Справа № 2-а-15159/11
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/404/45/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі:
головуючого судді - Галагана
О.В.,

при секретарі -
Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Кіровограда подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Костяного О.Ю.
про заміну способу і порядку виконання
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області звернувся до
суду з поданням про зміну способу і
порядку виконання рішення, просив
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду, на підставі якого видано
виконавчий лист № 2а-15159/11 від 08.08.2013
року Кіровського районного суду м.
Кіровограда про зобов'язання УПФ
України в м. Кіровограді призначити,
здійснити перерахунок та виплатити
додаткову пенсію ОСОБА_2, постраждалому
на ЧАЕС 2 категорії, у відповідності з
вимогами ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з урахуванням
проведених виплат за вказаний період з
15.01.2011 року по 22.07.2011 року шляхом
стягнення з УПФУ в м. Кіровоград на
користь ОСОБА_3 кошти в сумі 462,94 грн.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, повідомлявся
належним чином.

Представник УПФ в м. Кіровограді,
також в судове засідання не з'явився, до
початку судового засідання надав
письмові заперечення, відповідно до
яких просив у задоволенні подання
відмовити (а.с. 80-82).

ОСОБА_3 надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС
України, неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Дослідивши докази у справі, суд
вважає, що подання підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14.11.2011 року по справі №
2а-15159/11 за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді, задоволено позовні вимоги
частково (а.с. 11-13).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2013 року постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда залишено
без змін (а.с. 22-23).

Відповідно до статті 14 КАС
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

08.08.2013 року архіваріусом
Кіровського районного суду м.
Кіровограда видано виконавчий лист
№2-а-15159/11.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області 19.08.2013 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-а-15159/11
виданого Кіровським районним судом м.
Кіровограда.

До відділу боржником направлено
лист про часткове виконання рішення
суду в частині нарахування пенсії, але
здійснити їх виплату неможливо в
зв'язку з відсутністю фінансування.

Згідно зі ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» від 04.11.2010
року № 2677-VІ, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

06.07.2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок державного
бюджету», якою встановлені розміри
виплат вказаній категорії громадян.
Постанова набрала законної сили 23.07.2011
року.

26.12.2011 року Конституційним Судом
України прийнято рішення № 20-рп/2011,
яким визнано конституційним пункт 4
розділу VII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №
3491-VІ. Кабінет Міністрів України, як
вищий орган у системі органів
виконавчої влади наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить
Пенсійний фонд України. Відповідно до
Положення про Пенсійний фонд України
бюджет Пенсійного фонду України
затверджує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів
України є органом, який забезпечує
проведення державної політики у
соціальній сфері, а Пенсійний фонд
України - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного бюджету України. У
рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп
Конституційний суд зазначив, що
розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави.

Рішенням Конституційного Суду
України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року
встановлено, що надання Верховною
Радою України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок і
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок Державного
бюджету України, пов'язується з його
функціями, визначеними в ст. 116
Конституції України.

Отже, саме від бюджетних
призначень на відповідний рік цілком
залежить виконання рішень судів, за
якими боржником виступає орган
державної влади. Відсутність належних
бюджетних асигнувань або коштів та
відсутність відповідних процедур, які
б дозволяли забезпечити фінансування
одразу ж, як тільки постала проблема
відповідних виплат, призводить до
невиконання або тривалого виконання
судових рішень.

Такі обставини встановлені і
Європейським судом з прав людини. Так,
рішенням Європейського суду з прав
людини «Войтенко проти України»
визнано, що виконання рішення про
стягнення коштів з державної установи
могло бути здійснено лише за умови,
якщо б такі витрати були попередньо
передбачені у законі про державний
бюджет. Причина невиконання судового
рішення про стягнення коштів з
державної установи полягає саме у
відсутності відповідних законодавчих
заходів, які б забезпечували виконання
цього рішення, а не у бездіяльності
органу державної виконавчої служби.

До аналогічного висновку дійшов
Європейський суд у справі «Ромашов
проти України». Зокрема, Суд зазначив,
що виконання у відношенні державного
органу може бути здійснене лише в тому
випадку, якщо державою передбачені та
визначені асигнування на відповідні
видатки Державного бюджету України
шляхом здійснення відповідних
законодавчих заходів. Факти справи
свідчать про те, що виконанню
відповідного судового рішення
перешкоджала саме відсутність
законодавчих заходів, а не неналежне
виконання своїх обов'язків державними
виконавцями.

Таким чином, рішенням міжнародної
судової установи, юрисдикція якої
визнана Україною, встановлено
відсутність бездіяльності органу
державної виконавчої служби при
виконанні рішень про стягнення коштів
з бюджетної установи за відсутності
відповідних бюджетних асигнувань.

Рішення Європейського суду
свідчать, що у багатьох випадках
причиною невиконання рішень
національних судів була саме
відсутність коштів або належного
бюджетного фінансування, включаючи
відсутність відповідних процедур
забезпечення фінансування, як тільки
виявляється проблема з виплатою. У
цьому зв'язку Європейський суд
наголошував, що держава не може
посилатись на відсутність коштів як на
виправдання невиконання рішень
національних судів, винесених проти
неї, її органів та установ, а також
підприємств, якими вона володіє або які
контролює.

З метою вирішення питання щодо
виконання рішень судів у відношенні
державних органів Кабінетом Міністрів
України розроблено та подано проекту
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання рішень суду", у зв'язку
із низкою рішень, винесених щодо
України Європейським судом з прав
людини, і зокрема, пілотним рішенням у
справі "Юрій Миколайович Іванов проти
України" № 40450/04 (974_479), рішення від 15
жовтня 2009 року.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року,
який з 01 січня 2013 року набрав чинності,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

03.08.2011 року постановою Кабінету
Міністрів затверджено "Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників", яким визначено механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Згідно п. 3 вказаного Порядку, рішення
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Відповідно до п. 25, 33 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України 3 серпня 2011
року № 845, у разі наявності у боржника
окремої бюджетної програми для
забезпечення виконання рішень суду
безспірне списання коштів з боржника
(виконання рішень суду про стягнення
коштів з боржника) здійснюється лише за
цією бюджетною програмою. При цьому
пункти 24 - 34 цього Порядку
застосовуються лише щодо зазначеної
бюджетної програми. У разі коли судове
рішення стосується спорів фізичних
осіб із суб'єктами владних повноважень
з приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг або
судове рішення неможливо виконати
протягом двох місяців з дня
надходження документів, зазначених у
пункті 6 цього Порядку, орган
Казначейства для виконання рішення про
стягнення передає до Казначейства
документи та відомості згідно з
підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При
цьому органом Казначейства
відновлюється проведення платежів
боржника.

У відповідності до
інформаційного листа Вищого
адміністративного Суду України від
13.06.2013 року № 846/12/13-13, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. У
категорії справ пов'язаних із
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Згідно ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи
зазначене, суд приходить до висновку,
що дане подання піддягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року,
ст. 263 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Костяного О.Ю. про заміну
способу і порядку виконання рішення -
задовольнити.

Змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду, на підставі
якого видано виконавчий лист № 2-а-15159/11
від 08.08.2013 року Кіровського районного
суду м. Кіровограда про зобов'язання
УПФ України в м. Кіровограді
призначити, здійснити перерахунок та
виплатити додаткову пенсію ОСОБА_2,
постраждалому на ЧАЕС 2 категорії, у
відповідності з вимогами ст.. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з урахуванням
проведених виплат за вказаний період з
15.01.2011 року по 22.07.2011 року шляхом
стягнення з УПФУ в м. Кіровоград на
користь ОСОБА_3 кошти в сумі 462,94 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали через
Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п`яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Галаган