Справа № 826/11904/13-а
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року справа № 826/11904/13-а

Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі головуючого судді Клименчук
Н.М., суддів Костенка Д.А., Шрамко Ю.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк»

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
О.О., Державної реєстраційної служби
України

про визнання протиправним та
скасування рішення №3756471 від 08.07.2013,
зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство
«ПроКредит Банк» (надалі - ПАТ
«ПроКредит Банк», позивач) звернулось
до Окружного адміністративного суду
м.Києва з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
О.О. (надалі - державний реєстратор,
відповідача 1), Державної реєстраційної
служби України (надалі - ДРС України,
реєстраційна служба, відповідача 2) про
визнання протиправним та скасування
рішення №3756471 від 08.07.2013, зобов'язання
вчинити дії.

Представником позивача зазначено, що
відповідачами протиправно винесено
рішення №3756471 від 08.07.2013 про відмову у
державній реєстрації права власності
на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1
за ПАТ «ПроКредит Банк». Зазначене
рішення порушує права позивача та
охоронювані законом інтереси,
суперечить чинному законодавству
України, а саме, Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідачем 1 на адресу суду подано
письмові заперечення проти позовних
вимог. Однак, в судове засідання не
з'явився, хоча повідомлений належним
чином про судовий розгляд справи,
відповідно до вимог ст.35, 37 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідач 2 в судове засідання не
з'явився, хоча зазначену особу
повідомлено належним чином про судовий
розгляд справи, відповідно до вимог
ст.35, 37 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У відповідності до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між ОСОБА_2 та ПАТ «ПроКредит Банк»
укладено Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя №1 від 27.05.2010.
Предметом іпотеки є квартира, що
розташована в АДРЕСА_1 та належить
ОСОБА_2 на праві власності. Зазначений
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3, який
зареєстровано в реєстрі за №1070.

ПАТ «ПроКредит Банк» для проведення
державної реєстрації права приватної
власності на квартиру, що розташована в
АДРЕСА_1, подано до ДРС України заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності),
зареєстровану у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
що підтверджується карткою прийому
заяви №3094602 від 03.07.2013.

Разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень до
Реєстраційної служби подано документи:

- заяву про державну реєстрацію;

- довіреність на представника
заявника;

- документ, що посвідчу особу, яка
звертається до органу державної
реєстрації, копія довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера;

- документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав;

- договір про задоволення вимог
іпотекодержателя від 27.05.2010, укладеного
між ОСОБА_2 та ПАТ «ПроКредит Банк», та
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, який зареєстровано в
реєстрі за №1070;

- витяг про державну реєстрацію
прав в реєстрі прав власності на
нерухоме майно від 22.11.2011 №3212876;

- нотаріально посвідчені копії
Договору про задоволення вимог
іпотекодержателя від 27.05.2010 укладеного
між ОСОБА_2 та ПАТ «ПроКредит Банк», та
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, який зареєстровано в
реєстрі за №1070;

- технічний паспорт від 15.09.2011,
виданий ОП «Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації»;

- копії Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, статуту,
довідки з ЕДР, виписки з ЕГР, наказ про
призначення керівника.

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно ДРС України Гуляєвим
О.О. 08.07.2013 прийнято рішення №3756471 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень на підставі того, що подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Крім того, Державним реєстратором
зазначено, що на квартиру, що
розташована в АДРЕСА_1, накладено арешт
відділом державної виконавчої служби
Хортицького районного управління
юстиції м. Запоріжжя.

Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також норми чинного
законодавства, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, виходячи з наступного.

Умови та порядок здійснення реєстрації
прав на нерухоме майно встановлені
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на майно та їх
обмежень» від 01.07.2004 №IV та Порядком КМ
України від 22.06.2011 №703 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» (надалі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить: державну реєстрацію права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно за місцем розташування
такого майна; державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно незалежно від місця розташування
такого майна; облік безхазяйного
нерухомого майна.

Якщо нерухоме майно розміщене в межах
території, на якій діє два і більше
органів державної реєстрації прав,
державна реєстрація права власності та
інших речових прав, облік безхазяйного
нерухомого майна проводяться одним з
таких органів, обраним заінтересованою
особою або уповноваженою нею особою
(далі - заявник).

Нотаріус проводить державну
реєстрацію прав: реєстрація яких
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, під
час вчинення нотаріальної дії з
нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва (нотаріус,
яким вчиняється така дія); у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва (нотаріус, яким вчинено
таку дію).

Відповідності до ст.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження. Речові права
на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2
і 3 частини першої цієї статті, є
похідними і реєструються після
державної реєстрації права власності
на таке майно. Право власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини) може бути
зареєстровано незалежно від того, чи
зареєстровано право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розташовані. Право власності на
квартиру, житлове та нежитлове
приміщення може бути зареєстровано
незалежно від того, чи зареєстровано
право власності на житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), в
яких вони розташовані.

Підставою для проведення державної
реєстрації прав, згідно із ст.19 Закону
№1952-IV, є Державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі: 1)
встановленої законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень судів, що
набрали законної сили; 3) постанови
органів досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до вимог п.7 Порядку, для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.
Заява про державну реєстрацію
подається щодо кожного об'єкта
нерухомого майна окремо. У разі коли
виникнення, перехід або припинення
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду відбувається
одночасно з виникненням, переходом або
припиненням у відповідної
заінтересованої особи речових прав на
земельну ділянку, на якій вони
розташовані, подається одна заява про
державну реєстрацію щодо таких
об'єктів.

Згідно п.10 Порядку, заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита. У
разі коли заінтересована особа
відповідно до закону звільнена від
сплати державного мита, плати за
надання витягу з Державного реєстру
прав, документ про сплату державного
мита та документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, не подаються.
Документи, необхідні для проведення
державної реєстрації, що подані з
порушенням вимог, установлених
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами, є
підставою для зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію або відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а не для відмови в прийнятті
заяви про державну реєстрацію. Орган
державної реєстрації прав, нотаріус не
приймає заяву про державну реєстрацію
у разі відсутності документа, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документа про сплату державного мита,
крім випадку, передбаченого абзацом
другим цього пункту.

Відповідності до п.27 Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Законом та Порядком державної
реєстрації прав передбачено
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, інших
речових прав за заявочним принципом
шляхом подання уповноваженому суб'єкту
відповідної заяви про державну
реєстрацію, форму і вимоги до якої
встановлює Міністерство юстиції
України (частина четверта статті 15
Закону, пункт 7 Порядку державної
реєстрації).

Згідно з ч.1 ст.26 Закону записи до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. При цьому частиною
четвертою статті 9 Закону визначено, що
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

До передбачених ст.19 Закону підстав для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень віднесено в тому числі
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно. Підстави для
відмови у державній реєстрації
визначені статтею 24 Закону.

Представником відповідача наголошено
на тому, що згідно Інформації
Державного реєстратора у результаті
проведення пошуків наявної інформації
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єкті з нерухомого майна
та Державному реєстрі іпотек за
посередництвом програмного
забезпечення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
вбачається, що підставою для
накладення обтяження слугувала
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, накладеного державним
виконавцем ВДВС Хортицького РУЮ
м.Запоріжжя.

З Рішення №3756471 від 08.07.2013 вбачається,
що до реєстраційної служби не
надходило заяви про скасування арешту
на спірне майно.

Представником позивача не надано суду
переконливих доказів того, що ним було
подано під час реєстрації документи
щодо скасування арешту на спірне майно.

Згідно п.16 Порядку, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.23 Порядку, Державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п.5 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» у державній реєстрації права
може бути відмовлено в разі, якщо заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону.

З огляду на наведене, у суду відсутні
підстави для задоволення
адміністративного позову в частині
вимог щодо оформлення права власності
на об'єкти нерухомого майна.

В частині позовних вимог щодо
зобов'язання Державну реєстраційну
службу України провести державну
реєстрацію права власності за ПАТ
«ПроКредит Банк» на квартиру, що
розташована в АДРЕСА_1, суд зазначає
наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980 під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
судом розуміється таке повноваження,
яке надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що зобов'язати Державну реєстраційну
службу України провести державну
реєстрацію права власності за ПАТ
«ПроКредит Банк» на квартиру, що
розташована в АДРЕСА_1 є втручанням у
дискреційні повноваження ДРС України.

Суд приходить до висновку, що
відповідачі діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, обґрунтовано, з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить висновків про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 9, 11, 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
«ПроКредит Банк» відмовити в повному
обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Н.М. Клименчук

Судді
Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко