Справа № 815/143/14
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/143/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - Клім С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області про визнання неправомірними
дії щодо складання актів перевірки №
000202, № 000203 від 14.11.2013 року, протоколів
№000079, №000080 від 15.11.2013 року та
скасування постанови № 81 від 02.12.2013
року,

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС
України, суд

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_3 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області про
визнання неправомірними дії щодо
складання актів перевірки № 000202, № 000203
від 14.11.2013 року, протоколів №000079, №000080
від 15.11.2013 року та скасування постанови
№ 81 від 02.12.2013 року.

У судовому засіданні 12.02.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги, зазначивши, що 02 грудня
2013 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів в Одеській області
прийнята постанова № 81 на підставі
актів перевірки № 000202, № 000203 від 14.11.2013
року, протоколів №000079, №000080 від 15.11.2013
року. Вищезазначена постанова підлягає
скасуванню, як така, що не відповідає
чинному законодавству, оскільки
прийнята на підставі невірних
висновків, до яких прийшов відповідач в
ході проведення перевірки та вважає, що
вона винесена незаконно, пославшись на
обставини зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечувала та просила відмовити в їх
задоволенні, зазначивши, що в ході
перевірки з боку позивача були
встановлені порушення, які зазначені в
запереченнях, що підтверджується
фактичними обставинами, а тому
оскаржувана постанова є законною.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача,
суд встановив наступне.

Відповідач на підставі ст.ст.5, 26 Закону
України «Про захист справ споживачів»
є місцевим підрозділом центрального
органу державної виконавчої влади та
згідно ст.23 цього ж Закону здійснює
повноваження щодо застосування
штрафних санкцій до порушників
законодавства в сфері захисту справ
споживачів, а тому позовні вимоги щодо
оскарження його рішень з цього приводу,
на підставі положень ст.55 Конституції
України, п.1 ч.2 ст.17, 104 КАС України
підвідомчі адміністративним судам та
повинні розглядатись у порядку
адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що 17.12.2013 р. фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 отримав лист
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області (далі -
Інспекція) № 5048/8 від 03.12.2013 р.,
відповідно до якого йому направлено
постанову про накладення штрафних
санкцій № 81 від 02.12.2013 року.

Відповідно до вище зазначеного листа,
Інспекцією на підставі ст. 11, 15, 23, 24
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» проведено позапланові
виїзні перевірки характеристик
продукції на підставі згоди
Держспоживінспекції України № Д-2317/6
від 07.11.2013 р. згідно наказу
Держспоживінспекції в Одеській
області № 670-од від 13.11.2013р. відповідно
до направлень № 248 від 13.11.2013 р., № 249 від
13.11.2013р. (а.с. 47-49)

За результатами проведення перевірки
були складені акти перевірки
характеристик продукції від 14.11.2013 р. №
000202, № 000203 та Протоколи від 15.11.2013 р. №
000079, № 000080 та встановлено, що ФОП ОСОБА_3
порушив вимоги п. 1 ч. З ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» (а.с.
10-23).

На підставі вище зазначених документів
та положень ст. ст. 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»,
Інспекція винесла постанову про
накладення штрафних санкцій № 81 від
02.12.2013 р. (а.с. 24-25).

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, ФОП ОСОБА_3 оскаржив дії
відповідача та постанову у судовому
порядку.

Оцінюючи дії відповідача та прийняте
рішення суб`єкта владних повноважень,
суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС
України та доходить до висновку про
правомірність рішення та часткове
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 42 Конституції
України, держава захищає права
споживачів, здійснює контроль за
якістю та безпечністю продукції та
усіх видів послуг і робіт, сприяє
діяльності громадських організацій
споживачів.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначають Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" №877-V від 05.04.2007р.

Організація та порядок здійснення
державного ринкового нагляду, а також
державного контролю продукції під час
її ввезення на митну територію України
визначаються Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» від 02.12.2012р. №
2735-ГУ (із змінами і доповненнями) (далі -
Закон № 2735-IV).

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", Постанови Кабінету
Міністрів України № 573 від 01.06.2011 року
ринковий нагляд здійснюється органами
ринкового нагляду, зокрема, Державною
інспекцією України з питань захисту
прав споживачів, яким належать, в тому
числі, повноваження проведення
перевірок характеристик продукції.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2735-ІV,
законодавство України про державний
ринковий нагляд і контроль продукції
складається з цього Закону, Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції», інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини в цій сфері, у тому
числі технічних регламентів.

Згідно із ст.23 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції на підставі наказів органів
ринкового нагляду та посвідчень
(направлень) на проведення перевірки.

При цьому, згідно із ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" однією з підстав
проведення позапланових заходів із
здійснення державного нагляду
(контролю) є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства за
наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на їх проведення. Під
час проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до положень ст. 24 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
позапланові перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів
проводяться органами ринкового
нагляду, зокрема, за зверненнями
споживачів, органів виконавчої влади,
виконавчих органів місцевих рад,
правоохоронних органів, у яких
міститься інформація про
розповсюдження продукції, що завдала
шкоди суспільним інтересам чи має
недоліки, що можуть завдати такої
шкоди, і відсутня інформація, за якою
виробника такої продукції може бути
ідентифіковано, але міститься
інформація, за якою може бути
встановлено розповсюджувача, у якого
було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Під час проведення перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувача перевіряється,
зокрема, наявність на продукції
Національного знаку відповідності,
якщо його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знаку
відповідності; наявність супровідної
документації до продукції, етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам; наявність
декларації про відповідність, тощо, а
також може бути проведене обстеження
зразків продукції та відбір і
експертиза (випробування) її зразків.

Об'єктом перевірки є документи, що
містять інформацію про походження
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам та її подальший
обіг, а якщо розповсюджувач протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку не надав йому зазначені
документи, такий розповсюджувач
вважається особою, що ввела цю
продукцію в обіг.

Судом встановлено, що Інспекція з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області здійснила перевірку
ФОП ОСОБА_3 за скаргою №Д-2317 від 05.11.13 р.
громадянки ОСОБА_3, за наявності Згоди
Держспоживінспекції України № Д-2317/6
від 07.11.2013 року, на підставі Наказу
№670-од від 13.11.2013 р. та Направлення на
проведення перевірки № 248 від 13.11.2013р.

З урахуванням встановленого в судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що дії інспекції щодо проведення
перевірки вчинені в межах та у спосіб
наданих Законом повноважень.

За результатами перевірки 14.11.2013 року
були складені акти №000202 та №000203, в яких
зафіксовано факт реалізації продукції,
що не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Суд частково погоджується з висновками
відповідача з наступних підстав.

Позивач в своєму позові посилається на
те, що при проведені позапланової
перевірки характеристик продукції
було оглянуто товар, який знаходився
тільки у павільйоні № ДП16, за
результатами перевірки якого складено
акт №000202 від 14.11.2013 року.

В матеріалах справи містяться два акти
перевірки характеристик продукції
№000202 та №000203 від 14.11.2013 року, в яких
міститься однакова інформація щодо
найменування наступної продукції:

- Електричний водонагрівач, GT15U/B9, TM
«GORENJE», арт. 298363, д/в: 17.09.2013 p., виробник:
Гореніє тікі д.о.о. 22300, Стара Пазова,
Голубіначкі пут 66, Сербія,
уповноважений представник в Україні:
представництво «Гореніє д.д.», Київ-01054,
вул. Тургенєвська, 15.

- Електричний водонагрівач, TM «THERMEX»,
арт. ER80V, д/в: не зазначено, Виробник: TOB
«Теплове устаткування», Ленінградська
обл., м. Тосно, Московське шоссе, 44,
Російська Федерація, постачальник: не
зазначено.

- Автоматичний газовий проточний
водонагрівач з відкритою камерою
згорання, TM «SELENA», арт. SWH-20-E4, д/в: не
зазначено, виробник: Фошан МД Доместік
Електрік Компані Лімітед, Іст Apia. Мідея
Індастрі Сіті, Бейжао, Шунде, Гуандонг,
Китай, постачальник: не зазначено.

- Газовий проточний водонагрівач, TM
«BOSCH», арт. Therm 4000 О, д/в: не зазначено,
виробник: не зазначено, країна
виробництва: Португалія, постачальник:
не зазначено.

Таким чином на думку суду, дії
посадових осіб відповідача в цій
частині є неправомірними, оскільки
фактично було продубльовано акт №000202
від 14.11.2013 року щодо найменувань
продукції та за результатами перевірки
нібито в іншому місці складено другий
акт перевірки характеристик продукції
№000203 від 14.11.2013 року.

Крім того, з наданої представником
Відповідача в судовому засіданні фото
фіксації (а.с. 54-59) не зрозуміло, в якому
саме павільйоні були зроблені фото, а
за твердженням представника позивача
перевірку продукції здійснено лише в
павільоні № 16.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до
висновку, що Інспекцією неправомірно
складено акт перевірки характеристик
продукції №000203 від 14.11.2013 року, на
підставі якого було складено протокол
№000080 від 15.11.2013 року, тому в цій частині
позову позовні вимоги належить
задовольнити.

Разом з тим, суд не погоджується з
твердженням представника позивача про
те, що реалізацію зазначеної продукції
позивач не здійснював, а товар придбав
для особистого користування, оскільки
перевірку проведено за місцем
реалізації продукції у торговому
павільоні, з висновками актів позивач
був не згоден, про що зазначив в актах,
але зауважень до дій посадових осіб не
мав та про інші обставини не зазначав.
Факт знаходження продукції на
реалізації у торгівельному павільйоні
підтверджується й фотофіксацією.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Представник позивача, частково навів
та надав допустимі докази порушення
відповідачем норм діючого
законодавства.

З урахуванням встановлених фактів,
оцінюючи надані позивачем по справі
докази у сукупності, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме в
частині визнання протиправним дії
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області щодо
складання акту від 14.11.2013 року №000203 та
протоколу від 15.11.2013 року № 000080.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області щодо складання акту
від 14.11.2013 року №000203 та протоколу від
15.11.2013 року № 000080.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати розподілити у
відповідності до вимог ст. 94 КАС
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 17 лютого 2014 року.

Суддя
Бутенко А.В.