Справа № 106/7431/13-а
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 106/7431/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Яковенко С.Ю. ,

Лядової Т.Р.

секретар судового засідання
Бєлоглазова Ю.О.

за участю сторін:

від позивача (ОСОБА_2): ОСОБА_3,
довіреність № б/н від 30.09.13,

від відповідача (Виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради): не
з'явився,

від третьої особи (ОСОБА_4): не
з'явилася,

від третьої особи (ОСОБА_5): ОСОБА_6,

від третьої особи (ОСОБА_7): не
з'явилася,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кротова Л.В. ) від 14.11.13 у справі №
106/7431/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 Крим, 97400)

до Виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради (пр. Леніна
2, м. Євпаторія, Автономна Республіка
Крим, 97400)

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

ОСОБА_4 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_5 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_7 (АДРЕСА_2)

про визнання незаконними та скасування
рішення Виконавчого комітету
Євпаторійської міської Ради від 12.10.2012
р. № 794/14,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 14.11.2013 в задоволенні позову
відмовлено (арк. с. 165-168).

Постанова мотивована тим, що
Виконавчий комітет Євпаторійської
міської ради діяв на підставі та у
межах наданих повноважень, що
передбачені Конституцією та законами
України; твердження позивача, що
Виконавчим комітетом Євпаторійської
міської ради не було отримано його
згоди на реконструкцію сараю та навісу,
фактично реконструкція проведена без
дотримання існуючих меж, судом
перевірені: дійсно згоди ОСОБА_2 не
реконструкцію не має, але як пояснила
суду свідок ОСОБА_8, всі сусіди
погодилися 17.09.2012 з будівництвом
ОСОБА_4, оскільки треті особи
реконструювали свої приміщення і
нічиїх інтересів не зачіпають, а
позивач має неприязнені стосунки з
сусідами і це не може впливати на
прийняття рішення відповідача,
реконструкція дозволена в існуючих
межах, що знайшло підтвердження в
матеріалах справи.

Не погодившись з даною постановою суду
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
14.11.2013 та прийняти нову постанову (арк.
с. 175-177).

Доводи апеляції мотивовані тим, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, основні з яких
полягають в тому, що - рішення не є
обґрунтованим, не враховано всі
обставини, які мають значення для
прийняття рішення; в судовому
засіданні було встановлено порушення
вимог статті 5 Закону України "Про
основи містобудування" при винесенні
рішення Виконавчим комітетом;
встановлено, що за проектом розміри
забудови складають 3,4 x 7,23 м., тоді як
реконструкція дозволена в розмірі 3 x 7,23
м., що свідчить про те, що будова є
самовільною, що зайнята частина
прибудинкової території, яка не
відведена під забудову; реконструкція
проводиться з порушеннями вимог статті
34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності " - у
відсутність документа, який
підтверджує право власності або
користування земельною ділянкою, що
порушує його права як власника
квартири користувача прибудинковою
територією багатоквартирного
житлового будинку; в технічний паспорт
АДРЕСА_2 необґрунтовано внесені зміни
про збільшення довжини реконструємого
об'єкта на 0,3 м.; також з урахуванням
самовільного збільшення проектної
ширини на 0,4 м.; розмір додаткової
необґрунтовано використовуваної під
реконструкцію прибудинкової території
складає близько 4 кв.м.; згідно п.4 ст. 34
ЗУ " Про регулювання містобудівної
діяльності" за дозволом органу
місцевого самоврядування може бути
дозволена реконструкція об'єктів
будівництва без зміни геометричних
розмірів фундаментів у плані; навіс
літер "Г1" не може вважатися об'єктом
будівництва, оскільки належить до
тимчасової споруди та не має
фундаменту за визначенням; давати
дозвіл на проведення реконструкції
такої споруди в об'єкт повноцінного
будівництва, орган місцевого
самоврядування права не мав.

В судовому засіданні 05.02.2014 представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
просить її задовольнити, рішення суду
першої інстанції скасувати по мотивам,
викладеним в ній.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_6, заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, просила в її
задоволенні відмовити, вважає рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим, просить залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
так як реконструкція приміщень, які
знаходились в користуванні третіх осіб
більше 40 років дозволена правомірно,
проведена згідно Проекту, прав та
інтересів позивача не зачіпає, яким
дійсно здійснено самовільні огорожі і
прибудови без відповідних дозволів.

В судове засідання,
призначене на 05.02.2014 відповідач, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7 явку
уповноважених представників не
забезпечили, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомили.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи
те, що відповідач, треті особи
викликалися в судове засідання, явку
своїх представників в судове засідання
не забезпечив, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
представників відповідача, третіх
осіб за наявними матеріалами.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
196 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Згідно з технічним паспортом від 16.12.2011
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 належить
квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48,8
кв., житловою 21,8 кв.м., допоміжною 21,8
кв.м. Згідно з актом виданим КП
"Житловик-2" від 28.07.2011 в їх
користуванні знаходиться сарай Г,
навіс Г1, згідно акту КП "Житловик-2" від
23.12.2011 в користуванні знаходиться 1/25
частина сараю В. (арк.с.28-29)

Згідно технічного висновку 573 ЕН 09-12-ТЗ
про можливість реконструкції сараю "Г
та навісу "Г1" під літню кухню з
надбудовою мансардного поверху
АДРЕСА_2, існуючий сарай літ. "Г" і
навісу літ. "Г1" належить ОСОБА_4 (кв.24),
сарай літ. "Г"- одноповерховий,
прямокутної форми, розміром 2,93 м. х 3,00м.,
навіс літ. "Г1"- одноповерховий,
прямокутної форми, розміром 4,30 м. + 3,00м.,
при обстеженні встановлено, що можливо
виконати реконструкцію сараю літ. "Г" та
навісу "Г1" в існуючих розмірах з
надбудовою мансардного поверху по
АДРЕСА_2 (арк. с. 32-40).

12.10.2012 Рішенням Виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради № 794/14 "Про
дозвіл ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7
реконструкції сараю літ. "Г" та навісу
літ. "Г1" під літню кухню, з надбудовою
мансарди по АДРЕСА_2" надано дозвіл
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, які
проживають в АДРЕСА_2, реконструкцію
сараю літ. "Г" та навісу літ. "Г1" під
літню кухню, з надбудовою мансарди,
згідно з технічним висновком № 573
ЕН-09-12 -ТЗ. (арк.с.102).

Вказане рішення прийнято на підставі
матеріалів міжвідомчої комісії
виконавчого комітету Євпаторійської
міської ради по заяві ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про узгодження
реконструкції сараю літ. "Г" та навісу
літ. "Г1" під літню кухню, з надбудовою
мансарди, Акту від 07.12.2012, складеного
КП "Житловик-2" і підписаного сусідами
про те, що літ. "Г1" знаходиться у
користуванні ОСОБА_4 більше 40 років і що
претензій у сусідів до власника
квартири 24 не має, Угоди підписаної
сусідами 17.09.2012 на переобладнання сараю
літ. "Г" і навісу літ. "Г1" під літню кухню
з установкою сантехнічного та газового
обладнання, технічного звіту
геодезичної зйомки ділянки
домоволодіння за адресою м. Євпаторія,
АДРЕСА_2, виконаний ПП "Аркомпроект" від
26.02.2013, будівельного паспорту №7
забудови земельної ділянки, виданий
Управлінням архітектури та
містобудування департаменту з
розвитку території м. Євпаторії,
проекту реконструкції сараю літ. "Г" і
навісу літ. "Г1" під літню кухню з
надбудовою мансардного поверху
АДРЕСА_2, передбачається
реконструкція сараю літер "Г" і навісу
"Г1" під літню кухню; будівля літньої
кухні виконується в межах існуючих
розмірів сараю літер "Г" і навісу літер
"Г1" і являє собою одноповерхову будівлю
з надбудовою мансардного поверху,
розміром 7, 23 м х 3,4 м. (арк.с.41-94).

Саме ці документи знаходяться в
матеріалах інвентарної справи та
були досліджені під час судового
засідання (а.с.139-149).

Міжвідомчою комісією виконавчого
комітету Євпаторійської міської ради
на підставі заяв ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_7, з метою поліпшення житлових
умов (сім'я з п'яти осіб проживає у
двокімнатній квартирі, житлова площа
27,0 кв. м.), згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року №461
"Питання про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів",
керуючись пунктом 7 пункту "а" ст.30,31 ЗУ
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виконавчий комітет міської ради
прийняв рішення яким дозволив
проводити реконструкцію сараю літера
"Г" і навісу літера "Г1" під літню кухню, з
надбудовою мансарди, згідно з
технічним висновком №573 -09-12-ТЗ (арк. с.
109-113).

08.08.2013 Виконавчий комітет
Євпаторійської міської ради за
дорученням заступника міського голови
Савчука В. Д повідомив ОСОБА_2, що
виконавський комітет міської ради
з питання самовільного будівництва
ОСОБА_4, на території загального двору
розглянуто управлінням міського
господарства Раніше виходом на місце
за адресою: АДРЕСА_2,
техніком-доглядачем КП-Житловик-2"
ОСОБА_11 у присутності мешканців був
зроблений огляд території двору і
встановлено, що на території двору
розташовані житлові і господарські
будівлі; господарська будова літ. "Г" і
навіс літ. "Г1"із слів мешканців,
знаходиться в користуванні АДРЕСА_2
більше, 25-ти років; акти про
користування господарськими будовами
власники квартир складають самостійно.
Факти, викладені в актах,
підтверджуються підписами, мешканців,
домоволодіння, яке завіряється в КП
"Житловик-2"; для виробництва
будівельних робіт у загальному
дворі потрібно отримати дозвільні
документи у встановленому законом
порядку за наявності узгодження з
співвласниками домоволодіння (арк. с. 9).

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються
Конституцією України, Законом України
від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні", Житловим
Кодексом України.

Суд першої інстанції здійснив аналіз
діючого законодавства України та
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Зі змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб в судовому
порядку.

Ненормативні індивідуальні правові
акти органів місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

Відповідно до частини першої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування згідно
приписів частини десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради. У разі незгоди
сільського, селищного, міського голови
(голови районної у місті ради) з
рішенням виконавчого комітету ради він
може зупинити дію цього рішення своїм
розпорядженням та внести це питання на
розгляд відповідної ради. Сільський,
селищний, міський голова, голова
районної у місті, районної, обласної
ради в межах своїх повноважень видає
розпорядження. Рішення виконавчого
комітету ради з питань, віднесених до
власної компетенції виконавчих
органів ради, можуть бути скасовані
відповідною радою.

Стаття 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачає,
що до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать повноваження в галузі
житлово-комунального господарства,
зокрема:

власні (самоврядні) повноваження:

- облік громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності;
вирішення питань щодо використання
нежилих приміщень, будинків і споруд,
що належать до комунальної власності;

- сприяння розширенню житлового
будівництва, подання громадянам, які
мають потребу в житлі, допомоги в
будівництві житла, в отриманні
кредитів, у тому числі пільгових, та
субсидій для будівництва чи придбання
житла; подання допомоги власникам
квартир (будинків) в їх обслуговуванні
та ремонті; сприяння створенню
об'єднань співвласників
багатоквартирних будинків;

делеговані повноваження:

- облік відповідно до закону житлового
фонду, здійснення контролю за його
використанням;

- надання відповідно до закону
громадянам, які потребують соціального
захисту, безоплатного житла або за
доступну для них плату;

- облік відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності;

- здійснення заходів щодо ведення в
установленому порядку єдиного
державного реєстру громадян, які
потребують поліпшення житлових умов.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
повноваження в галузі будівництва:

власні (самоврядні) повноваження:

- розгляд і внесення до відповідних
органів виконавчої влади пропозицій до
планів і програм будівництва та
реконструкції об'єктів на відповідній
території;

- визначення у встановленому
законодавством порядку відповідно до
рішень ради території, вибір, вилучення
(викуп) і надання землі для
містобудівних потреб, визначених
містобудівною документацією;

- підготовка і подання на затвердження
ради відповідних місцевих
містобудівних програм, генеральних
планів забудови населених пунктів,
іншої містобудівної документації;

- встановлення на відповідній
території режиму використання та
забудови земель, на яких передбачена
перспективна містобудівна діяльність;

- координація на відповідній території
діяльності суб'єктів містобудування
щодо комплексної забудови населених
пунктів;

- надання відповідно до закону
містобудівних умов і обмежень забудови
земельних ділянок; проведення
громадського обговорення
містобудівної документації;

делеговані повноваження:

- участь у прийнятті в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
порядку та у випадках, встановлених
законом;

- організація роботи, пов'язаної зі
створенням і веденням містобудівного
кадастру населених пунктів; здійснення
в установленому порядку державного
контролю за дотриманням законодавства,
затвердженої містобудівної
документації при плануванні та
забудові відповідних територій;

- зупинення у випадках, передбачених
законом, будівництва, яке проводиться з
порушенням містобудівної документації
і проектів окремих об'єктів, а також
може заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу;

- здійснення контролю за забезпеченням
надійності та безпечності будинків і
споруд незалежно від форм власності в
районах, що зазнають впливу
небезпечних природних і техногенних
явищ та процесів;

- вирішення відповідно до
законодавства спорів з питань
містобудування.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішення виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради прийнято у
відповідності із статтями 30 та 31
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" в межах своїх
повноважень.

Статтею 152 Житлового кодексу України
передбачено, що переобладнання та
перепланування житлового будинку, який
належить громадянину на праві
приватної власності, проводяться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів.

Заява позивача про те, що навіс літ. Г1
ніколи не належав до квартири АДРЕСА_2,
використовувався для сушки білизни
всього двору, не мав фундаменту, а тому
незаконно був переданий ОСОБА_4 для
забудови, спростовується матеріалами
інвентарної справи: актами від 08.08.2010
(арк. .с.143) від 28.07.2011 (арк.с.140), від 07.12.2004
(арк.с.141), актом поточних замірів (арк.
с. 144), а також схематичними планами
ділянки з 2000 року (арк. с. 148-149). Крім
того, допоміжні будівлі під літерами "Г"
та "Г1" на які видано дозвіл на їх
реконструкцію КРП "БРТІ м. Євпаторії",
внесені до власності та включені до
технічного паспорту квартири АДРЕСА_2,
технічний паспорт був поновлений 16.12.2011
року (арк.с.28-30).

Твердження ОСОБА_2 про збільшення
площі забудови, ґрунтуються на
висновках торгово-промислової палати
№ВЕ-101 ( арк.с.95-96), який зроблений по
його заяві в жовтні 2013, згідно яких
фактичні розміри споруджуваного на
місці сараю літер "Г" і навісу літер 'Г1"
будови літньої кухні, розташованих за
адресою: АР Крим, м. Євпаторія, АДРЕСА_2
мають розміри 7,22 м х 3,24 м без урахування
товщини штукатурки, в той час як минулі
розміри сараю " Г" складали 2,77x2,93, а
навісу "Г1"- 2,77 х 4,0 м., тобто зазначені
розміри перевищують габарити існуючих
раніше будов по довжині на 0,29 м. і по
ширині на 0,47 м. (арк.с.95-96), судом
правомірно не взяті до уваги, так як
розміри сараю "Г" та навісу "Г1" в різних
документах БТІ різні. Так, ширина цих
споруд в актах, схематичних планах
інвентарної справи (арк. с. 140,141,142,148)
різні - 2,77; 2,5; 3,0; 3,25, тому висновки ТПП №
ВЕ-101 є недостовірними та приймати їх за
основу не можливо, інших даних про
порушення розмірів позивачем суду не
надано. Підтвердженням тому є той факт,
що ширина сараю літ. Г та ширина споруди
позивача літ.бб рівні, знаходяться на
одній смужці (арк. с. 148), у позивача
вказана ширина 3,25 м. а у відповідача
вказана ширина 3,00 м.

Крім того, предметом спору є
рішення відповідача, як суб'єкта
владних повноважень, який надав дозвіл
на реконструкцію. Отже питання
фактичної реалізації цього рішення і
можливі порушення при його реалізації
не є предметом позову і оцінці не
підлягають, так як відповідач не може
відповідати за дії третіх осіб при
виконанні цього рішення.

Доводи, мотиви, обґрунтування позивача,
що рішення Виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради порушить
його права в майбутньому, оскільки він
вважає, що нова споруда буде затіняти
його житло, другий поверх вийде за межі
першого поверху, всі дощові опади
будуть стікати до нього, суд правомірно
не прийняв до уваги, оскільки вони
носять імовірний характер, судовому
захисту підлягають порушені права та
інтереси.

Обраний позивачем спосіб захисту права
не може бути використаний при розгляді
цього спору та такий позов не може бути
задоволений, оскільки згідно зі
статтею 20 Господарського кодексу
України, статтею 16 Цивільного кодексу
України та статтями 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
способи захисту права є видами
матеріально-правових вимог, які може
заявити особа в суді. Разом з тим,
законодавство не встановлює, що
будь-який з цих способів захисту права
може бути використаний під час
будь-якого судового розгляду. Позовні
(матеріально-правові) вимоги повинні
відповідати суті правопорушення, якщо
воно наявне. Обраний спосіб захисту
права має кореспондувати з характером
допущеного невизнання, оспорювання або
порушення права. У відносинах між
позивачем та відповідачем судова
колегія не виявила будь-якого
порушення права позивача, якому
кореспондує обраний ним спосіб захисту
права.

За таких обставин відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог.

Суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що реконструкція
сараю літера "Г" і навісу літера "Г1" під
літню кухню, з надбудовою мансарди
проводиться в межах існуючих розмірів
згідно з технічним висновком № № 573
ЕН-09-12-ТЗ та Проектом згідно якого
розмір становить 7,23 х 3,4.

Твердження позивача, що виконавчим
комітетом Євпаторійської міської ради
не було отримано його згоди на
реконструкцію сараю, судом першої
інстанції перевірені, згоди ОСОБА_2 на
реконструкцію дійсно не має, але суд
прийняв до уваги пояснення свідка
ОСОБА_8, згідно якого, мешканці, які
проживають у домоволодінні АДРЕСА_2 у м.
Євпаторія не заперечували ОСОБА_4, яка
проживає в кв. АДРЕСА_2 провести
реконструкцію сараю літ. "Г" та навісу
літ. "Г1", якими сім'я користується
більше 40 років під літню кухню з
установкою сантехнічного та газового
обладнання (арк.с.43), оскільки ті
реконструювали свої приміщення та
нічиїх інтересів не зачіпали, а тому
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що незгода позивача, який
знаходиться в неприязних стосунках з
сусідами, не може впливати на остаточне
рішення виконкому та права третіх осіб
на поліпшення своїх житлових умов
шляхом реконструкції приміщень, які
знаходяться у їх користуванні та
власності.

Посилання позивача щодо захоплення
третіми особами по справі частини
земельної ділянки, у тому числі і під
сараєм під літерою "Г" та навісом під
літерою "Г1", суд першої інстанції
обгрунтовано не прийняв до уваги,
оскільки ці споруди знаходяться у їх
користуванні 40 років, реконструкція
проводиться з дозволу та на земельній
ділянці, яка перебуває у комунальній
власності Євпаторійської міської ради.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Рішення відповідача зазначеним
вимогам відповідає.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції надав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 196, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
14.11.13 у справі № 106/7431/13-а залишити без
задоволення.

2. Постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 14.11.13 у
справі № 106/7431/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
складений 10 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис С.Ю.
Яковенко

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна