Справа № 2011/2а-4447/11
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р. Справа № 2011/2а-4447/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивачів - ОСОБА_1

третьої особи та представника третьої
особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3
на постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 13.10.2011р. по справі №
2011/2а-4447/11

за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5

до Харківська міська рада
треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3
, Комунальне підприємство
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації"

про визнання недійсним розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулись
до Дзержинського районного суду міста
Харкова з адміністративним позовом до
Харківської міської ради, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, КП "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації", в
якому, з урахуванням уточнень, просили
суд визнати незаконним розпорядження
№ 933 від 11 липня 2008 року голови
Київської районної в місті Харкові
ради; скасувати розпорядження № 933 від
11 липня 2008 року голови Київської
районної в місті Харкові ради.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 13.10.2011 р. позов
задоволено, визнано незаконним та
скасовано розпорядження № 933 від 11
липня 2008 року голови Київської
районної в місті Харкові ради.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, третя особи ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить оскаржувану постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_3 посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а саме, ст.ст. 316,
319, 331 Цивільного кодексу України, ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 99, 100, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Третя особа - ОСОБА_2, також подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати, у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_2 посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а саме, ст. 392
Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 69,
70, 72, 99, 100, 133, 157, 159, 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивачів, пояснення
третьої особи ОСОБА_2, який представляє
інтереси ОСОБА_3, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_3 - частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору задатку № 52 від
27 березня 2004 року, укладеного між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, досягнута
домовленість про придбання земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1. На
виконання даного договору ОСОБА_5
передала продавцеві 5350 гривен.

24 травня 2004 року було укладено договір
купівлі - продажу вказаної земельної
ділянки. Покупцем в даному договорі
зазначено ОСОБА_2

17.08.2004 року на підставі рішення ВК
Київської районної в місті Харкові
ради ОСОБА_2 надано дозвіл на
будівництво будинку.

Рішенням від 03.06.2008 року ВК Київської
районної в місті Харкові ради № 100-8
визнано право та надано дозвіл ОСОБА_2
та ОСОБА_5 звернутися в КП "ХМБТІ" для
оформлення свідоцтва про право
власності на вказаний житловий
будинок.

На виконання даного рішення ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 звернулися з відповідною заявою
до КП "ХМБТІ".

Проте, 11.07.2008 року розпорядженням № 933
від 11.07.2008 року голови Київської
районної в місті Харкові ради видано
свідоцтво про право власності на
вказаний житловий будинок лише ОСОБА_2

Не погодившись з даним розпорядженням
відповідача, позивачі звернулись з
даним позовом до суду про його
скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що з боку голови
Київської районної у м. Харкові ради
під час видання розпорядження № 933 від
11.07.2008 року "Про видачу свідоцтва про
право власності на житловий будинок
літ "А-2" по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2,
порушена процедура видачі, та не
з'ясовані суттєві питання, які
зачіпають права інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій та бездіяльності суб'єктів
владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що усі рішення
та дії суб'єкта владних повноважень
мають підзаконний характер, тобто
повинні бути прийняті (вчинені) на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені законом.

Предметом судового розгляду в даній
адміністративній справі є
розпорядження голови Київської
районної в місті Харкові ради № 933 від 11
липня 2008 року, як рішення суб'єкта
владних повноважень.

Отже, перевіряючи правомірність дій
відповідача під час прийняття спірного
рішення на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, колегія суддів
виходить з наступного.

Як свідчать матеріали справи, згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 24 травня 2004 року ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 придбав у власність
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, на яку 20 жовтня 2004
року отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку.

На підставі рішення виконавчого
комітету Київської районної ради м.
Харкова від 17.08.2004 р. ОСОБА_2 наданий
дозвіл на будівництво двоповерхового
житлового будинку. З оглянутих в
судовому засіданні робочого проекту,
договору підряду, накладних, квитанцій
на будівельні матеріали вбачається, що
вони оформлені на ім'я ОСОБА_2 і
будівництво розпочато у 2004 році з
використанням матеріалів придбаних у
2004 р.

25.03.2008 р. державна приймальна комісія
видала ОСОБА_2 акт про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку літ. "А-2" загальною
площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1
кв.м., який 03.06.2008 р. був затверджений
Виконавчим комітетом Київської
районної у м. Харкові ради № 100-8.

Рішенням виконавчого комітету
Київської районної в м. Харкові ради
від 03.06.2008 року № 100-8 "Про затвердження
акту державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом житлового будинку по
АДРЕСА_1", затверджено акт від 25.03.2008
року державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом двоповерхового житлового
будинку літ. "А-"", загальною площею 1513,0
кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., по
АДРЕСА_1; запропоновано гр. ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 звернутися до КП "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
з питанням про оформлення свідоцтва
про право власності на житловий
будинок літ. "А-2" по АДРЕСА_1;
попереджено гр. ОСОБА_2 про
необхідність оформлення належним
чином самочинно збудованих сараїв літ.
"Б", "В" по АДРЕСА_1.( т. 1 а.с. 166).

На звернення ОСОБА_2, щодо підготовки до
виконавчого комітету Київської
районної в м. Харкові ради листа про
можливість видачі свідоцтва про право
власності на 1/2 частину житлового
будинку літ. "А-2" загальною площею 1513,0
кв.м., житлової - 256,1 кв.м. по АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_2, КП "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" листом від
26.06.2008 року № 2331227 надано відповідь та
повідомлено заявника про те, що,
оскільки згідно державного акту про
право власності на земельну ділянку
від 20.10.2004 р. № 66353 право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, оформлено
на ОСОБА_2, згідно рішення виконавчого
комітету Київської районної в м.
Харкові ради від 17.08.2004 р. № 211-9
будівництво двоповерхового житлового
будинку за вказаною адресою також
надано ОСОБА_2 та враховуючи, що актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта від 25.03.2008 року та
рішенням виконкому Київської районної
в м. Харкові ради про затвердження акта
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом жилого будинку по
АДРЕСА_1, зазначений будинок прийнято в
експлуатацію, КП "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації" можливо
підготувати лист про можливість видачі
свідоцтва про право власності на
житловий будинок літ. "А-2" загальною
площею 1513,0 кв.м., житлової - 256,1 кв.м. по
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2. ( т. 1 а.с. 91).

На звернення позивача - ОСОБА_5, щодо
підготовки до виконавчого комітету
Київської районної в м. Харкові ради
листа про можливість видачі свідоцтва
про право власності на 1/2 частину
житлового будинку літ. "А-2" загальною
площею 1513,0 кв.м., житлової - 256,1 кв.м. по
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_5, КП "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
листом від 26.06.2008 року № 2331226 надано
відповідь та повідомлено заявника про
те, що, оскільки згідно державного акту
про право власності на земельну
ділянку від 20.10.2004 р. № 66353 право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, оформлено на ОСОБА_2, згідно
рішення виконавчого комітету
Київської районної в м. Харкові ради
від 17.08.2004 р. № 211-9 будівництво
двоповерхового житлового будинку за
вказаною адресою також надано ОСОБА_2
та враховуючи, що актом державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 25.03.2008 року та рішенням
виконкому Київської районної в м.
Харкові ради про затвердження акта
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом жилого будинку по
АДРЕСА_1, зазначений будинок прийнято в
експлуатацію, підготувати лист про
можливість видачі свідоцтва про право
власності на 1/2 частину житлового
будинку літ. "А-2" загальною площею 1513,0
кв.м., житлової - 256,1 кв.м. по АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_5 не вбачається можливим. ( т. 1
а.с. 90).

08.07.2008 року КП "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" звернулось
до голови виконавчого комітету
Київської районної ради м. Харкова з
листом за вих. № 2333100 про можливість
видати ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на житловий будинок літ. "А-2"
загальною площею 1513,0 кв. м., житловою
площею 256,1 кв.м. з надвірними будівлями
по АДРЕСА_1, в м. Харкові. (т. 1 а.с. 92)

11.07.2008 року, на підставі звернення
Харківського міського бюро технічної
інвентаризації № 2333100 від 08.07.2008 року,
головою Київської районної у м. Харкові
ради прийнято розпорядження № 933, яким
видано свідоцтво про право власності
на житловий будинок літ. "А-2" загальною
площею 1513,0 кв. м., житловою площею 256,1
кв.м. з надвірними будівлями по АДРЕСА_1,
в м. Харкові на ім'я ОСОБА_2. ( т. 1 а.с. 167).

Колегія суддів зазначає, що спірні
правовідносини щодо оформлення права
власності з видачею свідоцтва про
право власності врегульовано
наступними нормативними актами:
наказом Міністерства юстиції України
"Про затвердження Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно" від 07.02.2002 року № 7/5,
зареєстрованим в Мін'юсті 18.02.2002р. за №
157/6445, Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
в редакції, що діяла на момент
прийняття спірного розпорядження,
Інструкцією про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних осіб та фізичних
осіб, затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 121 від
09.06.1998 р., що діяла на момент прийняття
оскаржуваного рішення.

Згідно приписів частини 4 статті 3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна
реєстрація прав здійснюється місцевим
органом державної реєстрації прав.

Пунктом 5 Розділу V "Прикінцеві
положення Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" визначено, що до
створення єдиної системи органів
реєстрації прав, а також до формування
Державного реєстру прав у складі
державного земельного кадастру,
реєстрація об'єктів нерухомості
проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної
інвентаризації.

Згідно приписів частини 3 статті 17
цього Закону державній реєстрації
підлягають заявлені речові права на
нерухоме майно за наявності
документів, що підтверджують вчинення
правочинів щодо таких об'єктів,
посвідчених відповідно до закону, або
свідчать про наявність інших.

Відповідно до п. 1.6 Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
р. №5 (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийнято в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.

У пункті 13 Положення зазначено, що
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно здійснюють комунальні
підприємства бюро технічної
інвентаризації. Реєстрація права
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцем знаходження об'єктів нерухомого
майна на підставі право
встановлювальних документів, коштом
особи, що звернулася до БТІ.

У пункті 2.1 Положення визначено, що для
реєстрації виникнення, існування,
припинення прав власності на нерухоме
майно та оформлення прав власності на
нерухоме майно до БТІ разом із заявою
про реєстрацію прав власності
подаються правоустановлюванні
документи, їх копії, а також інші
документи, що визначені цим положенням.

Пунктом 6.1, 6.2 цього Тимчасового
положення визначено, що оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна провадилося з видачею свідоцтва
про право власності органами місцевого
самоврядування - фізичним особам та
юридичним особам на новозбудовані,
перебудовані або реконструйовані
об'єкти нерухомого майна за наявності
акта про право власності на землю або
рішення про відведення земельної
ділянки для цієї мети та за наявності
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам. Підготовку документів для
видачі свідоцтв про право власності
могли за дорученням органів місцевого
самоврядування та інших органів
відповідно до законодавства проводити
бюро технічної інвентаризації.

Підготовку документів для видачі
свідоцтв про право власності можуть за
дорученням органів місцевого
самоврядування, місцевої державної
адміністрації та інших органів
відповідно до законодавства проводити
БТІ.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
№280/97-ВР виконавчі органи рад - органи,
які відповідно до Конституції України
та цього Закону створюються
сільськими, селищними, міськими,
районними в містах (у разі їх створення)
радами для здійснення виконавчих
функцій і повноважень місцевого
самоврядування у межах, визначених цим
та іншими законами.

При цьому, сільські, селищні, міські
ради є органами місцевого
самоврядування, які представляють
відповідні територіальні громади і
здійснюють від їх імені та у їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, іншими законами
(ст. 10 Закону).

Згідно з частиною першою ст.11 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи.

До відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження щодо
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
сільський, селищний, міський голова: 1)
забезпечує здійснення у межах наданих
законом повноважень органів
виконавчої влади на відповідній
території, додержання Конституції та
законів України, виконання актів
Президента України та відповідних
органів виконавчої влади; 2) організує в
межах, визначених цим Законом, роботу
відповідної ради та її виконавчого
комітету; 3) підписує рішення ради та її
виконавчого комітету; 4) вносить на
розгляд ради пропозицію щодо
кандидатури на посаду секретаря ради; 5)
вносить на розгляд ради пропозиції про
кількісний і персональний склад
виконавчого комітету відповідної ради.

Пунктом 4.1. Інструкції про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних осіб
та фізичних осіб, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України №121 від 09.06.1998р., визначено
повноваження органів місцевого
самоврядування з оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна,
зокрема, оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з
видачею свідоцтва про право власності,
місцевими органами державної
виконавчої влади, місцевого
самоврядування: фізичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності або рішення про відведення
земельної ділянки для цієї мети та за
наявності акта державної комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію.

Із системного аналізу наведених
правових норм вбачається, що
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна з видачею свідоцтва
про право власності фізичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта державної
комісії про прийняття об'єкта і
введення його в експлуатацію відносить
до виключної компетенції місцевих
органів державної виконавчої влади та
місцевого самоврядування.

Відповідно до розпорядження
Харківського міського голови від 23.04.2007
року № 954 "Про порядок оформлення та
підготовки свідоцтв про право
власності на об'єкти нерухомого майна",
встановлено, що для оформлення
свідоцтва про право власності на об'єкт
нерухомого майна власник або
уповноважена ним особа звертається з
заявами до міського голови та КП
„Харківське міське бюро технічної
інвентаризації", якому надає
відповідні документи.

Комунальне підприємство "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
готує висновок на ім'я міського голови
про наявність або відсутність підстав
для оформлення права власності на
об'єкт нерухомості.

Після видання розпорядження міського
голови про видачу свідоцтва про право
власності на нерухоме майно КП
„Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" готує свідоцтво про
право власності на нерухоме майно за
встановленим зразком, яке підписується
міським головою та скріплюється
печаткою виконавчого комітету
Харківської міської ради.

Згідно пп. 1.2 п. 1 рішення 13 сесії 5
скликання Харківської міської ради від
25.04.2007 року № 112/07 "Про вирішення питань,
пов'язаних з оформленням права
власності на об'єкти нерухомого майна",
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна з видачею свідоцтв
про право власності доручено
здійснювати виконавчим комітетам
районних у місті рад - на об'єкти
нерухомого майна, які перебувають у
власності фізичних осіб.

Згідно ч. 8 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
сільський, селищний, міський голова,
голова районної у місті, районної,
обласної ради в межах своїх
повноважень видає розпорядження.

Отже, зазначеним рішенням Харківська
міська рада делегувала виконавчим
комітетам районних у місті рад
повноваження щодо процедури
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна, які перебувають у
власності фізичних осіб, завершальним
етапом якої є безпосередньо прийняття
головою відповідної районної у м.
Харкові ради розпорядження про видачу
свідоцтв про право власності.

Відповідно до частини ст. 73 Закону
України №280/97-ВР акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів приходить до
висновку, що розпорядження № 933 від
11.07.2008 року "Про видачу свідоцтва про
право власності на житловий будинок
літ "А-2" по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки прийнято відповідачем на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством,
з метою, з якою це повноваження надане,
обґрунтовано, з урахуванням усіх
обставин.

Посилання позивачів на те, що
відповідач, приймаючи оскаржуване
розпорядження № 933 від 11.07.2008 року,
керувався розпорядженням голови
Харківської міської ради № 2158 від
03.11.1998 р. "Про порядок оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна"
та розпорядженням голови Київської
районної ради м. Харкова № 2774 від 19.11.1998
року "Про порядок видачі свідоцтв про
право власності на об'єкти нерухомого
майна фізичним особам", які втратили
чинність, не можуть слугувати єдиною
підставою для його скасування,
оскільки зазначені обставини не
впливають на суть прийнятого
відповідачем рішення та на наявність
повноважень для прийняття такого
рішення на підставі рішення ХМР від
25.04.2007 року № 112/07.

Разом з тим, визначаючись щодо
обґрунтованості позовних вимог,
адміністративним судом має бути
з'ясовано на захист якого порушеного
права подано позов.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.

Між тим, звертаючись до суду з даним
позовом, позивачем - ОСОБА_4, взагалі
необґрунтовано наявність у нього
порушеного права, внаслідок прийняття
відповідачем спірного рішення. Доказів
звернення ОСОБА_4 до КП "Харківське
МБТІ" із заявою про видачу свідоцтва
про право власності на житловий
будинок літ "А-2" по АДРЕСА_1, в м.
Харкові, з надвірними будівлями, тощо
матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, на момент звернення до суду з
даним позовом, вже існувало рішення
Київського районного суду м. Харкова по
справі № 2-1212/10/15, яким встановлено, що
житловий будинок по АДРЕСА_1, в м.
Харкові належить на праві сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Доказів
щодо сумісного будівництва
зазначеного житлового будинку та
часткового фінансування будівництва
ОСОБА_5 суду не надала.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Колегія суддів вважає, що позивачами не
доведено належними та допустимими
доказами наявність у них порушеного
права, яке підлягає захисту в обраний
позивачами спосіб, станом на момент
звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачі, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС
України, не довели законність та
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи
проти позову, відповідно до приписів ч.2
ст. 71 КАС України, надав беззаперечні
докази на підтвердження правомірності
прийнятого рішення, що є предметом
оскарження позивачами у справі, що
кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19
Конституції України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинне бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13.10.2011
року по справі № 2011/2а-4447/11 не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки прийнята судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції через порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 13.10.2011р. по справі
№ 2011/2а-4447/11 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Харківської міської ради, за
участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Комунального підприємства "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
про визнання недійсним розпорядження -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст постанови
виготовлений 17.02.2014 р.