднення
навколишнього середовища» дозволено
міністерствам та відомствам
виплачувати працівникам, в тому числі
військовослужбовцям військових частин
і органів Комітету Державної Безпеки
СРСР, військовозобов'язаним, призваних
на збори, а також особам начальницького
і рядового складу органів внутрішніх
справ, направлених на роботи пов'язані
з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і відвернення
забруднення навколишнього середовища
передбачені в пункті 1 постанови Ради
Міністрів СРСР і ВЦСПС, добові в
розмірі 3 крб. 50 коп., а також
забезпечити їх безкоштовним
трьохразовим гарячим харчуванням (із
розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) і
безкоштовним житлом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що
основна заробітна плата це - винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання» основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта*
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановлених цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз.

Дозові межі індивідуального
опромінення населення та критерії
щільності забруднення ґрунтів на
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються законами
України та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до примітки ч. 1 ст. 5 цього ж
Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

У ч. 3 ст. 8 цього ж Закону передбачено, що
тимчасова евакуація людей
здійснюється у разі, якщо протягом
перших двох тижнів після аварії
ефективна доза опромінення може
досягти рівня 50 мілізівертів.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Статтею 258 КЗпП України передбачено, що
пенсії працівникам і членам їх сімей
призначаються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
інших законодавчих актів.

Саме не внесення у довідку про
заробітну плату за роботу у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 27 по 28 квітня 1986 року одноразової
грошової допомоги в розмірі 500 крб.,
заробітної плати в розмірі 155 крб., з
урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) і
добових в розмірі 3 крб. 50 коп., на думку
позивача перешкоджає йому здійснити
перерахунок пенсії, суд вважає, що у
даному конкретному випадку
Управлінням ДСО при ГУ МВС України в
Київській області діяло стосовно
ОСОБА_4 упереджено всупереч вимогам ст.
19 Конституції України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 162 КАС України при
вирішенні по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Оцінивши дослідженні у судовому
засіданні докази в їх сукупності, з
метою захисту прав та інтересів
позивача ОСОБА_4 від порушень з боку
Управлінням ДСО при ГУ МВС України в
Київській області щодо не включення у
довідку про заробітну плату
компенсаційних виплат за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
суд дійшов висновку, що Управління ДСО
при ГУ МВС України в Київській області
безпідставно не включило у довідку про
заробітну плату позивача на роботах у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять одноразову
грошову винагороду в розмірі 500 крб., та
добові в розмірі 3 крб. 50 коп., оскільки
вказане грошове забезпечення за
службові відрядження входять в
структуру заробітної плати.

Крім цього суд вважає, що з метою
захисту прав та інтересів позивача
ОСОБА_4 від порушень з боку Управління
Пенсійного фонду України у

м. Броварах та Броварському районі
Київської області щодо здійснення
перерахунку пенсії відповідно з
урахуванням відомостей про заробітну
плату під час виконання позивачем
службових обов'язків у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження)

м. Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, суд
дійшов висновку за можливе зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Київській області

у м. Броварах та Броварському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплатити пенсію.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання Управління ДСО при ГУ МВС
України в Київській області виплати на
користь позивача ОСОБА_4 512 крб. 70
коп. за роботу в третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 27 по 28 квітня 1986 року, суд дійшов
висновку про необхідність відмовити у
задоволенні цієї частини позову,
оскільки позивачем не надано належних
та допустимих доказів, що зазначена
сума коштів йому не виплачувалася.

Також не підлягають задоволенню і
позовні вимоги щодо зобов'язання
включити у довідку про заробітну плату
та виплатити кошти на харчування в
розмірі 2 крб. 85 коп., оскільки
Постановою Ради Міністрів УРСР і
Української Республіканської Ради
професійних союзів № 207-7 від 10 червня
1986 року «Про умови оплати праці і
матеріального забезпечення
працівників підприємств, організацій у
установ, занятих на роботах, пов'язаних
з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і відверненням
забруднення навколишнього середовища»
дозволено міністерствам і відомствам
забезпечувати їх працівників
безкоштовним трьохразовим гарячим
харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп.
на добу), а не виплачувати цю суму
коштів.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 254 КАС України,
суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області щодо надання ОСОБА_4
довідок про заробітну плату за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за період з 27 по 28 квітня 1986 року за № 27
від 13 січня 2012 року та № 591 від 08 січня
2013 року без включення одноразової
грошової допомоги в розмірі 500 крб.,
заробітної плати в розмірі 155 крб. з
урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) і
добових в розмірі 3 крб.50 коп.
протиправними.

Зобов'язати Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в
Київській області включити у довідку
про заробітну плату ОСОБА_4 за період з
27 по 28 квітня 1986 року на підставі
розпорядження Ради Міністрів СРСР №
964-рс від 17 травня 1986 року, Постанови
УРСР і Української Ради професійних
союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року за
роботу у третій зоні небезпечності
(зоні відчуження) м. Прип'ять по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС одноразову грошову
винагороду в розмірі 500 крб., заробітну
плату в розмірі 155 крб. з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять) та добові в розмірі
3 крб. 50 коп. і надати довідку з
урахуванням зазначених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Броварах та
Броварському районі Київської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
урахуванням відомостей про заробітну
плату під час виконання ним службових
обов'язків у третій зоні небезпечності
(зоні відчуження)

м. Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 27 по 28 квітня 1986 року
одноразову грошову винагороду в
розмірі 500 крб., заробітну плату в
розмірі 155 крб. з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять) і добові в розмірі 3
крб. 50 коп. та здійснити відповідні
виплати.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Телепенько А. Д.