Справа № 805/12056/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/58032/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі міста Донецька про визнання
недійсною вимоги про сплату боргу,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив визнати вимогу
відповідача - УПФ України в Кіровському
районі м. Донецька про сплату боргу №
Ф-889 від 03.05.2013 року протиправною.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач є пенсіонером, з
урахуванням чого має передбачене п. 4
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» право
на звільнення від сплати єдиного
внеску.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, а саме: постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року скасовано та ухвалено нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що позивач
є пенсіонером і отримує пенсію за
вислугу років згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ», тобто, у
позивача відсутнє право на пільги
передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, позивач
зазначає, що на нього розповсюджуються
пільги передбачені ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а тому вимога
відповідача про сплату боргу № Ф-889 від
03.05.2013 року є протиправною.

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку у відповідача з 31.12.2005 року, про
що свідчить посвідчення № НОМЕР_1 та
отримує пенсію за вислугою років
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб»

Позивач зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця згідно
Свідоцтва НОМЕР_2 від 10.04.2006 року.

ОСОБА_4 є платником єдиного податку,
згідно Свідоцтва серії НОМЕР_3 від
01.01.2012 року.

03.05.2013 року відповідачем винесено
вимогу про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування з
нарахованими штрафом та пенею, згідно
якої заборгованість позивача
становить 9606,75 грн.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

01.01.2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон), в
преамбулі якого зазначено, що цим
Законом визначено правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до статті 1 зазначеного
Закону єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону платником єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримуюсь пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Зазначеним Законом передбачені такі
види пенсійних виплат, як пенсія за
віком, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника та пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як правильно встановлено судом
апеляційної інстанції, позивач отримує
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсія за
вислугу років та пенсія за віком є
окремими видами трудових пенсій.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції вважає правильним висновок
суду апеляційної інстанції, що фізичні
особи - підприємці, які отримують
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», і які не досягли віку з якого
призначається пенсія за віком
відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не звільняються
від сплати єдиного внеску.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваного судового
рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Колегія суддів приходить до висновку,
що з оскаржуваного судового рішення
вбачається, що при його ухвалені, суд
апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року у справі № 805/12056/13-а
- без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, встановлених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Я.Л. Іваненко