Справа № 122/19339/13-а
Суддя: Курапова Зоя Іллівна
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 122/19339/13-а

11.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Курапової З.І.,

суддів Воробйової С.О. ,

Щепанської О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м.Сімферополя АР Крим на
постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь (суддя Гоцкалюк В.Д. ) від
04.10.13 у справі № 122/19339/13-а

за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м. Сімферополя АР Крим
(вул.Горького, буд.27, м.Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95006)

про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного
районного суду м. Сімферополь (суддя
Гоцкалюк В.Д. ) від 04.10.13 у справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13) адміністративний позов
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії, - задоволено частково.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим здійснити ОСОБА_3
перерахунок та виплату встановленого
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" у розмірі, встановленому
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
Законом, для дітей віком до 6 років, з
01.02.2013 по 31.07.2013 року включно до появи
нових підстав для перерахунку чи
припинення виплати (зміни у
законодавстві та інше), з урахуванням
проведених за період з 01.02.2012 по 31.07.2013
року включно виплат.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим надати до
Залізничного районного суду
м.Сімферополь в місячний строк з дня
отримання копії постанови звіт про її
виконання.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті
судового збору в сумі 25,81 грн.

Допущено постанову до негайного
виконання у межах суми стягнення за
один місяць.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 22.11.2013 по справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13) виправлено описку, допущено в
постанові Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 04.10.2013 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м. Сімферополя АР Крим
про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії та у
постанові суду в описовій частині в
першому реченні в назві Закону де
зазначено «…ст.. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
«…ст.. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». В п'ятому абзаці
мотивувальної частини зазначено дату
народження ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2», у
зв'язку з чим, замінено на «
ІНФОРМАЦІЯ_1», в п'ятому абзаців
резолютивної частини постанови «в сумі
25,81 грн.» замінено цифри в «в сумі 34,41
грн.». Виправлено описку в номері
справи замість зазначеного «Справа №
122/19321/13. Провадження № 2а-122/334/»
виправлено «Справа № 122/19339/12.
Провадження № 2а/122/337/13».

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 03.12.2013 року по справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13) виправлено описку, допущено в
постанові Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 04.10.2013 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м. Сімферополя АР Крим
про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії та у
постанові суду в резолютивній частині
в другому абзаці « 01.02.2012» замінено на «
01.02.2013».

Не погодившись з постановою
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 04.10.13 у справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13), Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополь від 04.10.2013
та прийняти нове рішення по справі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання 11.02.2014 року сторони
та їх представники не з'явилися. Про
день, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів, відповідно до приписів
ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе
апеляційний розгляд справи без участі
не з'явившихся осіб, по наявним у
матеріалах справи письмовим доказам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Судова колегія, керуючись положеннями
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнала за
можливе перейти до письмового
провадження по справі.

На підставі та за правилами статті 195, 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
15.08.2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Залізничного районного суду м.
Сімферополь з адміністративним
позовом до відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим, в якому просить, з
урахуванням зазначених вимог, визнати
протиправними дії відповідача
стосовно недоплати з 01.02.2013 року по
31.07.2013 року допомоги по догляду за
дитиною до досягнення ним трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
та провести перерахунок і виплатити
зазначеної заборгованості за період з
01.02.2013 року по 31.07.2013 року включно.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що за період 01.02.2013 року по
31.07.2013 року державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років у
повному обсязі Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим не виплачена, що
призвело до звуження прав позивача.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить свідоцтво про
народження Серії НОМЕР_1 від 05.02.2013 року.
(а.с. 14).

Позивач є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
соціального страхування, оскільки,
відповідно з виписку наказу Кримської
республіканської установи «Клінічна
психіатрична лікарня № 1» № 566 від
29.04.2011 року, працює в зазначеній
установі практичним психологом та з
12.05.2011 року знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. (а.с. 15).

Судовою колегією встановлено, що
ОСОБА_3 неоднарозово року зверталась
до Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м. Сімферополя АР Крим з
заявою щодо виплати встановленого
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму. (а.с.
24-27).

Частиною першою статті 1 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 13 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно до статті 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням", страховий випадок - подія,
з настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до статей 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід,
інший родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-УІ "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювались Законом
України "Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ (далі -
Закон № 2811), дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 р. № 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240),
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240 було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-УІ
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811 та Закону № 2240. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811 його
дію поширено на застрахованих осіб, а
із Закону № 2240 було виключено статті
40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107, в тому числі й пункт 25
розділу ІІ Закону № 107 щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107 було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошенні
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240.

На підставі викладеного, судова
колегія встановила, що на відносини
щодо виплати допомоги застрахованій
особі у зазначений період поширюються
норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", яким, відповідно до статті
43 зазначеного Закону визначено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про державний бюджет України на 2013 рік"
визначено, що у 2013 р. прожитковий
мінімум на дитину віком до 6 років
становить: з січня - 972 грн., з грудня - 1032
грн.

Аналізуючи зазначені норми чинного
законодавства, судова колегія
встановила. що Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АР Крим повинно було
здійснити нарахування та виплату на
користь позивача допомогу по догляду
за дитиною за період з 01.02.2013 року по
31.07.2013 року включно на підставі статті
43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням", у зв'язку з чим
встановлена протиправність дій
відповідача.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до частини 1
статті 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200,
п.1 ч.1 ст.205, 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Желєзнодорожної
районної ради м.Сімферополя АР Крим на
постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 04.10.13 у справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13) - залишити без задоволення

Постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 04.10.13 у справі №
122/19339/13-а (провадження по справі №
2-а/122/337/13) - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
З.І.Курапова

Судді підпис С.О.
Воробйова

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
З.І.Курапова