Справа № 217/2875/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва І.П.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року справа №217/2875/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Старосуда М.І.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Авдіївського міського суду
Донецької області від 6 грудня 2013 року у
справі № 217/2875/13-а за позовом ОСОБА_2 до
начальника відділу Державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області Пахомової Альони
Михайлівни про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся суду з
позовом до начальника відділу
Державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції у Донецькій області Пахомової
Альони Михайлівни, в якому просив:
визнати дії начальника відділу
державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції у Донецькій області Пахомової
А.М. такими, що не відповідають Законам
України; зобов'язати начальника
відділу Державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції у Донецькій області
Пахомову А.М. відшкодувати збитки, у
сумі 616 гривень 55 копійок, завдані під
час проведення виконавчого
провадження (а. с. 1, 2, 14, 15).

Ухвалою Авдіївського міського суду
Донецької області від 6 грудня 2013 року
зазначений адміністративний позов
ОСОБА_2 залишено без руху до усунення
недоліків - сплати судового збору у
строк до 24 січня .2014 року (а. с. 10).

Позивач ОСОБА_2 не погодився з ухвалою
суду першої інстанції від 06.12.2013 року
про залишення без руху
адміністративного позову, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду. (а. с. 13).

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснений в письмовому провадженні
за матеріалами, які є у справі.

Колегія суддів вивчила матеріали
справи, доводи апеляційної скарги і
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно ч.3 статті 106 КАС України до
позовної заяви додається документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати.

Розмір судового збору, порядок його
сплати і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Законом України «Про судовий збір» від
8 липня 2011 року № 3674-VI передбачені
ставки судового збору залежно від
характеру адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної чи юридичної
особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призвести до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України»
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручання до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

Позивач вважає, що суд першої інстанції
безпідставно залишив позовну без руху,
оскільки в обґрунтуванні мотивів суд
посилався на те, що оскаржується
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Дійсно суд першої інстанції в
оскаржуваній позивачем ухвалі, а саме,
в одному з абзаців мотивувальної
частини зазначив, що «за подання до
адміністративного суду позову про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення
судовий збір сплачується у порядку та
розмірах, встановлених України «Про
судовий збір» …, але це не спростовує
висновку суду про необхідність слати
судового збору за подання даного
позову про оскарження дій начальника
ВДВС та зобов'язання начальника ВДВС
відшкодувати збитки, завдані
неправомірними діями.

Суд першої інстанції в ухвалі вказав,
що позивач звернувся з позовом до
суб'єкта владних повноважень -
посадової особі відділу державної
виконавчої служби з приводу його дій по
виконанню постанови про
адміністративне правопорушення і тому
позивач не звільняється від сплати
судового збору згідно до Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення регулювання відносин у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху» від 24.09.2008 року № 586-VI, яким
внесено зміни до ч.5 ст.288 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, відповідно до яких
особа, яка оскаржила постанову у справі
про адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що Законом України «Про
судовий збір», такі особи не віднесені
до кола суб'єктів, які звільняються від
сплати судового збору за подання
адміністративного позову, а позови з
таким предметом не належать до
об'єктів, за подання яких судовий збір
не справляється.

Також колегією суддів перевірений
розрахунок суми судового збору, який
судом першої інстанції вірно
розрахований на підставі
нижченаведених норм Закону України
«про судовий збір».

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 ст.4, ч.3
ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено,
що розмір судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат. Під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги. Розмір судового збору за
подання адміністративного позову
немайнового характеру - 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.5 ст.38 Бюджетного
кодексу України розмір мінімальної
заробітної плати визначається у Законі
про Державний бюджет на відповідний
рік.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено
розмір мінімальної заробітної плати з 1
січня 2013 року -1147 гривень.

Таким чином, при поданні даного
адміністративного позову позивачу
необхідно було сплатити судовий збір у
розмірі 172,05 гривень - по майнових
позовних вимогах та 68,82 гривень за
вимоги немайнового характеру.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновку суду першої
інстанції щодо необхідності сплати
судового збору за подання позову,
ухвала про залишення позову без руху є
обґрунтованою та законною, підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, п.2 ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч. 1 ст. 211,
ст.212, ст. 254 ч.5 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Авдіївського міського суду
Донецької області від 6 грудня 2013 року у
справі № 217/2875/13-а за позовом ОСОБА_2 до
начальника відділу Державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області Пахомової Альони
Михайлівни про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів Л.А. Василенко

М.М. Гімон

М.І. Старосуд