Справа № 812/10439/13-а
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10439/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1
(довіреність від 13.11.2013),

представника третьої особи - Наумова
Б.Є. (довіреність від 22.07.2013 № 289/03),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Головного управління юстиції
у Луганській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів - Філія 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Публічне акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» в особі Луганського
головного регіонального відділення АТ
«Брокбізнесбанк», про визнання
протиправними дій, визнання нечинним
договору про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 13.08.2013 № 1313166 та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Головного управління юстиції у
Луганській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів - Філія 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
який у подальшому позивач уточнив та
просить визнати протиправними дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області Кукуянцевої Ю.Ю.
щодо не звернення до органу опіки та
піклування за дозволом на передачу на
реалізацію нерухомого майна, а саме -
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 право користування якою має
дитина, у виконавчому провадженні №
32706571; визнати протиправними дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області Кукуянцевої Ю.Ю. та
начальника відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області Попович Я.В. щодо передачі на
реалізацію без попереднього дозволу
органу опіки та піклування нерухомого
майна, а саме - квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 право користування
якою має дитина, у виконавчому
провадженні № 32706571; визнати нечинним
договір № 1313166 про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки),
укладений 13.08.2013 між Головним
управлінням юстиції у Луганській
області в особі начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Попович Я.В. та спеціалізованою
організацією Філією 13 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.»; зобов'язати
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області зупинити реалізацію квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у
виконавчому провадженні № 32706571, до
отримання дозволу органу опіки та
піклування; зобов'язати посадових осіб
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області у виконавчому
провадженні № 32706571 звернутися до
органу опіки та піклування за дозволом
відповідно до вимог пунктів 4.5.9.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5.

В обґрунтування позову позивач
послався на наступне. Він є боржником у
виконавчому провадженні № 32706571 по
зверненню стягнення на належну йому
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису
№ 296, виданого 07.05.2012 приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_7, стягував - ПАТ
«Брокбізнесбанк». Виконавче
провадження знаходиться на виконанні у
Відділі примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області.

13.08.2013 між Головним управлінням юстиції
у Луганській області та
спеціалізованою організацією - Філією
13 ПП «Нива-В.Ш.» було укладено договір №
1313166 про надання послуг з організації
та проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки).

Позивач посилається, що в зазначеній
квартирі він проживає разом зі своєю
сестрою - ОСОБА_8, та її донькою - ОСОБА_9,
2011 року народження, що підтверджується
довідкою Філії № 2 МКП «Центрожилком»
від 23.05.2013. Цей факт був відомий
державному виконавцю, оскільки позивач
надавав указану довідку для долучення
до матеріалів виконавчого провадження
в липні 2013 року.

Позивач вважає, що органом державної
виконавчої служби було порушено норми
чинного законодавства, оскільки майно
було виставлено на продаж без
отримання попередньої згоди органу
опіки та піклування. Таким чином, майно
було передано на реалізацію з
порушенням установленого порядку.

Ухвалою суду від 21.01.2014 до участі у
справі в якості другого відповідача
залучено Приватне підприємство
«Нива-В.Ш.».

Ухвалою суду від 28.01.2014 залучено до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Публічне акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» в особі Луганського
головного регіонального відділення АТ
«Брокбізнесбанк».

В ході судового розгляду справи
позивач та його представник підтримали
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, наполягали на
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача № 1 - Головного
управління юстиції у Луганській
області в судове засідання не прибув,
про дату, час і місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, про
причини неприбуття не повідомив,
заперечень проти позову суду не надав.

Представник відповідача № 2 -
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області в ході судового
розгляду справи заперечував проти
позову з наступних підстав. На
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області перебуває виконавче
провадження № 32706571 з виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Луганського міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_7 від 07.05.2012 № 296 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1. У ході проведення виконавчих
дій щодо виконання ВП № .10.2012
державним виконавцем проведено опис й
арешт майна боржника (предмета
іпотеки), про що складено відповідний
акт. 25.06.2013 державним виконавцем
направлено заявку на реалізацію
арештованого нерухомого майна.

Згідно з договором від 13.08.2013 № 1313166 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) описане й
арештоване майно передано на прилюдні
торги.

04.09.2013 було призначено прилюдні торги
по реалізації арештованого нерухомого
майна, про що свідчить повідомлення
спеціалізованої організації Філії 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» від
04.09.2013 № 679-13. 06.09.2013 до відділу надійшло
повідомлення спеціалізованої
організації Філії 13 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», що прилюдні
торги по реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки) не
відбулися у зв'язку з відсутністю
зареєстрованих покупців.

На 11.11.2013 було призначено другі
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки), про що свідчить
повідомлення від 14.11.2013 № 826-13. Згідно з
актом приймання-передачі наданих
послуг від 11.11.2013 № 1313166 встановлено, що
прилюдні торги не відбулися у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

09.12.2013 державним виконавцем стягувачу
(АТ «Брокбізнесбанк») направлено лист,
яким запропоновано залишити за собою в
рахунок погашення боргу майно, не
реалізоване на прилюдних торгах. 16.12.2013
до відділу надійшло повідомлення
стягувача про згоду залишити за собою
нереалізоване майно.

18.12.2013 державним виконавцем винесено
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу та складено
акт № 32706571 про передачу стягувачу
нереалізованого на прилюдних торгах
майна.

Таким чином, відповідач вважає, що ним
неупереджено та в повному обсязі вжито
заходи щодо примусового виконання
рішення, які встановлені Законом
України «Про виконавче провадження» та
Законом України «Про іпотеку».

Стосовно посилань позивача про надання
державному виконавцю інформації про
реєстрацію в квартирі за адресою: м.
Луганськ, кв. Мирний, 154/16, малолітньої
дитини, то, на думку відповідача,
вказані доводи не підтверджені
належними доказами. Так, пунктом 2
Постанови з питань оформлення
документів і контролю щодо реєстрації
місця проживання та перебування
фізичних осіб в України, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 26.05.2004 № 571, встановлено, що
оформлення реєстрації місця
проживання та перебування фізичних
осіб відповідно до території
обслуговування проводять
територіальні органи та підрозділи
служби громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб МВС України.
Відповідно до статті 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
довідка про реєстрацію місця
проживання або місця перебування -
документ, який видається органом
реєстрації особі за її вимогою та
підтверджує реєстрацію місця
проживання або місця перебування
особи. Таким чином, довідка МКП
«Центрожилком», надана позивачем, не
може бути документом, який підтверджує
місце реєстрації (проживання) фізичних
осіб.

На підставі викладеного відповідач
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

У судове засідання 17.02.2014 представник
відповідача № 2 не прибув, про дату, час
і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача № 3 -
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», в
судове засідання не прибув, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неприбуття суду не повідомив,
заперечень проти позову не надав.

Представник третьої особи - Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі Луганського
головного регіонального відділення АТ
«Брокбізнесбанк», в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечував,
вважає, що відповідач діяв у межах
наданих йому повноважень. Надана
позивачем довідка МКП «Центрожилком»
як доказ реєстрації та права
малолітньої особи на користування
житловим приміщенням, на думку третьої
особи, не може бути прийнята, оскільки
зміст довідки та її форма не
відповідають вимогам чинного
законодавства. Крім того, звертає
увагу, що відповідно до пункту 5.3.11
іпотечного договору ОСОБА_3
зобов'язаний не здійснювати реєстрацію
інших осіб, в тому числі неповнолітніх
чи малолітніх осіб, за місцем
знаходження предмета іпотеки без
попереднього письмового дозволу банку,
однак, вказаний пункт було порушено
позивачем. Також третя особа
посилається, що згідно з актом опису й
арешту майна та актів державного
виконавця протягом 2012 року позивач за
місцезнаходженням нерухомого майна не
мешкав, а здавав квартиру в оренду
іншій особі та мав дохід від цього. На
підставі викладеного просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник третьої особи - Філії 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», в
судове засідання не прибув, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неприбуття суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін та третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог та наданих сторонами доказів, суд
установив наступні факти та відповідні
до них правовідносини.

На примусовому виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області знаходиться
виконавчий напис приватного нотаріуса
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області Попової Т.В.
від 07.05.2012 № 296 про звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_1 (арк. справи 78).

Постановою державного виконавця від
18.05.2012 було відкрито виконавче
провадження № 32706571, за яким стягувачем
є ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі
Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк»,
боржником - ОСОБА_3 (арк. справи 16).

Постановою державного виконавця від
18.05.2012 накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1 (арк. справи 83).

25.06.2013 державним виконавцем направлено
заявку на реалізацію арештованого
нерухомого майна (арк. справи 121-122).

22.07.2013 ОСОБА_3 повідомив Відділ
примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУЮ у Луганській
області про те, що право користування
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1 має дитина, у зв'язку з чим
просив звернутися за дозволом на
реалізацію вказаної квартири до органу
опіки та піклування (арк. справи 123).
Разом із заявою позивачем було надано
довідку, видану МКП «Центрожилком»
23.05.2013, згідно з якою за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. справи 156).

13.08.2013 між Головним управлінням юстиції
у Луганській області в особі відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області та Філією 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
було укладено договір № 1313166 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) (арк. справи
125-127).

Згідно зі вказаним договором описане й
арештоване майно, а саме - квартира
АДРЕСА_1, передано на реалізацію на
прилюдних торгах.

Вказане нерухоме майно було виставлене
на продаж на прилюдних торгах, які було
призначено на 04.09.2013 та 11.11.2013 (арк.
справи 129, 132). Однак, указані прилюдні
торги не відбулися, що підтверджується
відповідними повідомленнями (арк.
справи 130, 133). Листом від 14.11.2013 № 826-13
Філія 13 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» повідомила орган державної
виконавчої служби та стягувача про те,
що іпотеко держателі та інші кредитори
боржника мають право придбати предмет
іпотеки за початковою ціною шляхом
заліку своїх забезпечених вимог у
рахунок ціни майна (арк. справи 133).

09.12.2013 державним виконавцем стягувачу
(ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі
Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк»)
направлено лист, яким запропоновано
залишити за собою в рахунок погашення
боргу майно, не реалізоване на
прилюдних торгах (арк. справи 140).

Листом від 16.12.2013 № 1069/049-ПГ Луганський
ГРВ АТ «Брокбізнесбанк» повідомив
Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області про згоду прийняти
у власність нерухоме майно, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним договором
(арк. справи 141).

18.12.2013 державним виконавцем винесено
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу та складено
акт № 32706571 про передачу стягувачу
нереалізованого на прилюдних торгах
майна (арк. справи 143-144, 145-146).

При вирішенні спору по суті суд
керується наступним.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV (далі Закон № 606,
наводиться в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті
17 Закону № 606 відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, як виконавчі написи
нотаріусів.

Згідно із частинами 1, 5, 8 статті 54
Закону № 606 звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.
Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом. Примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Як передбачено частиною 1 статті 33
Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003
року № 898-IV (з наступними змінами та
доповненнями) у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Відповідно до частини першої
статті 41 цього ж Закону реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Згідно із частиною 1 статті 62 Закону №
606 реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Відповідно до частини 5 цієї статті не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі нереалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду
(частина 6 статті 62 Закону № 606).

Згідно з частиною 7 статті 62 Закону № 606
у разі якщо стягувач виявив бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний
строк з дня надходження до державного
виконавця відповідного повідомлення
внести на відповідний рахунок для
обліку депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом. За рахунок перерахованих
стягувачем коштів оплачуються витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій,
задовольняються вимоги інших
стягувачів та стягується виконавчий
збір і штрафи, а залишок коштів
повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною,
що дорівнює початковій вартості майна,
за якою воно передавалося на
реалізацію. Про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно (частина 9 статті 62 Закону №
606).

Пунктом 1.1 розділу І Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802,
визначено, що ця Інструкція розроблена
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон),
інших законодавчих актів України та
нормативно-правових актів
Міністерства юстиції України і
визначає окремі питання організації
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) (далі -
рішення), що відповідно до Закону
підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 4.5 цієї Інструкції передбачено,
що реалізація майна, на яке звернено
стягнення, здійснюється відповідно до
вимог статті 62 Закону.

Згідно з пунктом 4.5.9 розділу IV
зазначеної Інструкції у разі передачі
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Судом установлено, що згідно з довідкою
№ 233, виданою 07.02.2014 Управлінням
державної міграційної служби України в
Луганській області, за адресою:
АДРЕСА_1, 20.06.2012 зареєстровано ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. справи 265).

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України, суд робить
висновок, що передача на реалізацію
нерухомого майна, а саме - квартири за
адресою: АДРЕСА_1, що є предметом
іпотеки згідно з іпотечним договором
від 26.09.2007 (арк. справи 68-75), можлива лише
за умови попереднього отримання
дозволу органів опіки та піклування.

Суд не бере доводи відповідача та
третьої особи про те, що довідка, видана
МКП «Центрожилком» про реєстрацію за
вказаною адресою дитини, не може бути
взята до уваги в якості належного
доказу. Суд зауважує, що відповідно до
положень статті 11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, серед іншого, з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Чинне законодавство України, зокрема,
Інструкція з організації примусового
виконання рішень, не пов'язує отримання
попереднього дозволу органу опіки та
піклування на передачу на реалізацію
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, з отриманням довідок певного
зразка. Отримавши інформацію про право
дитини на користування майном, яке
передається на реалізацію, та за
наявності будь-яких сумнівів щодо
достовірності такої інформації,
державний виконавець повинен був
перевірити цю інформацію, в тому числі,
шляхом направлення відповідних
запитів, як це передбачено частиною 3
статті 11 Закону № 606.

Усупереч положенням пункту 4.5.9 розділу
IV Інструкції з організації примусового
виконання рішень державний виконавець
передав нерухоме майно на реалізацію
без отримання попереднього дозволу
органу опіки та піклування, чим порушив
вимоги чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги про визнання протиправними дій
відповідача щодо передачі на
реалізацію без попереднього дозволу
органу опіки та піклування нерухомого
майна, а саме - квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 у виконавчому
провадженні № 32706571 обґрунтованими й
такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд не бере до уваги доводи
відповідача та третьої особи про те, що
позивач порушив умови іпотечного
договору щодо зобов'язання не
реєструвати за вказаною адресою інших
осіб без письмової згоди банку,
оскільки дотримання позивачем умов
договору іпотеки не є предметом даного
позову. З цих же підстав судом не
приймаються посилання відповідача та
третьої особи стосовно того, що позивач
фактично не мешкав за вказаною адресою,
а здавав приміщення в оренду іншій
особі.

Щодо решти позовних вимог, суд не
знаходить підстав для їх задоволення з
огляду на наступне.

Дії державного виконавця щодо не
звернення до органу опіки та
піклування за дозволом на реалізацію
нерухомого майна, які позивач просить
визнати протиправними, фактично є
бездіяльністю, тобто, пасивною
поведінкою суб'єкта владних
повноважень, за якої він утримується
від вчинення дій, які він повинен був
учинити. Сама по собі бездіяльність у
даному випадку не несе правових
наслідків для позивача. Такі наслідки
для останнього мають подальші дії
державного виконавця, а саме - передача
майна на реалізацію. Суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог у частині визнання протиправними
дій відповідача щодо передачі майна на
реалізацію, що є достатнім і необхідним
засобом поновлення порушеного права та
відповідає об'єкту порушеного права.

Позовні вимоги про зобов'язання
відповідача звернутися до органу опіки
та піклування за дозволом відповідно
до вимог пункту 4.5.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень не підлягають задоволенню,
оскільки вказаний обов'язок отримання
попереднього дозволу органу опіки та
піклування прямо встановлено законом
та не потребує додаткового
зобов'язання до його виконання судовим
рішенням.

Позовні вимоги про зобов'язання
відповідача зупинити реалізацію
квартири до отримання дозволу органу
опіки та піклування не підлягають
задоволенню, оскільки на цей час
реалізація квартири не здійснюється,
як установлено судом, нерухоме майно
було передано стягувачу в рахунок
часткового погашення боргу за
кредитним договором, що
підтверджується відповідним актом.

Стосовно позовних вимог про
визнання нечинним договору № 1313166 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, укладеного 13.08.2013 між Головним
управлінням юстиції у Луганській
області та спеціалізованою
організацією Філією 13 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», слід
зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори,
що виникають з приводу укладання,
виконання, припинення, скасування чи
визнання нечинними адміністративних
договорів.

Наказом Міністерства юстиції
України від 27 жовтня 1999 року № 68/5,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 2 листопада 1999 року за № 745/4038,
затверджено Тимчасове положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (далі - Тимчасове положення).

Згідно з пунктом 1.2. Тимчасового
положення прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.

Пунктом 3.1. Тимчасового положення
передбачено, що орган державної
виконавчої служби укладає із
спеціалізованою організацією договір,
яким доручає реалізацію майна
спеціалізованій організації за
визначену винагороду за надані послуги
з реалізації арештованого майна, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до продажної ціни лота.

Відповідно до статті 650 ЦК України
особливості укладання договорів на
біржах, аукціонах, конкурсах тощо
установлюється відповідними атами
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 215 ЦК України
такий договір, як правочин, можна
визнати недійсним у судовому порядку з
підстав недодержання в момент його
вчинення стороною (сторонами) вимог,
встановлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203
ЦК України.

Статтею 203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину. Так,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28 квітня 1978
року № 3 «Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними» угода
може бути визнана недійсною лише з
підстав і з наслідками, передбаченими
законом, а суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною та
настання у зв'язку з цим певних
юридичних наслідків.

Судом не встановлено обставин,
передбачених статтею 203 ЦК України, які
б мали наслідком визнання правочину
недійсним. Крім того, матеріалами
справи підтверджується, що перші та
повторні прилюдні торги з реалізації
нерухомого майна не відбулися,
зазначене майно не було продане,
вказаний договір є реалізованим,
розрахунки за надані послуги між
сторонами вважаються завершеними,
вказані обставини підтверджуються
актом приймання-передачі наданих
послуг від 11.11.2013 № 1313166 (арк. справи 134).

За таких обставин суд вважає, що
вказана частина позовних вимог не
підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до частини 3 цієї статті
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

З урахуванням задоволеної частини
позовних вимог стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача
підлягає сума 13,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 17, 87, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Головного управління юстиції у
Луганській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів - Філія 13
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Публічне акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» в особі Луганського
головного регіонального відділення АТ
«Брокбізнесбанк», про визнання
протиправними дій, визнання нечинним
договору про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 13.08.2013 № 1313166 та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області щодо передачі на
реалізацію без попереднього дозволу
органу опіки та піклування нерухомого
майна, а саме - квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 у виконавчому
провадженні № 32706571.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати у
розмірі 13 грн. 76 коп. (тринадцять грн. 76
коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 21
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун