Справа № 826/14980/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Савченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Експобанк» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Експобанк» до
Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі в м. Полтаві, третя особа -
приватне багатогалузеве
учбово-наукове підприємство «Фірма
«ФАБО», про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Експобанк» (далі - Позивач, АТ «КБ
«Експобанк») звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Пенсійного фонду України
(далі - Відповідач-1, ПФ України),
Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві (далі -
Відповідач-2, УПФ Київського району) про
визнання протиправними та скасування
рішення ПФ України від 29.08.2013 року
№22640/09-10 та рішення УПФ Київського
району від 13.05.2013 року №968.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.04.2013 року залучено до
участі у справі у якості третьої особи
приватне багатогалузеве
учбово-наукове підприємство «Фірма
«ФАБО» (далі - Третя особа, ПБУНП
«ФАБО»).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.10.2013 року у задоволенні позову
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
Відповідач-2 правомірно застосував до
Позивача штраф та нарахував пеню за
несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на рахунки
Пенсійного фонду сум єдиного внеску.
Крім того, суд зауважив, що
Відповідачем-1 скарга АТ «КБ
«Експобанк» розглянута належним чином
у повному обсязі, а тому підстав для
задоволення позову немає.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити.
При цьому посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Наголошує на неповному дослідженні
судом всіх фактичних обставин справи
та перевірки їх доказами, що спричинило
прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний
представник Апелянта доводи
апеляційних скарг підтримала та
наполягала на задоволенні вимог
останніх у повному обсязі.

Відповідач та Третя особа, будучи
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду справи,
у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважного представника
апелянта, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Вирішуючи вказану справу по суті,
Окружний адміністративний суд м. Києва
встановив, що 24.04.2013 року Відповідачем-2
було проведено камеральну перевірку по
ПБУНП «ФАБО» на предмет своєчасності
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкову державне
соціальне страхування. У ході
перевірки УПФ Київського району було
встановлено, що страхувальник - Третя
особа надав 20.12.2012 року філії
«Полтавське РУ» АТ «КБ «Експобанк»
платіжні доручення №74 від 20.12.2012 року
на суму 164,88 грн. та №75 від 20.12.2012 року на
суму 1 744,98 грн. Однак, філія «Полтавське
РУ» АТ «КБ «Експобанк» перерахувала
вказані кошти до УПФ Київського району
відповідно 03.01.2013 року та 04.01.2013 року,
чим порушено п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», п. 2.19 постанови НБУ
«Про затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті» №22 від 21.01.2004
року, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Вказані
висновки зафіксовані в акті
камеральної перевірки №1 від 24.04.2013
року.

На підставі викладених в акті
перевірки висновків Відповідачем-2
13.05.2013 року прийнято рішення №968 (далі -
рішення №968) про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на рахунки
органів Пенсійного фонду сум єдиного
внеску, фінансових санкцій, яким на
Позивача накладено штраф у розмірі 190,99
грн. та нараховано пеню на суму 28,48 грн.

Як вірно встановив суд першої
інстанції, не погоджуючись з вказаним
рішенням, Позивач оскаржив його до ПФ
України, який рішенням від 29.08.2013 року
№22640/09-10 (далі - рішення №22640/09-10) залишив
скаргу АТ «КБ «Експобанк» без
задоволення, а рішення №968 - без змін.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз приписів
ст. ст. 2, 24, 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. ст. 1, 8
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні», п. 7
затвердженої постановою правління ПФ
України від 27.09.2010 року №21-5 Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а
також п. 5 затвердженого постановою
правління ПФ України від 08.10.2010 року
№22-7 Порядку розгляду органами
Пенсійного фонду України скарг на
рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв платників при
узгодженні ними вимоги про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, прийшов до
висновку про, по-перше, правомірність
накладення на Позивача штрафу на
нарахування пені за несвоєчасне
перерахування на рахунки органів
Пенсійного фонду сум єдиного внеску,
по-друге, обґрунтованість винесеного
Відповідачем-1 рішення №22640/09-10.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон)
банки приймають від платників єдиного
внеску, зазначених у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, платіжні
доручення та інші розрахункові
документи на видачу (перерахування)
коштів для виплати заробітної плати, на
які відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок, та
здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання платником
розрахункових документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум єдиного внеску або
документів, що підтверджують фактичну
сплату таких сум у порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду за
погодженням з Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

У разі невиконання цієї вимоги банки за
рахунок власних коштів у порядку,
встановленому Національним банком
України, сплачують відповідному
територіальному органу Пенсійного
фонду суму, що дорівнює сумі
несплаченого єдиного внеску, з правом
зворотної вимоги до платників єдиного
внеску щодо відшкодування цієї суми.

Пунктом 1 ч. 12 ст. 25 Закону визначено, що
органи Пенсійного фонду застосовують
до банків фінансові санкції за
несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на рахунки
органів Пенсійного фонду сум єдиного
внеску, фінансових санкцій, зазначених
у частині одинадцятій цієї статті,
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка зазначених сум, розрахована
за кожний день прострочення їх
перерахування (зарахування), та
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не зарахованих
(неперерахованих) сум.

При цьому, як вірно зазначив суд першої
інстанції, в силу положень п. 8.1 ст. 8
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження.

Таким чином, отримавши в операційний
час 20.12.2012 року платіжні доручення від
Третьої особи, Позивач був зобов'язаний
перерахувати кошти до УПФ Київського
району цього ж дня, що ним не було
зроблено, у зв'язку з чим судова колегія
погоджується з твердженням суду першої
інстанції про правомірність
винесеного рішення №968.

Поряд з цим колегія суддів критично
оцінює посилання Апелянта на порушення
Відповідачем-2 порядку проведення
перевірки Третьої особи як на підставу
для скасування оскаржених рішень №968
та №22640/09-10, оскільки відповідальність
банків може наставати за умови
встановлення факту як несвоєчасного
зарахування (відповідальність банку,
що обслуговує Управління ПФ) так і
несвоєчасного перерахування
відповідних коштів (відповідальність
банку, що обслуговує платника).

При цьому, наявність певних, на думку
Апелянта, форс-мажорних обставин, не
може бути підставою для звільнення
останнього від відповідальності,
оскільки, як вірно зазначив суд першої
інстанції, про наявність таких
обставин АТ «КБ «Експобанк» повинен
був повідомити ПБУНП «ФАБО» протягом
п'яти днів з дня їх настання (п. 5.1
договору банківського рахунку №200 від
05.01.2010 року). Однак, як було вірно
встановлено Окружним адміністративним
судом м. Києва, таких дій Позивачем
вчинено не було.

З огляду на викладене колегія суддів
повністю погоджується з висновками
суду першої інстанції про
безпідставність позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
рішення №968.

Оцінюючи висновки Окружного
адміністративного суду м. Києва про
правомірність прийнятого
Відповідачем-1 рішення №22640/09-10, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Затверджений постановою правління ПФ
України від 08.10.2010 року №22-7 Порядок
розгляду органами Пенсійного фонду
України скарг на рішення про
накладення штрафу, нарахування пені та
заяв платників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
Порядок №22-7) визначає процедуру
подання та розгляду органами
Пенсійного фонду України (далі -
Пенсійний фонд) заяв платників єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) при узгодженні ними вимог про
сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску (далі - вимога), оскарженні
рішень про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами десятою, одинадцятою статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон); скарг банків на рішення про
накладення фінансових санкцій,
передбачених частиною дванадцятою
статті 25 Закону.

Відповідно до п. 5.1 Порядку №22-7 орган
Пенсійного фонду зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його
протягом двадцяти календарних днів,
наступних за днем отримання скарги, або
протягом строку, продовженого за
рішенням органу Пенсійного фонду, на
адресу скаржника поштою з
повідомленням про вручення або надати
йому під розписку, про що робиться
відмітка в журналі реєстрації скарг.

При цьому, приписи п. 5.4 вказаного
Порядку визначають, що орган
Пенсійного фонду при розгляді скарги
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення, що
оскаржується, і приймає одне з таких
рішень, зокрема, залишає рішення, що
оскаржується, без змін, а скаргу без
задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини, а
також зважаючи на те, що оскаржуване
рішення №22640/09-10 відповідає вимогам
розділу 6 Порядку №22-7, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про безпідставність
позовних вимог щодо скасування рішення
Відповідача-1, прийнятого за
результатами розгляду скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Експобанк» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Експобанк» до Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі в м.
Полтаві, третя особа - приватне
багатогалузеве учбово-наукове
підприємство «Фірма «ФАБО», про
визнання протиправними та скасування
рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.