Справа № 872/10229/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2014 р.справа № 2-а-179/11(2-а/215/6/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Надточого В.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 22 квітня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій, -

в с
т а н о в и В:

24 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача, в
якому просив визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
забезпечити виплату пенсії по
інвалідності у відповідності зі ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 06.07.2007 року.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 19 квітня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_1 за період з 06 липня 2007
року по 24 травня 2010 року залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Постановою Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 22 квітня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позовні
вимоги.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_1 має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та є інвалідом 3 групи. Перебуває на
обліку у відповідача та отримує пенсію
по інвалідності на підставі ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 1 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках
розмір пенсії для інвалідів 3 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З 2008 року виплата пенсії позивачу
здійснюється згідно положень ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 28.12.2007 року
(Закон України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»).

Проте, Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту
закону про Державний бюджет України на
2008 рік були визнанні такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) зміни до ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини першої
статті 99 КАС України адміністративний
позов адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Предметом позову, заявленого позивачем
до суб'єкта владних повноважень, є
визнання його бездіяльності
протиправною щодо неналежного
нарахування соціальних виплат, що
носять регулярний (щомісячний)
характер та незабезпечення їх
помісячної виплати. Отже, позивач був
обізнаний щодо його порушеного права
про розмір пенсії, яка йому
виплачується щомісячно.

Крім того, 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України було прийнято
Постанову №745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набула чинності 23 липня 2011 року,
відповідно до пункту 1 частини 3 якої
встановлено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році: інвалідів II групи - 1090
гривень.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що відповідач по справі
повинен був виплатити позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення за зазначений
період, виходячи із суми мінімальної
заробітної плати на момент виплати.

Отже, за викладених обставин суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню, з
прийняттям нової постанови.

Керуючись статтями 198, 202 , 205 , 206 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 22 квітня 2013 року скасувати
та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково: визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі
меншому, ніж передбачено ст. 50, ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію
в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсії
за віком та додаткову пенсію в розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком з 25
травня 2010 року по 22 липня 2011 року,
виходячи з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно
до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко