Справа № 816/7410/13-а
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/7410/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представника позивача - Голуб С.О.,

представника відповідача - Яровий Є.П.,
Свистун В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області до Третього
Територіального вузла урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2013 року Головне управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Третього
Територіального вузла урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
про стягнення коштів.

Позивач просив стягнути з відповідача
надміру виплачену пенсію по пенсійним
справам гр. ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5, гр.
ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 в загальні сумі 2 597,13
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідачем подано
недостовірну інформацію про посадові
оклади згідно штатного розпису гр.
ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7
для призначення пенсії вказаним
особам. Стверджував, що відповідачем
оформлені та подані відповідні грошові
атестати, які заповнені, виходячи з
розмірів окладів, фактично виплачених
на день звільнення вказаних осіб зі
служби (тобто з розмірів окладів,
збережених згідно п.п.2.7 Інструкції про
грошове забезпечення та компенсаційні
виплати особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 13.09.2007 року №174).
У той час, як згідно чинного
законодавства, що регулює порядок
призначення пенсій
військовослужбовцям, грошові атестати
мають бути заповнені, виходячи з
розмірів посадових окладів за
посадами, з яких військовослужбовців
було звільнено. В даному випадку
розміри окладів посад, з яких вказаних
осіб було переведено у зв"язку зі
скороченням, та посад, з яких
військовослужбовців було звільнено, є
різними. Недостовірне заповнення
даних грошових атестатів призвело до
невірного обрахування розміру пенсій
гр. ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр.
ОСОБА_7, в результаті чого мають місце
надміру виплачені кошти вказаним
особам в загальній сумі 2 597,13 грн.
Оскільки відповідачем суми надміру
виплаченої пенсії в добровільному
порядку не повернуті, позивач змушений
звернутись до суду про їх стягнення.

У ході розгляду справи 28 січня 2014 року
позивачем було подано заяву про
уточнення позовних вимог, у прохальній
частині якої просив стягнути з
відповідача надмірно виплачені кошти
пенсій в сумі 2 618,86 грн., посилаючись на
допущення у позові арифметичної
помилки.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі, надав додаткові пояснення по
суті спірних правовідносин.

Представники відповідача проти позову
заперечували, просили відмовити у його
задоволенні. В обґрунтування своїх
заперечень посилались на те, що
відповідач підготував та вчасно подав
на адресу Пенсійного фонду України
документи з достовірними, як на їх
думку, даними щодо посадових окладів
гр. ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр.
ОСОБА_7 Заповняючи грошові атестати
вказаних осіб, як на думку відповідача,
останній діяв правомірно, беручи за
основу розміри збережених посадових
окладів вказаних осіб на підставі
Інструкції від 13.09.2007 року №174, тобто
які фактично виплачувались
військовослужбовцям на момент їх
звільнення зі служби. Умислу в наданні
недостовірної інформації позивачу у
відповідача не було, оскільки останній
керувався нормами чинного
законодавства та виходив з реально
визначених та виплачених особам сум,
від яких здійснювались відрахування до
того ж Пенсійного фонду України.
Стверджували, що вина у виникненні
спірної переплати у відповідача
відсутня, оскільки така переплата
виникла в результаті неналежного
контролю за наданою інформацією щодо
розмірів посадових окладів з боку
посадових осіб Пенсійного фонду
України.

Суд, заслухавши пояснення
представників осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що посадовим особам
Третього Територіального вузла
урядового зв'язку Державної служби
спеціальногозв'язку та захисту
інформації, зокрема, гр.ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, як
особам, що звільнились зі служби, було
призначено пенсію на підставі Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", згідно поданих
відповідачем документів до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області. Зокрема
матеріалами справи підтверджено, що
пенсія вказаним особам призначалась на
підставі даних грошових атестатів, у
яких розмір посадового окладу ОСОБА_7
вказано 760 грн., ОСОБА_4 - в сумі 740 грн.,
ОСОБА_6 - в сумі 740 грн., ОСОБА_5 - в сумі 1520
грн.

Сторони погоджувалися з тим фактом, що
зазначені у даних грошових атестатах
посадові оклади є такими, що фактично
виплачувалися зазначеним службовцям, і
вони перевищують встановлені оклади
посад, які ці службовці займали перед
звільненням. Таке перевищення
відбулося у зв'язку зі збереженням за
службовцями посадових окладів
згідно п.п.2.7 Інструкції про грошове
забезпечення та компенсаційні виплати
особам рядового і начальницького
складу Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
від 13.09.2007 року №174 - як таким, що
переведені на посаду з нижчим окладом
за скороченням попередньо займаної
посади.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України у Полтавській області на
адресу відповідача було направлено
лист від 18.10.2011 року №6805/03-231, яким
позивач просив відповідача надати
довідки про грошове забезпечення
вказаних у доданому списку осіб для
перерахунку пенсії згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 13.02.2008
року №45.

На вимогу зазначеного листа Третім
Територіальним вузлом урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
було подано довідки про грошове
забезпечення, з - поміж інших, ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7

Запити щодо надання інформації про
розміри посадових окладів вказаних
осіб направлялись позивачу на адресу
відповідача неодноразово, що
підтверджується матеріалами справи.

02 липня 2013 року УПФУ в м. Миргороді та
Миргородському районі було проведено
перевірку достовірності посадових
окладів згідно штатного розпису на
день звільнення зі служби та фактично
сплачених щодо, з - поміж інших, ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, за
результатами якої складено Акти №120, 122,
118, 117. (а.с.12-15)

Згідно вказаних актів, за результатами
перевірки встановлено, що на запит
Головного управління ПФУ в Полтавській
області від 14.05.2013 року №2744/03-23/1 3-м
територіальним вузлом 29.05.2013 року було
направлено повторно супровідний лист
з "витягом з довідок №275,280,276,278 про
розмір грошового забезпечення для
перерахунку пенсії на гр.ОСОБА_4 з
вказаним посадовим окладом 720 грн., на
гр. ОСОБА_5 з посадовим окладом 1400 грн.,
гр. ОСОБА_6 з окладом 720 грн., гр. ОСОБА_7 з
окладом 740 грн. Тобто встановлено
розміри посадових окладів за посадами,
з яких фактично були звільнені вказані
особи.

Керуючись нормами чинного
законодавства, позивач вважає, що саме
виходячи зі вказаних посадових
окладів необхідно було обраховувати
розмір пенсії вищевказаним особам з
дня їх звільнення.

Вважаючи, що відповідачем було надано
недостовірні дані у грошових
атестатах, позивач дійшов висновку, що
у зв'язку з відсутністю в матеріалах
для призначення пенсії інформації про
посадові оклади згідно штатного
розпису за посадами, з яких фактично
звільнені зазначені особи, за період з
дня призначення пенсії по 30.06.2012 року,
має місце переплата пенсії ОСОБА_7 в
сумі 587,18 грн., ОСОБА_4 в сумі 511,25 грн.,
ОСОБА_6 в сумі 608,91 грн., ОСОБА_5 в сумі 911,52
грн.

З огляду на викладене, позивачем 25.07.2013
року на адресу відповідача було
направлено лист №3903/03-231 з проханням
вжити заходів щодо повернення
пенсіонерами переплачених сум пенсії
та попереджено, що у разі, якщо кошти
останніми повернуті не будуть, ГУ ПФУ в
Полтавській області буде змушене
звернутись до суду про стягнення
вказаної заборгованості.

У зв'язку з тим, що відповідачем в
добровільному порядку суми
переплаченої пенсії в загальному
розмірі 2618,86 грн. (згідно заяви про
уточнення позовних вимог) на користь
позивача повернуто не було, останній
звернувся до суду про стягнення
заборгованості.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Статтею 43 Закону України " Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" передбачено, що особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, переведеним за
станом здоров'я або за віком з льотної
роботи, підводних човнів (підводних
крейсерів), атомних надводних кораблів
і мінних тральщиків на посади з меншим
посадовим окладом, пенсії
обчислюються, за бажанням пенсіонера,
виходячи з посадового окладу за
останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням, чи з указаних у цій
частині посад, які вони займали до
переведення, якщо на день переведення
вони мали право на пенсію за вислугу
років. У такому ж порядку обчислюються
пенсії особам офіцерського складу та
особам начальницького складу з
військовим званням полковника або
спеціальним званням полковника
міліції чи внутрішньої служби,
полковника податкової міліції,
полковника Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, а також їм рівних і
вище, якщо вони за таких обставин та
умов переведені в інтересах служби з
посад, які ці особи займали не менше
трьох років до переведення і на день
переведення мали право на пенсію за
вислугу років.

Помилка щодо посадових окладів,
виходячи з яких мали бути вирішені
питання призначення та виплати пенсій,
відбулася в даному разі у зв'язку із
невірним застосуванням цієї норми та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27.12.2006 року №1828 "Питання
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особам рядового і
начальницького складу", а також
Інструкцієї про грошове забезпечення
та компенсації виплат особам рядового
і начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 13.09.2007 року №174.

Відповідно до п.2.7. вказаної
Інструкції, у разі призначення у
зв'язку зі скороченням штатів або
проведенням організаційних заходів на
посади з меншим посадовим окладом за
особами рядового і начальницького
складу Держспецзв'язку зберігаються
посадові оклади за попередніми
посадами, про що зазначається в наказі
про особовий склад.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що посадових осіб
Третього Територіального вузла
урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5,
гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, було переведено
на посади з меншим посадовим окладом у
зв'язку зі скороченням. При цьому
грошове забезпечення вказаних осіб
здійснювалось у відповідності з
приписами п.2.7 вищевказаної Інструкції,
тобто виходячи з розміру збереженого
посадового окладу за попередньою
посадою. Зокрема, матеріалами справи
підтверджено, що на момент звільнення
посадовий оклад ОСОБА_7 становив та
виплачувався в сумі 760 грн., ОСОБА_4 в
сумі 740 грн., ОСОБА_6 в сумі 740 грн., ОСОБА_5
в сумі 1520 грн.

Як було зазначено вище, у зв'язку
зі звільненням вказаних осіб зі служби
відповідачем позивачу було подано
документи для призначення останнім
пенсії.

З - поміж іншого, було подано грошові
атестати, у яких зазначено саме
збережені оклади за попередніми
посадами, з яких вказані особи
переведені у зв"язку зі скороченням, та
які фактично виплачувались ОСОБА_7 в
розмірі 760 грн. ОСОБА_4 в розмірі 740 грн.,
ОСОБА_6 в розмірі 740 грн., ОСОБА_5 в
розмірі 1520 грн. на момент звільнення.
Вказане не заперечувалось сторонами та
не було спростовано у ході розгляду
справи.

Як було викладено вище, за
результатами перевірки 02 липня 2013 року,
що оформлені актами №120, 122. 118, 117,
виявлено, що розміри посадових окладів
посад, з яких вказаних осіб було
фактично звільнено, не відповідає
даним, зазначеним у поданих
відповідачем грошових атестатах.
Зокрема, встановлено, що посадовий
оклад посади, з якої був звільнений
ОСОБА_7, становив 740 грн., оклад ОСОБА_4
становив 720 грн., ОСОБА_6 - 720 грн., ОСОБА_8 -
1400 грн. Означене також не
заперечувалось сторонами та не було
спростовано у ході розгляду справи.

На підставі поданих відповідачем
даних, вказаним особам було призначено
пенсію, фактично виходячи з розмірів
посадових окладів посад, з яких
вказаних осіб було переведено у зв'язку
зі скороченням, тобто зі збережених
окладів за попередніми посадами
відповідно до вимог п.2.7 Інструкції про
грошове забезпечення та компенсації
виплат особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 13.09.2007 року №174.

Позивач стверджує, що обраховуючи
розмір пенсії звільненим
військовослужбовцям, слід виходити з
посадового окладу за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням, як
те передбачено ст.43 Закону України " Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб". Оскільки пенсія була обрахована
від розміру збережених окладів за
попередніми посадами (на основі
наданої відповідачем інформації),
позивач дійшов висновку, що в
результаті надання відповідачем
недостовірних даних, ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5,
гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 було надміру
виплачено пенсію в загальній сумі 2 618,86
грн.

Суд погоджується з такою позицією
позивача, з огляду на наступне.

Аналіз матеріалів справи та норм
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27.12.2006 року №1828 "Питання
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу", а також
Інструкції про грошове забезпечення та
компенсації виплат особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 13.09.2007 року №174
дозволяє суду дійти висновку, що вони
не дають право на призначення пенсій
вищевказаним особам з посадових
окладів за посадами, з яких
військовослужбовці переводились у
зв'язку зі скороченням штатів або
проведення організаційних заходів,
тобто зі збережених посадових окладів
за попередніми посадами.

Наведена вище норма ст.43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» надала б право
гр..ОСОБА_4, гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр.
ОСОБА_7 на розрахунок та отримання
пенсії зі збережених посадових окладів
у разі, якщо б вони на день переведення
мали право на пенсію за вислугу років.

Сторони не заперечували того .що
вказані особи на день скорочення
попередньо займаних посад та
переведення їх на посади, яких вони
звільнилися, права на пенссію за
вислугою років не мали.

Вказаний факт був відомий відповідачу,
як був відомий і порядок визначення
посадового окладу, з якого слід
обраховувати пенсію норми ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Знаючи ці факти, відповідач повинен був
визначити у грошових атестатах, що
видавалися ним для обрахунку й
призначення пенсій гр..ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, той
розмір посадового окладу, з якого
вказані особи мали право на пенсію - за
штатною займаною посадою, а не той, що
фактично отримувався внаслідок
збереження розміру посадового окладу
за попередньою посадою.

Таким чином, суд змушений погодитися із
позицією органів Пенсійного фонду
України і вважати подані відповідачем
для призначення пенсій дані
недостовірними.

Враховуючи той факт, що гр.ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 було
розраховано невірний розмір пенсії,
мають місце надміру сплачені суми
вказаним особам в загальному розмірі 2
618,86 грн. Стосовно розміру переплати
сторони спору не мали.

Таким чином, має місце законодавчо
передбачена передумова для стягнення
надміру виплачених пенсій, визначена в
ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч.1 ст.50 вказаного Закону,
суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач звертався до відповідача з
проханням вжити заходів щодо
повернення переплачених сум, проте
звернення Третім Територіальним
вузлом урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України були залишені без
задоволення. Суми, надміру виплачені
вищевказаним особам, у добровільному
порядку не повернуті.

Відтак, позивач правомірно звернувся
до суду про стягнення відповідних сум
та суд вважає вимоги обґрунтованими, і
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
проти факту переплати пенсії гр.ОСОБА_4,
гр.ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7
відповідач на стадії досудового
врегулювання спору фактично не
заперечував, оскільки з письмових
пояснень та наданих письмових
матеріалів Третього Територіального
вузлу урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України вбачається, що
робота щодо добровільного повернення
надміру сплачених сум пенсії з
вищевказаними особами проводилась.
Крім того, гр.ОСОБА_9 та гр..ОСОБА_10, щодо
яких також встановлено факт переплати
пенсії в загальній сумі 5 870,25 грн.,
добровільно повернули надміру
отримані кошти.

Суд критично оцінює посилання
відповідача, що спірна переплата
виникла в результаті неналежного
контролю з боку посадових осіб
відповідача за наданою інформацією.
Зазначення інформації у грошових
атестатах щодо розміру посадових
окладів осіб за посадами, з яких
пенсіонери були переведені, не маючи
права на пенсію, не обґрунтоване жодною
нормою чинного законодавства та було
ґрунтовано виключно на суб'єктивних
доводах відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

У ході розгляду справи позивачем
доведено обґрунтованість позовних
вимог, у той час як відповідачем не
було спростовано вищевикладеного.

Таким чином позов підлягає задоволенню
у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Третього Територіального
вузлу урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України на користь
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області суму
надмірно виплачених пенсій у розмірі 2
618,86 грн. (дві тисячі шістсот
вісімнадцять гривень вісімдесят шість
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 10
лютого 2014 року .

Суддя
І.С. Шевяков