Справа № 821/1717/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1717/13-а

Категорія: 8.2.8 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, податкової вимоги та рішення
про опис майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби (ДПІ у м. Херсоні
Херсонської області ДПС),
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів (далі
ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів), про
визнання протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 12
січня 2012 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб від продажу
рухомого майна у сумі 13 815,83 грн.,
скасування податкової вимоги №163 від 13
березня 2012 року за грошовим
зобов'язанням по податку на доходи
фізичних осіб в сумі 13 815,83 грн.,
скасування рішення №31 від 12 квітня 2012
року про опис майна у податкову
заставу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що висновки, зафіксовані в
акті перевірки від 03 січня 2012 року
№1/17-1/НОМЕР_1 є неправильними, оскільки
позивач 28 березня 2009 року під час
продажу автомобіля марки HYNDAI TUCSON, 2006
року випуску через товарну біржу
"Ва-Банк Плюс" діяв в якості
представника власника автомобіля,
ОСОБА_3, у зв'язку з чим не можна
відносно позивача застосовувати
обов'язок щодо сплати 15% податку від
продажу рухомого майна, позивач не є
власником автомобіля та не отримував
ніякого доходу, представництво
здійснював на безоплатній основі.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на законність та
обґрунтованість прийнятих податкового
повідомлення-рішення від 12 січня 2012
року № та податкової вимоги №163
від 13 березня 2012 року.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Херсоні Херсонської області ДПС від 12
січня 2012 №.

Скасовано податкову вимогу ДПІ у м.
Херсоні Херсонської області ДПС №163
від 12 квітня 2012 року.

Відшкодовано з Державного бюджету на
користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору в сумі 206,98 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

На підставі Наказу ДПІ у м. Херсоні від
06 грудня 2011 року №3060 та отриманої
інформації із органів МРЕВ ДАІ УМВС
України у Херсонській області з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року ДПІ у м. Херсоні
проведено документальну позапланову
перевірку фізичної особи ОСОБА_2

За результатом зазначеної перевірки
прийнято акт перевірки позивача від 03
січня 2012 року №1/17-1/НОМЕР_1, яким
зафіксовано порушення ОСОБА_2 п.12.1 ст. 12,
пп.8.2.1 п.8.2 ст. 8 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб", а саме
встановлено несплату фізичною особою
податку в сумі 13 815,83 грн. від продажу
рухомого майна.

На основі даного акту перевірки
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні
від 12 січня 2012 року № про
збільшення ОСОБА_2 суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб від продажу рухомого
майна у розмірі 13 815,83 грн. та податкову
вимогу №163 від 13 березня 2012 року про
сплату податкового боргу за узгодженим
податковим зобов'язанням по податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 13 815,83
грн. Відповідно, у зв'язку із несплатою
грошового зобов'язання ДПІ у
відповідності до ст. 89 ПК України
прийнято рішення №31 від 12 квітня 2012
року про опис майна у податкову
заставу.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що податкова інспекція
під час проведення перевірки не
з'ясувала всіх обставин
купівлі-продажу автомобіля 28 березня
2009 року та як наслідок неправомірно
визначила ОСОБА_2 суму грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 13815,83 грн. Крім
того відповідачем не надано доказів
про обов'язок позивача сплачувати
податкове зобов'язання до бюджету по
операціям з продажу рухомого майна.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Цивільного кодексу України,
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб".

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з відмовою у
задоволенні позовних вимог, оскільки
фізична особа ОСОБА_2 не сплатив
податок з доходів фізичних осіб в сумі
13 815,83 грн., чи порушив пп.8.2.1 п.8.2 ст. 8,
п.12.1 ст. 12 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб".

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно п.1.2 ст. 1 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" дохід -
сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь, чи набутих незаконним шляхом у
випадках, визначених пп.4.2.16 п.4.2 ст. 4
цього Закону, протягом відповідного
звітного податкового періоду з різних
джерел як на території України, так і за
її межами.

Згідно пп.8.2.1 п.8.2 ст. 8 зазначеного
Закону платник податку, що отримує
доходи, нараховані особою, яка не є
податковим агентом, зобов'язаний
включити суму таких доходів до складу
загального річного оподатковуваного
доходу та подати річну декларацію з
цього податку.

Пунктом 12.1 ст.12 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб"
передбачено, що дохід платника
податку від продажу об'єкта рухомого
майна протягом звітного податкового
року оподатковується за ставкою,
встановленою п.7.1 ст. 7 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль моделі HYNDAI TUCSON, 2006 року
випуску, що раніше належав ОСОБА_3, був
проданий через товарну біржу гр. ОСОБА_4

Відповідно ст. 1000 Цивільного кодексу за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя. Тобто
безпосередньо за фактом нотаріального
посвідчення договору доручення,
наприклад права користування чи
розпорядження майном (транспортним
засобом), не відбувається перехід права
власності на об'єкт від повіреного до
довірителя та не виникає обставин для
оподаткування (немає об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб).

У разі передачі права користування та
розпорядження транспортним засобом
фізичною особою - власником
транспортного засобу (довірителем) на
підставі доручення іншій особі право
власності на транспортний засіб
залишається незмінним, тобто не
здійснюється відчуження майна, і право
розпорядження власністю (транспортним
засобом) залишається за довірителем -
власником.

Тобто для того щоб відбулася зміна
власності, необхідною умовою є
вчинення обумовленого правочину
повіреною особою відповідно до змісту
доручення чи змісту договору
доручення. (ст. 1003 Цивільного кодексу).

Отже, якщо особа (повірений), якій
видано довіреність, здійснює від імені
довірителя продаж майна (транспортного
засобу), то відбувається перехід права
власності на зазначене майно, тобто у
платника податку - довірителя виникає
об'єкт оподаткування, який підлягає
оподаткуванню податком на доходи
фізичних осіб.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідно до біржової угоди № АІ
від 28 березня 2009 року ОСОБА_2
(повірений), продаючи вищевказаний
транспортний засіб, діяв на підставі
довіреності ВМА №808754 виданої 17 березня
2009 року від імені ОСОБА_3 (довірителя).

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 12 січня 2012
року № про збільшення суми
грошового зобов'язання ОСОБА_2 по
податку на доходи фізичних осіб від
продажу рухомого майна у сумі 13 815,83 грн.
підлягає скасуванню, оскільки позивач
не отримував доходу у відповідності до
положень Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" та відповідно у
нього не виникло грошового
зобов'язання з даного виду податку та
декларування даного зобов'язання в
податковій звітності.

Також слід зазначити, що позивач не
отримував наказ ДПІ у м. Херсоні від 06
грудня 2011 року №3060 та направлення про
проведення невиїзної позапланової
перевірки, тобто не був повідомлений
належним чином про її проведення,
оскільки даний наказ та направлення
ОСОБА_2 не вручалось і не направлялось
на правильну адресу, що
підтверджується копією поштових
повідомлень (а.с.14,32,33).

Відповідно до ч.2 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що податковим
органом не надано суду доказів
наявності у ОСОБА_2 обов'язку
сплачувати податкове зобов'язання до
бюджету по операції з продажу рухомого
майна, а також обґрунтованості
прийняття рішення №31 від 12 березня 2012
року про опис майна у податкову
заставу.

Враховуючи все вищеозначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо скасування
податкового повідомлення-рішення від 12
січня 2012 року №, податкової
вимоги №163 від 13 березня 2012 року, як
похідного акту від податкового
повідомлення-рішення, та рішення №31
від 12 березня 2012 року про опис майна у
податкову заставу.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв