Справа № 569/23859/13-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
Рівненський
міський суд

під головуванням судді - Ковальов І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Рівненської митниці Міндоходів в особі
заступника начальника - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними, скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності та
закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні позивач та
представник позивача заявлені позовні
вимоги повністю підтримали з підстав,
викладених в адміністративному позові.
Просять суд позов задоволити та
визнати протиправними дії заступника
начальника Рівненської митниці
Міндоходів - начальника управління
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Борісова Ю.О. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.469 МК України; скасувати постанову
заступника начальника Рівненської
митниці Міндоходів - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями ОСОБА_2 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.469 МК України від 19 грудня 2013 року
та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян на суму 8500,00 грн. за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення, а справу провадженням
закрити.

В судовому засіданні представник
відповідача заявлений
адміністративний позов позивача не
визнав та просить суд відмовити у його
задоволенні, посилаючись на ті
обставини, що постанова про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.469 МК України від 19 грудня 2013 року
та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян на суму 8500,00 грн. винесена
законно та відповідно до діючого
законодавства.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
та подані сторонами письмові докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
адміністративний позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.107 КАС України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права
у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в
судовому засіданні постанови в справах
про порушення митних правил №0503/20407/13
від 19 грудня 2013 року винесеної
заступником начальника Рівненської
митниці Міндоходів - начальником
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями ОСОБА_2, 05
грудня 2013 року о 07 год. 20 хв. в зону
митного контролю МП «Городище»
Рівненської митниці заїхав легковий
автомобіль марки «GAZ» р.н. НОМЕР_1
(реєстрація органів ДАІ Російської
федерації) під керуванням громадянина
України ОСОБА_1, який слідував з України
в Російську Федерацію.

В ході проведення митного контролю у
формі перевірки документів та
відомостей, які надаються під час
переміщення товарів через митний
кордон України та за результатами
аналітичної інформації, яка міститься
в ПІК ЄАІС, розділ «Автотранспортні
засоби» встановлено, що автомобіль
марки «GAZ» р.н. НОМЕР_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, 01 грудня 2013 року був
ввезений на митну територію України
громадянином Російської Федерації
ОСОБА_5 через митний пост «Городище»
Рівненської митниці Міндоходів в
митному режимі «тимчасове ввезення».

На момент здійснення митного
контролю під час виїзду за межі
території України громадянин ОСОБА_5 в
автомобілі був відсутній.

Частиною 1 статті 103 МК України
визначено, що тимчасове ввезення - це
митний режим, відповідно до якого
іноземні товари, транспортні засоби
комерційного призначення ввозяться
для конкретних цілей на митну
територію України з умовним повним або
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.321 МК України
товари, транспортні засоби
комерційного призначення перебувають
під митним контролем з моменту його
початку і до закінчення згідно із
заявленим митним режимом.

Частиною 1 ст.380 МК України
встановлено, що тимчасове ввезення
громадянами - нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року.

Згідно з ч.4 ст.380 МК України,
тимчасово ввезені транспортні засоби
особистого користування можуть
використовуватися на митній території
України виключно тими громадянами, які
ввезли їх в Україну, для їх особистих
потреб, не можуть використовуватися
для цілей підприємницької діяльності в
Україні, бути розукомплектовані, а
також відчужені чи передані у
володіння, користування або
розпорядження іншим особам.

В пояснення від 05 грудня 2013 року
наданому працівникам Рівненської
митниці Міндоходів ОСОБА_1 підтвердив
факт користування транспортним
засобом без дозволу органу доходів і
зборів вказавши, що ОСОБА_5 передав йому
автомобіль марки «GAZ» р.н. НОМЕР_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
оскільки в самого не було можливості
вивезти транспортний засіб за межі
території України.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно, без
проведення митного оформлення для цієї
мети, отримав у своє користування та
користувався автомобілем марки «GAZ»
р.н. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, який перебуває під митним
контролем та митне оформлення якого не
закінчено, чим вчинив правопорушення,
відповідальність за яке передбачене ч.2
ст.469 МК України.

У графі протоколу про порушення
митних правил №0503/20407/13 «Пояснення
зауваження особи, що притягується до
відповідальності ОСОБА_1 просить
розглянути справу без його участі.
Клопотань від громадянина ОСОБА_1 про
перенесення розгляду вказаної справи
не надходило.

На підставі викладеного, враховуючи
обставини вчиненого правопорушення,
відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих
обставин, особу порушника, який
притягується до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил вперше, керуючись статтями 522-527
Митного кодексу України, постановив:
громадянина України ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч.2 ст.469 МК
України. На громадянина ОСОБА_1
накласти адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі п'ятсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян на суму 8500 грн. (вісім тисяч
п'ятсот гривень 00 коп.).

Як вбачається з пояснень позивача,
свою вину у вчиненні інкримінованого
адміністративного правопорушення він
не визнав та пояснив, що будь-яких
порушень митних правил він не допускав,
а тому і не може бути притягнутий до
адміністративної відповідальності.

Безперечним доказом встановлення
вини позивача щодо в чинення
адміністративного правопорушення є
складений, згідно діючого
законодавства, інспектором митного
поста Рівненської митниці Міндоходів
Адамчуком І.М. протокол про порушення
митних правил, у якому позивач по
справі не виклав жодних заперечень з
приводу складеного відносно нього
адміністративного протоколу, будь-яких
клопотань з приводу відкладення
розгляду справи чи інших зауважень не
вказав, зазначивши лише прохання про
розгляд справи у його відсутності.

Як було встановлено в судовому
засіданні, виїжджаючи за межі митної
території України позивач знав про те,
що транспортний засіб знаходиться на
реєстрації в іноземній державі,
оскільки як реєстраційний номер так і
технічний паспорт автомобіля були
виготовлені в іноземній державі, тобто
позивач усвідомлював, що використовує
транспортний засіб без документів та
без дозволу уповноважених державних
органів України.

В адміністративному позові ОСОБА_1 не
заперечує факту користування ними
транспортними засобами, ввезеним в
режимі тимчасового ввезення та митне
оформлення якого не закінчено. Позивач
мотивує відсутність в його діях
об'єктивної сторони правопорушення,
вказуючи на те, що вказаний автомобіль
був ввезений, як транспортний засіб
комерційного призначення, що не
відповідає дійсності, оскільки згідно
автоматизованої системи митного
оформлення «Інспектор-2006» та витягу з
єдиної автоматизованої інформаційної
системи (ЄАІС) Державної митної служби
України автомобіль марки «GAZ» р.н.
НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
ввезений ОСОБА_5, через зону (полосу
руху) «зелений коридор» тимчасово на 1
рік тому і був заявлений, як
транспортний засіб особистого
користування.

Частина 2 ст.469 МК України передбачає
відповідальність як за користування
так і за розпорядження товарами, митне
оформлення яких не закінчено, без
дозволу митного органу.

Згідно правил граматики в
українській мові, сполучними, в тому
числі й сполучник «та» служать для
зв'язку однорідних членів речення, при
переліку однорідних членів речення
можуть використовувати замість коми, а
також зв'язують частини складного
речення.

Сполучники не мають власного
лексичного значення і не виконують у
реченні граматичну роль.

А тому, використовуючи автомобіль
марки «GAZ» р.н. НОМЕР_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, який перебуває під митним
контролем, без дозволу митного органу,
ОСОБА_1 вчиняв правопорушення,
передбачене ч.2 ст.469 МК України, що
тягне за собою накладення штрафу в
розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 8500 грн.

Окрім того, в протоколі про порушення
митних правил №0503/20409/12 в графі
«пояснення, зауваження особи, що
притягується до відповідальності»
ОСОБА_1 власноручно зазначено, що
зауважень до складання протоколу
немає, просить справу розглянути без
його участі та проставлено особистий
підпис позивача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа
розглядається у присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
справу може бути розглянуто лише у
випадках, коли є достатні дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ст.68 Конституції
України кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи: про накладення
адміністративних стягнень, тобто ці
справи підлягають розгляду у судах
загальної юрисдикції у порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, зазначені положення
Конституції України, а також положення
чинного законодавства, норми Кодексу
України про Адміністративні
Правопорушення, п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ" від 06 березня 2008 року №2, суд
прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,183-2,186
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці
Міндоходів в особі заступника
начальника - начальника управління
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями ОСОБА_2 про визнання
дій протиправними, скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності та
закриття провадження у справі -
відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий: