Справа № 813/83/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/83/14
зал судових засідань №6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача Лешика І.П.,
третьої особи ОСОБА_4,
представника третьої особи ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_6 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, на стороні позивача
ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_7 про
скасування припису, -
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - ІДАБК у
Львівській області), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, на стороні позивача
ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_7, в якому
просить суд визнати протиправним та
скасувати припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №19/4-Ф про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
Позовні вимоги мотивовані тим, що
припис відповідача №19/4-Ф про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
21.08.2013 року є протиправним та підлягає
скасуванню. Позивач зазначає про
відсутність в ІДАБК у Львівській
області права здійснення перевірки
об'єктів, які не належать до 4 та 5
категорій складності, зокрема, про
відсутність повноважень на здійснення
перевірки об'єкта нерухомості, що
належить на праві приватної власності
позивачу. Позивач вважає, що
відповідачем безпідставно винесено
припис про демонтаж добудови без
врахування факту наявності у позивача
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, на якій здійснена
прибудова, а також висновку
експертного дослідження на
відповідність державним стандартам,
будівельним нормам і правилам,
нормативним актам з пожежної безпеки,
санітарному законодавству. Крім того,
позивач зазначає, що прибудова
здійснена усіма співвласниками
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а тому її демонтаж спричинить
знищення матеріалів, які
використовувались для її спорудження,
та позбавить позивача і членів його
сім'ї можливості покращити свої
Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву, в яких просить суд
відмовити у задоволенні позову. Свої
заперечення мотивує тим, що посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Відповідач зазначає, що позивач без
дозволу Інспекції у 2009році здійснив
реконструкцію житлового будинку з
добудовою на АДРЕСА_1 по межі суміжних
земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що
є порушенням ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
ст.ст.7,9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ДБН.А.2.2.-3-2004
«Склад, порядок, розроблення та
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва», п.3.19, 3.25,
3.25а ДБН 360-92 Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
поселень». Крім того, відповідач
вказує, що Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №553 від
23.05.2011р., передбачені повноваження
інспекції щодо проведення перевірки на
об'єктах 1-3 категорії складності.
Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просили суд позовні вимоги
задовольнити повністю.
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача, у судовому засіданні просила
позовні вимоги задовольнити в повному
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, наведених у
письмових запереченнях на позовну
заяву. Просив суд у задоволенні позову
Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи та представника
третьої особи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
21.08.2013р. ІДАБК у Львівській області
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_6 у 2003
році здійснив будівництво житлового
будинку на АДРЕСА_1 на власній
земельній ділянці (державний акт ЛВ
№000058 від 11.04.2003р.) з істотним порушення
будівельного паспорту, виданого
Мостиським АПБ та погодженого районним
архітектором від 07.10.2003р., на межі
земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на
який виготовлено технічний паспорт
Мостиським РБТІ від 26.02.2004р. та
оформлено право власності (витяг про
оформлення реєстрації права власності
на нерухоме майно від 05.04.2004р.). Позивач
без дозволу ІДАБК у Львівській області
провів у 2009 році реконструкцію
існуючого житлового будинку з
добудовою по АДРЕСА_1 (що відображено у
технічному паспорті, виготовленому
Мостиським РБТІ від 17.03.2013р. №273) по межі
суміжних земельних ділянок ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, що є порушенням ст.29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» та ст.ст.7,9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»,
ДБН.А.2.2.-3-2004 «Склад, порядок,
розроблення та погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва», п.3.19, 3.25, 3.25а ДБН 360-92
Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».
За результатами перевірки ІДАБК у
Львівській області видала ОСОБА_6
припис №19-4-ф від 21.08.2013р. про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким зобов'язано відповідача у 90-денний
термін з дня отримання вказаного
припису з метою усунення істотного
порушення провести перебудову
реконструйованого будинку з добудовою
по АДРЕСА_1, у відповідність до
поверхового плану будинку, зазначеного
у технічному паспорті, виданому
Мостиським РБТІ від 26.02.2004р.
Постановою №19/290-ф від 03.09.2013р. у справі
про адміністративне правопорушення
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.96 КпАП України, яке
полягало у здійсненні без дозволу
інспекції та без затвердженої
проектної документації реконструкції
існуючого житлового будинку з
добудовою по АДРЕСА_1 на межі земельної
ділянки гр.ОСОБА_7 та накладено на нього
штраф у розмірі 850грн. Вказана сума
штрафу позивачем сплачена в повному
обсязі, що підтверджується квитанцією
від 12.09.2013р. №к49/С/66.
Не погоджуючись з приписом ІДАБК у
Львівській області №19/4-Ф про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
21.08.2013 року позивач звернувся до суду з
вимогою про його скасування.
Суд при вирішенні спору виходить з
Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності,
спрямованої на формування
сприятливого життєвого середовища,
досягнення естетичної виразності,
економічної доцільності і надійності
будинків, споруд та їх комплексів
визначаються Законом України "Про
архітектурну діяльність".
Статтею 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" передбачено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).
Згідно з п.1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. N 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.
Як вбачається з матеріалів справи
позивачем проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ОСОБА_6
за адресою: АДРЕСА_1, за результатами
якої складено Акт від 21.08.2013р. №19/11-ф.
Перевіркою встановлено, що позивач
здійснив будівництво житлового
будинку на АДРЕСА_1 з подальшою його
реконструкцією по межі суміжних
земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Крім того, позивач провів вказану
реконструкцію без дозволу ІДАБК у
Львівській області. В результаті чого
порушив ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
ст.ст.7,9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ДБН.А.2.2.-3-2004
«Склад, порядок, розроблення та
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва», п.3.19, 3.25,
3.25а ДБН 360-92 Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
Відповідно до ст.32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.
Згідно з п.1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. N 553 (далі - Прядок), цей
Порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.
Пунктом 7 вказаного Порядку
передбачено, що позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є:
- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
- необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;
- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
- звернення фізичних чи юридичних
осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
- вимога правоохоронних органів
про проведення перевірки.
З аналізу наведеного нормативного
положення випливає, що однією з підстав
проведення позапланової перевірки є
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.
Підставою для проведення позапланової
перевірки позивача стало звернення
ОСОБА_7 до ІДАБК у Львівській області з
заявою про порушення ОСОБА_6 вимог
містобудівного законодавства.
З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що перевірці підлягає
додержання умов ліцензування у сфері
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності, а
здійснення заходів державного
архітектурно-будівельного контролю
здійснюється на всіх без виключення
категоріях складності, а тому суд не
бере до уваги доводи позивача про
відсутність в ІДАБК у Львівській
області права здійснення перевірки
об'єктів 1,2,3 категорії складності.
Щодо порушень позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, на
усунення яких виданий оскаржуваний
припис, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про
архітектурну діяльність» проект
об'єкта архітектури розробляється під
керівництвом або з обов'язковою участю
головного архітектора проекту та/або
головного інженера проекту, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат. Проект об'єкта архітектури
завіряється підписом і скріплюється
особистою печаткою головного
архітектора проекту та/або головного
інженера проекту, які мають
кваліфікаційний сертифікат.
Проектна документація на будівництво
об'єктів, розроблена відповідно до
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, не
підлягає погодженню з відповідними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, органами
охорони культурної спадщини, державної
санітарно-епідеміологічної служби і
природоохоронними органами.
Проекти об'єктів архітектури
затверджуються замовником.
Затвердження проектів об'єктів
архітектури, які споруджуються із
залученням бюджетних коштів, коштів
державних і комунальних підприємств,
установ та організацій, а також
кредитів, наданих під державні
гарантії, здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
Внесення до затвердженого проекту
змін, пов'язаних із зміною державних
стандартів, норм і правил, здійснюється
за згодою замовника, якщо інше не
передбачено законом.
Внесення до затвердженого проекту
змін, пов'язаних із зміною державних
стандартів, норм і правил, здійснюється
за згодою замовника, якщо інше не
передбачено законом.
Статтею 9 вказаного Закону передбачено,
що будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".
Відповідно до ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
(чинного на момент проведення
будівельних робіт) дозвіл на виконання
будівельних робіт - документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
Згідно з ст.22 Закону України «Про
основи містобудування» (в редакцій,
чинній на момент проведення
будівельних робіт) забудова земельних
ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
у порядку, передбаченому законом, та
отримання дозволу на виконання
Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майна серія САА
№545898 від 05.04.2000р. позивач є власником
житлової будівлі в АДРЕСА_1.
З матеріалів справи вбачається, що
позивачу виданий державний акт серія
ЛВ №000058 від 11.04.2003р. на право власності
на земельну ділянку площею 0,733га, що
находиться за адресою: АДРЕСА_1.
Призначення вказаної земельної
ділянки обслуговування
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Рішенням сесії Мостиської міської ради
від 10.07.2003р. №20 позивачу дано дозвіл на
підготовку матеріалів погодження по
вибору земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку з гаражами по АДРЕСА_1, які було
виготовлено і погоджено у
встановленому законом порядку та
затверджено рішенням сесії від 12.09.2012р.

Згідно з будівельним паспортом,
виданим Мостиським АПБ та погодженим
районним архітектором від 07.10.2003р., на
забудову земельної ділянки виділеної
індивідуальному забудовнику ОСОБА_6,
розроблено проект забудови вказаної
земельної ділянки.

Позивач у 2003 році здійснив будівництво
житлового будинку на АДРЕСА_1 з
істотним порушення будівельного
паспорту, виданого Мостиським АПБ та
погодженого районним архітектором від
07.10.2003р., а саме здійснив забудову на
межі земельних ділянок ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 У 2009 році позивач провів
реконструкцію існуючого житлового
будинку з добудовою по АДРЕСА_1 по межі
суміжних земельних ділянок ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Суд встановив, що ІДАБК у Львівській
області дозволу на здійснення вказаної
реконструкції не надавала. Доказів
протилежного позивачем до суду не
подано. Таким чином, суд вважає, що
позивач в порушенням ст.29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» (чинного на момент
проведення будівельних робіт) здійснив
реконструкцію існуючого житлового
будинку з добудовою по АДРЕСА_1 без
дозволу ІДАБК у Львівській області.

Відповідно до п.3.19 ДБН 360-92 «Планування
і забудова міських та сільських
поселень» площа території, яку
відводять під садибну забудову,
повинна забезпечити розміщення
обсягів будівництва і формування
планувальних одиниць у погодженні з
планувальною структурою міста і
системою громадських центрів. Житлові
будинки на присадибних ділянках треба
розміщувати відповідно до проекту
забудови району із встановленим
відступом від червоних ліній. Огорожа
присадибних ділянок не повинна
виступати за червону лінію вулиці.

Згідно з п.3.25 вказаних ДБН протипожежні
розриви між будинками або окремо
розташованими господарськими
будівлями відповідно до ступеня їх
вогнестійкості, а також віддаленість
ємкостей горючої рідини на присадибній
ділянці (при опаленні будинків рідким
паливом) слід приймати відповідно до
протипожежних вимог.

Розташування і орієнтація житлових та
громадських будинків повинні
здійснюватись з урахуванням
забезпечення нормативної тривалості
інсоляції та норм освітленості
відповідно до «Санітарних норм і
правил забезпечення інсоляцією споруд
і територій житлової забудови» та СНІП
II-4-79 «Природне і штучне освітлення» як
в будинках, що будуються, так і в
сусідніх житлових і громадських
будинках.

Для догляду за будівлями і здійснення
їх поточного ремонту відстань до межі
сусідньої ділянки від найбільш
виступної конструкції стіни треба
приймати не менше 1,0м. При цьому повинно
бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок.

Відповідно до п.3.25а ДБН 360-92 «Планування
і забудова міських та сільських
поселень» відстань між житловими
будинками та господарськими будівлями
і спорудами слід приймати відповідно
до санітарних норм, але не менше
протипожежних норм.

Згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку ЯГ №513047,
ОСОБА_7 є власницею земельної ділянки
площею 0,1000га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та, яка межує з
земельною ділянкою позивача.

Суд встановив, що здійснювана
позивачем реконструкція існуючого
житлового будинку з добудовою по
АДРЕСА_1 (що відображено у технічному
паспорті, виготовленому Мостиським
РБТІ від 18.03.2013р. №273) проводиться по
межі суміжних земельних ділянок ОСОБА_7
та ОСОБА_8

З огляду на те, що добудова до будинку
по АДРЕСА_1 здійснена позивачем по межі
суміжних земельних ділянок, суд вважає,
що ОСОБА_6 порушено вимоги п.3.25 ДБН 360-92
«Планування і забудова міських та
сільських поселень», яким передбачена
мінімальна відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни у розмірі 1,0м.

Суд не буре до уваги висновки
експертного дослідження №2606/13 від
15.07.2013р. про те, що здійснена позивачем
добудова до будинку АДРЕСА_1 відповідає
вимогам ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських та сільських поселень» з
огляду на наступне. Експерт
досліджував факт здійснення вказаної
добудови на межі земельної ділянки, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_7, з урахуванням доводів позивача
про те, що таке будівництво було
погоджено з ОСОБА_7 з метою будівництва
на сусідній ділянці зблокованого
будинку. Проте, позивач не надав суду
доказів на підтвердження наявності
домовленості з ОСОБА_7 щодо спорудження
зблокованого будинку, а представником
третьої особи у судовому засіданні
вказаний факт заперечувався. Крім того,
суд звертає увагу, що експертом при
здійсненні вказаного дослідження
з'ясовувалась відстань між прибудовою
та житловим будинком, а також відстань
між прибудовою та червоною лінією,
проте не визначалась відстань від
найбільш виступної конструкції стіни
до межі сусідньої ділянки та не
аналізувалось її відповідність
вимогам п.3.25 ДБН 360-92.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем при здійсненні у 2009році
реконструкції існуючого житлового
будинку з добудовою по АДРЕСА_1
порушено норми ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
ст.ст.7,9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ДБН.А.2.2.-3-2004
«Склад, порядок, розроблення та
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва», п.3.19, 3.25,
3.25а ДБН 360-92 Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
поселень».

Щодо доводів позивача про
протиправність вимоги відповідача
провести демонтаж реконструйованого
будинку з добудовою по АДРЕСА_1 суд
зазначає таке.

Відповідно до п.11 Порядку посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Як встановлено судом, позивач здійснив
реконструкцію житлового будинку з
добудовою по АДРЕСА_1 з порушенням
вимог ст.29 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
ст.ст.7,9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ДБН.А.2.2.-3-2004
«Склад, порядок, розроблення та
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва», п.3.19, 3.25,
3.25а ДБН 360-92 Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
поселень». Таким чином, відповідач
правомірно видав припис щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про протиправність висновків
відповідача щодо необхідність
знесення самочинно будівництва,
оскільки відповідно до вимог
оскаржуваного припису позивача
зобов'язано здійснити перебудову
реконструйованого будинку з добудовою
по АДРЕСА_1 та привести її
відповідність до поверхового плану
будинку, зазначеного у технічному
паспорті, виданому Мостиським РБТІ від
26.02.2004р., а не зносити його.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що припис Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області №19/4-Ф
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
21.08.2013 року є правомірним та скасуванню
не підлягає.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню із сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 24.02.2014року.

Суддя
А.Г.Гулик