Справа № 812/786/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/786/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі судового засідання:
Опейкіній Є.А.,

за участю:

представників позивача: Кострубової
Я.В. (довіреність від 15.11.2013
№2415/12-10-10-010/18),

представника відповідача:
Новодранової Ю.В. (довіреність від
07.02.2014 №67),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Первомайського
комунального автотранспортного
підприємства Первомайської міської
ради Луганської області про стягнення
податкового боргу з податку на додану
вартість в сумі 70749,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Первомайська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів,
звернувся до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Первомайського комунального
автотранспортного підприємства
Первомайської міської ради Луганської
області в якому позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 70749,00 грн. Вказаний
борг виник внаслідок несплати
відповідачем узгодженого податкового
зобов'язання визначеного в податкових
деклараціях від 10.10.2013 № та від
12.11.2013 №. З метою стягнення суми
податкового боргу податковим органом
були здійснені відповідні заходи, а
саме вручено податкові вимоги від
15.10.2001 № 1/52 та від 28.03.2002 № 2/29, однак
прийняті заходи не призвели до
позитивного результату.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги викладені в
адміністративному позові, просив
задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав, подав
клопотання про розстрочення виконання
судового рішення строком на 5 років, з
огляду на те що підприємство перебуває
у скрутному фінансовому становищі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Первомайське
комунальне автотранспортне
підприємство Первомайської міської
ради Луганської області зареєстровано
в якості юридичної особи Виконавчим
комітетом Первомайської міської ради
Луганської області. (а.с.4,5) Відповідач
перебуває на обліку в якості платника
податків в ДПІ м. Первомайська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області. (а.с.8)

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у податковій декларації,
протягом строків, установлених
Кодексом.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та платою податку на
додану вартість.

Відповідно до п.14.1.178. ст. 14 Податкового
кодексу України податок на додану
вартість - непрямий податок, який
нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу;

Податкове зобов'язання для цілей
розділу V цього Кодексу - загальна сума
податку на додану вартість, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді (п.14.1.179
ст.14 Податкового кодексу України)

Як вбачається з матеріалів справи,
Первомайським комунальним
автотранспортним підприємством
Первомайської міської ради Луганської
області було подано до податкового
органу податкові декларації з податку
на додану вартість за період вересень,
жовтень 2013 року, а саме:

- податкову декларацію від 10.10.2013 №
відповідно до якої платником
податку визначено суму грошового
зобов'язання за вересень 2013 року в сумі
34274,00 грн. (а.с.9-10)

- податкову декларації від 12.11.2013 №
відповідно до якої платником
податку визначено суму грошового
зобов'язання за жовтень 2013 року в сумі
36475,00 грн. (а.с.11-12)

В установлені законодавством строки в
добровільному порядку сума
нарахованого податкового зобов'язання
з податку на додану вартість що
визначена в деклараціях відповідачем
не сплачена, в зв'язку з чим за
платником податку утворився
податковий борг в сумі 70749,00 грн.

Відповідно до п. п. 6.2.1. п. 6.2 статті 6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» № 2181 (норми якого були чинними
до 01.01.2011) у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

На виконання вимог статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» № 2181 з метою погашення
податкового боргу, податковим органом
було вручено підприємству відповідача
першу податкову вимогу від 15.10.2001 №1/52
та другу податкову вимогу від 28.03.2002
№2/29. (а.с.13,14)

Факту оскарження відповідачем
вищезазначених податкових вимог судом
на час розгляду справи не встановлено,
а тому вони вважається узгодженими.
Даних про добровільну сплату
відповідачем наявного податкового
боргу або про відкликання податкової
вимоги у суду на час розгляду справи не
має.

Оскільки податкові вимоги від 15.10.2001
№1/52 та від 28.03.2002 №2/29, є чинними
(доказів про відкликання податкових
вимог суду не надано), суд прийшов до
висновку, що органом державної
податкової служби при зверненні до
адміністративного суду з позовом про
стягнення податкового боргу дотримані
вимоги норм податкового законодавства.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1.статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи.

З урахуванням приписів статті 112 КАС
України у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що за відповідачем
обліковується податковий борг зі
сплати податку на додану вартість в
сумі 70749,00 грн. який в добровільному
порядку та в установлені строки
відповідачем, як платником податку не
сплачений, позов визнано відповідачем,
суд приходить до висновку що позов
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області є обґрунтований та таким що
підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочення виконання судового
рішення суд вважає за необхідне
зазначити. Відповідно до ст. 257 КАС
України у разі необхідності спосіб,
строки і порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Вказане є правом, а не обов'язком суду.
Розглянувши подане клопотання
відповідача про розстрочення сплати
суми боргу строком на 5 років, суд не
вбачає підстав для його задоволення.
Однак відповідач не позбавлений права
на звернення до суду з клопотанням про
розстрочення виконання рішення суду
після набрання ним законної сили.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Первомайського комунального
автотранспортного підприємства
Первомайської міської ради Луганської
області про стягнення податкового
боргу з податку на додану вартість в
сумі 70749,00грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Первомайського
комунального автотранспортного
підприємства Первомайської міської
ради Луганської області (93200, Луганська
область, м. Первомайськ, вул. Партизан,
1а, код 20160970) суму податкового боргу з
податку на додану вартість в розмірі
70749,00 грн. (сімдесят тисяч сімсот сорок
дев'ять гривень 00 коп.) з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків.

В задоволенні клопотання
Первомайського комунального
автотранспортного підприємства
Первомайської міської ради Луганської
області про розстрочення сплати суми
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 70749,00 грн. строком на
5 років, відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 20 лютого 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда