Справа № 521/12668/13-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/42/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Гуревського В.К.,

при секретарі - Дімітрової Л.І.,

розглянувши у відкритому засіданні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради в особі
адміністративної комісії про
скасування постанов про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами
ухвалити рішення, яким скасувати
постанови адміністративної комісії
Виконавчого комітету Одеської міської
ради № 1471 та № 1472 від 27 червня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпАП з накладенням штрафу в
розмірі 1700,0 грн.

Позивачем надано до суду заяву про
поновлення строків на оскарження,
посилаючись на те, що 27 червня 2013 року
адміністративною комісією виконкому
Одеської міської ради було винесено
постанови №1471 та №1472, згідно яких на
позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу. Текст
постанов про накладення штрафу
позивачу видали тільки 09.07.2013 року.
10.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою
до Виконавчого комітету Одеської
міської ради, в якій просив викликати
його на розгляд його скарги. На розгляд
скарги позивача у Виконавчому комітеті
Одеської міської ради ОСОБА_1 не
запросили, а 30.07.2013 року поштою він
отримав лист адміністративної комісії
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 18.07.2013 р., яким його повідомили,
що «доводи, викладені у скаргах, не
дають підстав для перегляду або
скасування вищевказаних постанов
адміністративної комісії виконавчого
комітету Одеської міської ради». У
зв'язку з тим, що про розгляд скарги
позивача до 30.07.2013 року (коли він поштою
отримав листа від адміністративної
комісії виконкому Одеської міської
ради, датованого 18.07.2013 року) ОСОБА_1
нічого не повідомляли, не викликали і
йому нічого не було відомо, тому
позивач просить поновити строк
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Представник Виконавчого комітету
Одеської міської ради в особі
адміністративної комісії до суду не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про його дату, час і місце
судового засідання, поважних причин
неявки в судове засідання суду не
представив. Суд у зв'язку з його неявкою
та неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
відповідача, який не з'явився, у
загальному порядку розгляду справи.

Суд, вивчивши адміністративну справу,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, прийшов до такого
висновку.

04 червня 2013 року без попередження до
магазину ОСОБА_1, позивача по справі,
розташованого по АДРЕСА_1, з'явився
інспектор в сфері благоустрою міста
Одеської міської ради Бугай Михайло
Валентинович, який за відсутністю
ОСОБА_1 склав протокол № 2072 серія М від
04 червня 2013 року, що перед магазином
відсутній збирач сміття (урна) та
протокол № 2073 серія М від 04 червня 2013
року, що відсутній договір на ТПВ (вивіз
сміття).

Коли ОСОБА_1 через деякий час
повернувся, встановив урни та
сфотографував їх, він звернувся до
інспектора в сфері благоустрою міста
Одеської міської ради Бугай М.В., якому
пояснив, що на ринку купував урну
замість попередньої, знищеної
поваленим деревом під час урагану,
протокол не підписував, в ньому
підписалась його дружина - ОСОБА_3, яка
не є підприємцем, а тільки прибирала у
той час у помешканні магазину і
договору на ТПВ при собі не мала, що
ОСОБА_1 все владнав (стосовно урн) та
надав йому договір на ТПВ, але
інспектор йому відповів, що він все
одно піде на адміністративну комісію,
бо він склав протокол.

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті Одеської
міської ради №1471 від 27 червня 2013 року
стосовно ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу розміром 1700,0 гривень за
порушення п. 7.3. «Правил благоустрою
території міста Одеси (текстової
частини)» у новій редакції,
затверджених Рішенням ОМР №1631-VI від 23
грудня 2011 року (відсутність двох
стаціонарних урн для сміття об'ємом не
менш ніж 40 літрів біля входу/виходу до
приміщення магазину).

Під час розгляду справи ОСОБА_1
пояснював, що це непорозуміння, що
виникло стихійним лихом та
форс-мажорними обставинами. Крім того,
він за добу все виправив і не було
підстав накладати на нього штраф, тим
більше у максимальному розмірі.

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті Одеської
міської ради №1472 від 27 червня 2013 року
стосовно ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу розміром 1700,0 гривень за
порушення п. 7.3 «Правл благоустрою
території міста Одеси (текстової
частини)» у новій редакції,
затверджених Рішенням ОМР №1631-VI від 23
грудня 2011 року (відсутність договору на
ТПВ).

В Протоколі та в подальшому в Постанові
про адміністративне правопорушення
посилання на п.7.3. не відповідає
обставинам, на яких ґрунтується
обвинувачення ОСОБА_1, а саме, п.7.3.
«Правил благоустрою території міста
Одеси (текстової частини)» у новій
редакції, затверджених Рішенням ОМР
№1631-VІ від 23 грудня 2011 року стосується
тільки урн для сміття та не містить
вимоги про укладання договору на ТПВ.
Тим більше, що ОСОБА_1 орендує
приміщення у ТОВ «АФАЛІНА», яке несе
відповідальність за це приміщення та
вивіз сміття, про що свідчить договір
оренди нежилого приміщення від 06
травня 2013 року.

ОСОБА_1 пояснював, що договір на ТПВ у
позивача є і тогорічний, і цьогорічний
і не було ніяких підстав накладати на
нього штраф, тим більше у максимальному
розмірі, відповідно до договору № 43ПМ13
на вивіз твердих побутових відходів
від 05 червня 2013 року.

Текст Постанови про накладення штрафу
ОСОБА_1 надали 09 липня 2013 року.

10 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся зі
скаргою до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, в якій просив
викликати його на розгляд скарги
позивача.

На розгляд скарги ОСОБА_1 у Виконавчому
комітеті Одеської міської ради його не
запросили, а 30 липня 2013 року поштою він
отримав лист адміністративної комісії
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 18 липня 2013 року, яким ОСОБА_1
повідомили, що «доводи, викладені у
скаргах, не дають підстав для перегляду
або скасування вищевказаних постанов
адміністративної комісії виконавчого
комітету Одеської міської ради».

Згідно ст. 289 КУпАП скарга на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути подана
протягом 10 днів з дня винесення
постанови. У випадку пропуску
вказаного строку з поважних причин цей
строк за заявою особи, відносно якої
винесена постанова, може бути
поновлений органом, правомочним
розглядати скаргу.

Суд вважає поважним пропуск строку
ОСОБА_1 та вирішив поновити йому строк
на звернення до суду на оскарження
постанов про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Протокол № 2072 серія М від 04 червня 2013
року складений з порушенням ч. 2 ст. 256
КУпАП, згідно якої протокол
підписується особою, яка здійснила
правопорушення. Інспектор складав
протокол стосовно СПД ОСОБА_1, а
підписала протокол його дружина -
ОСОБА_3, яка перебувала у магазині.

Оскільки було порушення ст. 256 КУпАП,
щодо складання протоколу про
адміністративне правопорушення, тому
постанови про адміністративне
правопорушення повинні бути скасовані.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол повноваженою на
те посадовою особою або представником
громадської організації чи органу
громадської самодіяльності, який
повинен відповідати вимогам статті 256
КУпАП.

При цьому суд вважає, що позивач мав у
стислі строки встановити урни,
оскільки погодні події (ураган) в м.
Одесі, на які посилається позивач, мали
місце 31 травня 2013 року, а протокол
складався 04 червня 2013 року.

Крім того, документи щодо діяльності
торгової точки мають перебувати в
приміщенні магазину, а не вдома у
позивача.

Суд погоджується з доводами позивача
про необґрунтованість застосування до
нього максимального покарання.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

В порушення вимог ст. 33 КУпАП свій
висновок в частині накладення виду та
міри стягнення адміністративна
комісія не мотивувала, тоді як санкція
ст. 152 КУпАП передбачає і більш м'які
види стягнень, ніж максимальний штраф.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою , поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином
з врахуванням процесуальних
особливостей адміністративного
судочинства доведення факту
неправомірності дій позивача,
покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Судом під час
розгляду позову встановлені обставини,
які підтверджують позов, та які
враховуються судом при винесенні
постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Судом враховується положення ст. 55
Конституції України, згідно з якою
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

При цьому суд враховує той факт, що
доводи позивача належним чином не були
заперечені відповідачем. Оцінюючи дії
відповідача суд констатує порушення
ним вимог пунктів 1, 2, 3, 5 ч. 3 ст. 2 КАС
України. Наявність таких порушень є
безумовною підставою для скасування
рішення суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 22, 152, 254, 256, 268, 280, 285, 289
КУпАП, ст. 41, 55 Конституції України, ст.
ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 КАС України
суд, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради в особі адміністративної комісії
про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності - задовольнити
частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до
суду на оскарження постанов про
притягнення його до адміністративної
відповідальності.

Скасувати постанову адміністративної
комісії Виконавчого комітету Одеської
міської ради № 1471 від 27 червня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпАП з накладенням штрафу в
розмірі 1700,0 грн. Провадження по справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 закрити на
підставі ст. 22 КУпАП, оголосити ОСОБА_1
усне зауваження.

Скасувати постанову адміністративної
комісії Виконавчого комітету Одеської
міської ради № 1472 від 27 червня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпАП з накладенням штрафу в
розмірі 1700,0 грн. Провадження по справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 закрити на
підставі ст. 22 КУпАП, оголосити ОСОБА_1
усне зауваження.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Гуревський В.К.