Справа № 233/7533/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петруня Н.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року справа №233/7533/13-а

Приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на ухвалу
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 17 жовтня 2013 року
у справі № 233/7533/13-а за поданням Відділу
державної виконавчої служби
Костянтинівського міського районного
управління юстиції про зміну способу і
порядку виконання постанови
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 06 жовтня 2011 року
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року Відділом державної
виконавчої служби Костянтинівського
міського районного управління юстиції
подано до суду першої інстанції
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення суду шляхом заміни
«зобов'язання» на «стягнення» з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області не сплаченої
суми у розмірі 665,52 грн.

Ухвалою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 жовтня 2013 року подання Відділу
державної виконавчої служби
Костянтинівського міського районного
управління юстиції про зміну способу і
порядку виконання рішення було
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
у справі № 2-а-18688/2011/0527, а саме з
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівка та
Костянтинівському районі нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_2, як
дитині війни, підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 1 квітня 2011 року по
22 липня 2011 року включно, з урахуванням
фактично виплачених сум, а з 23 липня 2011
року в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України на стягнути з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівка та Костянтинівському
районі на користь ОСОБА_2, як дитині
війни, підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
за період з 1 квітня 2011 року по 22 липня
2011 року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум, а з 23 липня 2011 року в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Відкликано виконавчий лист №
2-а-18688/2011/0527, виданий 31 травня 2012 року
Костянтинівським міськрайонним судом
Донецької області про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_2, як дитині війни,
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 1 квітня 2011 року по 22 липня
2011 року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум, а з 23 липня 2011 року в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області подало апеляційну скаргу в
якій просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити задоволенні
подання Відділу державної виконавчої
служби Костянтинівського міського
районного управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що в позовній заяві позивач
просив суд зобов'язати здійснити
нарахування та виплату підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до вимог Закону
України «Про соціальний статус дітей
війни», тобто предметом позову було
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, а правовою підставою позову
позивач вказав саме статтю 6 Закону
України «Про соціальний статус дітей
війни». Відповідач вказує, що під
зміною способу та порядку виконання
судового рішення розуміється
прийняття судом нових заходів для
виконання рішення у разі неможливості
його виконання у порядку і способу,
раніше встановленим, але при цьому не
змінюючи його змісту, тому подання про
заміну способу виконання рішення про
зобов'язання нарахувати та виплатити
пенсію з причини відсутності майна є
зміною способу захисту права
порушеного права, а не є зміною способу
виконання рішення суду.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що постановою
Костянтинівського міськрайонного суду
від 6 жовтня 2011 року зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_2, як дитині війни,
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 1 квітня 2011 року по 22 липня
2011 року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум, а з 23 липня 2011 року в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, у зв'язку
з чим Костянтинівським міськрайонним
судом 31 травня 2012 року був виданий
виконавчий лист № 2-а-18688/2011/0527.

Згідно постанови держвиконавця
відділу ДВС Костянтинівського МРУЮ від
12 червня 2012 року відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
листом, копія якого направлена
сторонам з позначкою для боржника про
строк добровільного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу проведено за рішенням суду
нарахування, як дитині війни,
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком за період з
1 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно, з урахуванням фактично
виплачених сум, а з 23 липня 2011 року в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України в сумі 665,52
грн, проте фактично вказана сума
позивачу до цього часу не виплачена
через відсутність бюджетних
призначень.

З 1 січня 2013 року набув чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання. Частиною 1
статті 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
визначено, що держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація;
юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства.

За частинами 1, 2 статті 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, 2, 6, 7, 8 статті 4
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом. У разі якщо
рішення суду про стягнення коштів з
державного підприємства або юридичної
особи не виконано протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
його виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Перерахування коштів за
рішенням суду здійснюється Державною
казначейською службою України у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку,
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 3 серпня 2011 року № 845, органи
Державної казначейської служби на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення суми коштів, яка підлягає
стягненню з Державного бюджету
України.

За частиною 1 статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 13 червня 2013 року № 846/12/13-13 під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. У цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

За частиною 5 статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Згідно з частиною 1 статті 255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час розгляду судом першої інстанція
подання державної виконавчої служби
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення, відповідачем не
здійснено виконання постанови
Костянтинівського міськрайонного суду
від 6 жовтня 2011 року в повному обсязі,
оскільки проведено лише нарахування на
користь позивача коштів 665 грн. 52 коп.
без здійснення їх фактичної виплати.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування в обсязі передбаченому
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" для здійснення соціальних
виплат, з огляду на те, що судові
рішення ухвалюються в межах норм
діючого законодавства в незалежності
від причин ненадходження коштів з
Державного бюджету України на виплату
допомоги, відповідно до вимог частини 2
статті 3 Конституції України, за якою
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо очевидної неможливості
виконання постанови суду у визначений
судом спосіб, що обумовлює зміну та
встановлення іншого способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
визначення до стягнення з відповідача
на користь позивача відповідної суми,
що нарахована відповідачем на
виконання постанови Костянтинівського
міськрайонного суду від 6 жовтня 2011
року.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області - залишити без
задоволення.

Ухвалу Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 жовтня 2013 року у справі № 233/7533/13-а
за поданням Відділу державної
виконавчої служби Костянтинівського
міського районного управління юстиції
про зміну способу і порядку виконання
постанови Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 06 жовтня 2011 року за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г. Гаврищук

М.Г.Сухарьок