Справа № 805/16162/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
справа №805/16162/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., секретаря
судового засідання Манаєва М.В., за
участю представника позивача
Свірчкова А.Б., представника
відповідача Бондар Ю.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2013 року у справі № 805/16162/13-а за
позовом Комунального закладу
«Донецький обласний центр
профілактики та боротьби зі СНІД» до
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області про часткове
скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.11.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 31 липня 2013
року відповідачем складено акт
планової документальної ревізії
фінансово-господарської діяльності в
Донецькому обласному центрі
профілактики та боротьби із СНІД за
період з 01.06.2010 року по 30.06.2013 року №
05.04-17/026. На підставі вказаного акту
інспекцією складено вимогу № 05-04-10-14/9297
від 08.08.2013 року, якою вимагається від
позивача в строк до 20.08.2013 року стягнути
з осіб, винних у зайвих виплатах, кошти
в сумі 137,16 тис. грн. та проведення
корегування розрахунків щодо зайво
нарахованого та перерахованого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України коштів в сумі
44,07 тис. грн. та направити інформацію
про хід виконання вимоги та
підтверджуючі первинні документи. Не
погодившись з такою вимогою, позивач
звернувся до суду та просив визнати
протиправним п. 2 пред'явленої вимоги
та скасувати його.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року позов Комунального закладу
«Донецький обласний центр
профілактики та боротьби зі СНІД»
задоволено.

Скасовано пункт 2 вимоги від 08.08.2013
року № 05-04-10-14/9297 «Щодо усунення
виявлених ревізією порушень», а саме:
встановленого порушення додатку 4, пп.2
п. 2.4.5 «Умов оплати праці працівників
закладів охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення»,
затверджених спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства праці і соціальної
політики України від 05.10.2005 року № 308/519,
в період з 01.06.2010 року по 30.06.2013 року
встановлено факти проведення
завищених витрат на оплату праці
всупереч законодавству в загальній
сумі 137,16 тис. грн. внаслідок
необґрунтованого нарахування та
виплати заробітної плати зайво
нараховане та перераховано внесків до
Пенсійного фонду України 44,07 тис. грн. У
зв'язку з чим стягнути зайво сплачену
доплату у розмірі 60% до заробітної
плати у загальній сумі 137,16 тис. грн. з
осіб, які її отримали, у разі
неможливості стягнути з винних осіб у
розмірах, встановлених ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України та провести
коригування розрахунків щодо зайво
нарахованого перерахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України в сумі 44,07 тис.
грн.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт посилається на норми ст.
4 Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», Порядок
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами та зазначає,
що працівниками центру СНІД, які
зазначені у пункті 2 вимоги від 08.08.2013
року, не здійснюється безпосереднє
обслуговування хворих на СНІД та
ВІЛ-інфекцію, а виконувані ними роботи
свідчать про побутовий контакт з
такими хворими, а тому вони не мають
права на отримання підвищення до
посадових окладів у розмірі 60 %.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти доводів
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено.

Державною фінансовою інспекцією
в Донецькій області було проведено
планову документальну ревізію
фінансово - господарської діяльності
позивача за період з 01.06.2010 року по
30.06.2013 року. За наслідками проведення
ревізії було складено акт від 31.07.2013
року № 05.04-17/026. Актом ревізії було
встановлено, що вибірковою ревізією
дотримання законодавства при
встановленні нарахуванні та виплаті
посадових окладів, надбавок та доплат
та інших підвищень працівникам
позивача за ревізуємий період
встановлено факти проведення
завищення витрат на оплату праці
всупереч законодавству в загальній
сумі 137 163,89 грн., внаслідок
необґрунтованого нарахування та
виплати доплати до посадового окладу
за важкі і шкідливі умови праці
співробітникам центру а саме:
завідуючому господарством, інспектору
відділу кадрів, інженеру охорони праці,
інженера з метрології, електромонтеру
з ремонту обслуговування
електроустаткування, оператору
комп'ютерного набору, інженеру -
програмісту, які (згідно посадових
інструкцій) не діагностують, не
лікують та безпосередньо не
обслуговують хворих на СНІД та ВІЛ -
інфікованих - підвищувались посадові
оклади на 60%. (загальний фонд, КЕКВ 1111,
КФК 080201) (а.с. 10-33).

На підставі вказаного акту
відповідачем складено вимогу від 08.08.2013
року № 05-04-10-14/9297 «Щодо усунення
виявлених ревізією порушень».
Позивачем вимога оскаржується
частково, а саме: п. 2 щодо порушення
додатку 4, пп.2 п.2.4.5 «Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення» затверджених спільним
наказом Міністерства охорони здоров'я
України, та Міністерства праці і
соціальної політики України від 05.10.2005
року № 308/519, в період з 01.06.2010 року по
30.06.2013 року встановлено факти
проведення завищених витрат на оплату
праці всупереч законодавству в
загальній сумі 137,16 тис. грн. внаслідок
необґрунтованого нарахування та
виплати заробітної плати зайво
нараховано та перераховано внесків до
Пенсійного фонду України 44,07 тис. грн.

У зв'язку з чим відповідач вимагає
стягнути зайво сплачену доплату у
розмірі 60% до заробітної плати у
загальній сумі 137,16 тис. грн. з осіб, які
її отримали, у разі неможливості
стягнути з винних осіб у розмірах,
встановлених ст. 130-136 Кодексу законів
про працю України, провести
коригування розрахунків щодо зайво
нарахованого перерахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України в сумі 44,07 тис.
грн. (а.с. 34-35).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Відповідно до п.п. 1.4 Умов оплати
праці працівників закладів охорони
здоров'я та установ соціального
захисту населення, на основі Єдиної
тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів
з оплати праці працівників установ,
закладів та організацій окремих
галузей бюджетної сфери, затвердженого
спільним наказом Міністерства охорони
здоров'я України та Міністерства праці
і соціальної політики України від
05.10.2005 року № 308/519 (далі - Умови)
визначені посадові оклади (тарифні
ставки) є державними гарантіями
мінімальних рівнів оплати праці для
конкретних професійно-кваліфікаційних
груп працівників, які перебувають у
трудових відносинах із закладами
охорони здоров'я та установами
соціального захисту населення всіх
форм власності, при додержанні
встановленої законодавством про працю
тривалості робочого часу та виконанні
працівником посадових обов'язків (норм
праці).

Пунктом 1.6 Умов визначено, що
конкретні розміри доплат, надбавок та
інших виплат визначаються керівником
закладу, установи за рахунок і в межах
фонду заробітної плати та
відображаються в розрахункових
відомостях на виплату заробітної
плати.

Згідно до п. 2.4.5 Умов передбачено,
що у зв'язку зі шкідливими і важкими
умовами праці посадові оклади (тарифні
ставки) працівників закладів охорони
здоров'я (структурних підрозділів), які
працюють з вірусом імунодефіциту
людини, підвищуються на 60 відсотків
(додаток 4).

Водночас додатком 4 до цього
Наказу затверджено Перелік закладів та
їх підрозділів, а також посад, робота в
яких дає право на підвищення посадових
окладів на 60 відсотків.

Пунктом 1 до Переліку включено
Центри з профілактики та боротьби зі
СНІДом та визначено, що підвищення у
розмірі 60 відсотків посадового окладу
виплачується посадам медичного
персоналу, керівникам, професіоналам,
фахівцям, технічним службовцям та
робітникам Центрів з характером
роботи, що виконується, - "діагностика,
лікування і безпосереднє
обслуговування хворих на СНІД та
ВІЛ-інфікованих".

При цьому згідно із приміткою 2 до
додатку 4 зазначеного вище Наказу у
кожному закладі на підставі даного
додатка керівником закладу за
погодженням з профспілковим комітетом
затверджується Перелік посад
працівників, яким з урахуванням
конкретних умов праці в цьому закладі,
структурному підрозділі, на
відповідній посаді посадовий оклад
(тарифна ставка) підвищується на 60
відсотків.

Проаналізувавши зазначене,
колегія суддів прийшла до висновку, що
перелік закладів та їх підрозділів, а
також посад, робота в яких дає право на
підвищення посадових окладів на 60 %,
прямо передбачає право на отримання
такого підвищення як посадам медичного
персоналу, так і іншими категоріям
працюючих, а саме: керівникам,
професіоналам, фахівцям, технічним
службовцям та робітникам.

Тобто, право на отримання
підвищення до посадового окладу у
розмірі 60 відсотків має не лише
медичний персонал відповідних Центрів,
але й інші категорії їх працівників, як
то: керівники, професіонали, фахівці,
технічні службовці та робітники,
перелік яких затверджується
керівником закладу за погодженням з
профспілковим комітетом з урахуванням
конкретних умов праці.

З матеріалів справи вбачається,
що загальними зборами трудового
колективу позивача 07.09.2011 року було
прийнято Колективний договір між
адміністрацією обласного центру з
профілактики та боротьбі зі СНІДом та
профспілковім комітетом на 2011-2014 роки.
Даний договір було зареєстровано
рішенням від 28.09.2011 року № 364 виконкому
Ленінської районної у м. Донецьку ради
(а.с. 38-49).

Правові засади розробки,
укладення та виконання колективних
договорів і угод з метою сприяння
регулюванню трудових відносин та
соціально-економічних інтересів
працівників і власників визначаються
Законом України від 01.07.1993 року № 3356-XII
"Про колективні договори і угоди".

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про колективні договори і угоди"
колективний договір, угода укладаються
на основі чинного законодавства,
прийнятих сторонами зобов'язань з
метою регулювання виробничих, трудових
і соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів працівників та
роботодавців.

Згідно зі ст. 5 цього Закону умови
колективних договорів і угод,
укладених відповідно до чинного
законодавства, є обов'язковими для
підприємств, на які вони поширюються,
та сторін, які їх уклали. Умови
колективних договорів або угод, що
погіршують порівняно з чинним
законодавством становище працівників,
є недійсними, і включати їх до
договорів і угод забороняється.

Пунктом 4.1.21.2 Колективного
договору встановлено, що посадові
оклади працівників лікарні
підвищуються на 60% згідно наказу МОЗ
України та Міністерства праці і
соціальної політики України від 05.10.2005
року № 308/519 «Про умови оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення» (додаток 4). В додатку 4 до
договору встановлено перелік
структурних підрозділів і посад,
робота в яких надає право на підвищення
схемних посадових окладів (ставок) на
60%, 30%,15% згідно зазначеного наказу, де,
між іншими, зазначені завідуючий
господарством, інспектор відділу
кадрів, інженер охорони праці, інженер
з метрології, електромонтер з ремонту
обслуговування електроустаткування,
оператор комп'ютерного набору, інженер
програміст (а.с. 48-49).

Крім того, колегія суддів
зауважує про помилковість доводів
відповідача про те, що виконувана
спірними категоріями працівників
Центру робота за своїм характером
свідчить про побутовий контакт з
хворими на СНІД та ВІЛ-інфекцію,
оскільки такі доводи не ґрунтуються на
належних та допустимих доказах.
Натомість, контакт таких працівників з
хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими
пов'язаний саме з виконанням службових
обов'язків безпосередньо в службових
приміщеннях в умовах підвищеного
ризику для здоров'я.

Частиною 2 статті 15 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" передбачено, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Про яку законність п. 2 спірної
вимоги в даному випадку йде мова, коли
відповідач вимагає стягнути з осіб, які
отримали заробітну плату, або з винних
осіб - так звану матеріальну шкоду у
розмірах, встановлених ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України. На тверде
переконання колегії суддів вимога не
може коливатися в межах цілої глави 1Х
КЗпП України «Гарантії при покладенні
на працівників матеріальної
відповідальності за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації».
Таке формулювання нагадує тезу
«потрібне підкреслити».

Або ревізією встановлюються
винні особи, і тоді до них
застосовуються певні види і розміри
відповідальності, або встановлюються
факти, що дають підстави зробити
висновки про таких осіб і вжити
передбачені законодавством заходи.

Частина 1 ст. 130 КЗпП України
визначає, що «працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків».
То ж виникає питання: як саме особи,
які отримали заробітну плату, (про яких
вказано в п. 2 вимоги) порушили свої
трудові обов'язки, що спричинили шкоду
лікувальному закладу?

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, орган державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.
Зробивши системний
аналіз нормативно-правових актів, що
регулюють спірні правовідносини, на
підставі матеріалів справи, колегія
суддів вважає, що за таких умов пункт 2
вимоги Державної фінансової інспекції
від 08.08.2013 року № 05-04-10-14/9297 є не законним
та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області у справі № 805/16162/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року у справі № 805/16162/13-а за позовом
Комунального закладу «Донецький
обласний центр профілактики та
боротьби зі СНІД» до Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області про часткове скасування вимоги
- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції - Вищого адміністративного
суду України, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Повний текст виготовлено 18
лютого 2014 року.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді

І.В.Юрко

А.А.Блохін