Справа № 2а-1417/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 62309/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 11.10.2011р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Червонограді Львівської
області про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії,-

В С Т А Н
О В И Л А :

19.09.11р. позивач звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом,
в якому просить визнати дії пенсійного
органу неправомірними та зобов»язати
провести перерахунок пенсії
відповідно до ст.40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, за 2009
рік, здійснивши виплату різниці
недоотриманої суми пенсії, а також
стягнути заборгованість пенсійних
виплат за 6 місяців з часу звернення до
суду в сумі 1650,43грн. та продовжувати
таку виплату надалі.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 11.10.2011р.
позовні вимоги задоволено. Визнано
неправомірними дії пенсійного органу
щодо відмови в перерахунку і виплаті
позивачу пенсії із застосування
показника заробітної плати за 2009 рік.
Зобов»язати відповідача провести
перерахунок призначеної пенсії за
віком з 01.05.2010р., відповідно до ст.40, 42, 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2009 рік,з врахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповного з»ясування обставин справи.

Відповідачем проведено перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування». Перерахунок
проведено із застосуванням показника
заробітної плати в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік.

Ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено проведення
перерахунків пенсій з урахуванням
страхового стажу, набутого після її
призначення та із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, що визначався
згідно ст.40 Закону.

Апелянт вважає, що застосування
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії даною редакцією
статті не передбачено.

Також судом не враховано вимог ст.99, 100
КАС України.

Враховуючи вище наведене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач з 30.05.1999р. отримує пенсію, однак
продовжує працювати.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
зазначив, що відповідно до ч.4 ст.42
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40
цього Закону.

Відповідно до пп.3 п.11 Постанови
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
відповідно до Закону продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше як 24
місяців страхового стажу після
призначення(попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії провадиться із
заробітної плати(доходу) з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені у
ч.1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абз. третім ч.1 ст.40
Закону, роком, що передує року
перерахунку пенсії позивачу є 2009 рік.

Тому суд першої інстанції вважав, що
застосування відповідачем показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за календарний 2007
рік при перерахунку пенсії позивачу є
неправомірним.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується.

Перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу,
регулюється ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що у разі,
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року №107-6 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перерахувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 вище згаданого
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу за
який може бути обчислена заробітна
плата (дохід). Частина 1 статті 40
згаданого Закону передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата(дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч.2
ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», і є величиною постійною
не змінною при перерахунку пенсії, на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Ухвалюючи рішення, суд зазначив про те,
що правове розуміння понять «середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України»та
«показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії» є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності, в
наслідок чого ототожнювати, змішувати
ці понятті не передбачається можливим.
Таке ототожнення судом першої
інстанції є помилковим, неправомірним
та безпідставним.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення»від 5 листопада 1991 року №
1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року.

До законодавчого врегулювання питання
визначення показника заробітної плати
в середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, перерахунки пенсій у 2009, 2010 та
2011 роки, відповідно до пп.3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 р. № 530 проводяться із
застосуванням показника заробітної
плати в середньому на одну особу в
цілому по Україні, яка відповідно до
закону враховується для обчислення
пенсії за 2007 рік. Саме на це посилається
в своєму листі Міністерство праці та
соціального захисту населення та
Пенсійний фонд України від 11.03.2009 року
№ 20/0/18-09/039.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в ст.9 КАС України, приписи
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» передбачено, що у разі коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абзацом третім
частини першої статті 40 Закону.

Перерахунок пенсії з більш високого
заробітку передбачений ст.69 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до якої пенсіонерам, які
пропрацювали після призначення пенсії,
у тому числі за віком, не менш як два
роки з більш високим заробітком, ніж
той, з якого було обчислено пенсію,
встановлюється за заявою пенсіонера
новий розмір пенсії виходячи з більш
високого заробітку, який визначається
за два роки роботи підряд для
призначення пенсії відповідно до
статей 64-67 цього Закону. У разі
подальшого зростання заробітку
пенсіонера провадиться за його заявою
новий перерахунок пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш ніж через два роки
після попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, як встановив суд
першої інстанції, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обчислення
включає в себе призначення та
перерахунок пенсії, разом з цим це не є
тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається ч.2 ст.40
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», з тією тільки різницею,
що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

З огляду на це суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, бо
така прийнята з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.160, ст.195, 197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202
п.4, ст.205, ст.207, ст.254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області -
задовольнити.

Постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 11.10.2011р. -
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець