Справа № 9101/55675/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

"17" січня 2012 р. справа №
1170/2а-241/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Католікяна М.О.,
Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Піддубній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в особі територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
15.03.2011 р. у справі № 1170/2а-241/11

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Кіровоградській області

про скасування постанови про
застосування фінансових санкцій,-

встановив:

У січні 2011 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернулась до суду першої
інстанції з позовом до територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Кіровоградській області
(далі - відповідач) про скасування
постанови № 016883 від 23 грудня 2010 p. про
застосування фінансових санкцій у сумі
510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивач є власником зазначеного у
постанові про застосування фінансових
санкцій автомобіля марки ВАЗ 2107, але
послуг з перевезень пасажирів він не
надає.

На момент проведення перевірки,
автомобілем, належним позивачу,
користувався ОСОБА_2, який має право
керування даним транспортним засобом
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року
позов задоволено, а саме:

- скасовано постанову територіального
управління Головної державної
інспекції на мобільному транспорті у
Кіровоградській області про
застосування фінансових санкцій від
23.12.2010 р. № 016883 про застосування
фінансових санкцій.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначив, що суд першої
інстанції не взяв

до уваги той факт, що згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 1388 від
07.09.1998 р. «Про затвердження правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів марок і моделей причепів,
напівпричепів та мотоколясок», якщо
власник транспортного засобу передав в
установленому порядку право
користування, володіння або
розпорядження ним іншій фізичній або
юридичній особі, їм підрозділами ДАІ
видається тимчасово реєстраційний
талон на період дії документа, якій
підтверджує право користування,
володіння або розпорядження. На момент
проведення рейдової перевірки
відповідний тимчасово реєстраційний
талон який підтверджує право
користування, володіння або
розпорядження транспортним засобом у
ОСОБА_2 був відсутній, а отже з боку
відповідальних осіб була порушена
вимога п. 15 Постанови Кабінету
Міністрів України №1388 від 07.09.1998 р.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвали нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Позивач та відповідач, повідомлені
належним чином, в судове засідання
справа не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем проведена перевірка, в
ході якої останнім встановлено
використання автомобіля ВАЗ 2107,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності позивачу,
облаштованого як таксі без наявності
ліцензійної картки.

За зазначене правопорушення
відповідачем винесена постанова про
застосування фінансових санкцій № 016883
від 23 грудня 2010 p., якою до позивача
застосовано фінансові санкцій в
розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови від 23 грудня 2010 pоку
вбачається, що фінансові санкції до
позивача застосовано за те, що він
17.12.2010 р. о 21 годині 35 хвилин, по вул.
Карла Маркса біля магазина «Сільпо» у
місті Кіровограді на транспортному
засобі ВАЗ 2107, ДНЗ НОМЕР_1,
облаштованого як таксі допустив
порушення законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена
абзацом 4 частини 1 ст. 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт».

Судом першої інстанції встановлено,
позивач є фізичною особою-підприємцем,
яка займалась підприємницькою
діяльністю, пов'язаною з наданням
інформаційних послуг, жодного
відношення до здійснення перевезення
пасажирів не має, будь-яких трудових
правовідносин усних або письмових з
ОСОБА_2, який керував транспортним
засобом під час перевірки, щодо
перевезення ним пасажирів не укладав.

Автомобіль ВАЗ 2107, ДНЗ НОМЕР_1, належить
позивачу на праві приватної власності.
Даний автомобіль позивач на підставі
нотаріально посвідченої довіреності,
передав ОСОБА_2 для особистого
користування.

Судом першої інстанції з пояснень
свідка ОСОБА_2 встановлено, що він на
підставі довіреності (а.с.25) має право
керувати транспортним засобом ВАЗ 2107,
ДНЗ НОМЕР_1, який він самостійно
облаштував як таксі і здійснював
перевезення пасажирів самостійно без
будь-якого повідомлення або погодження
з позивачем. Перевіряючим ОСОБА_2 також
повідомив дану інформацію.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за
експлуатацію легкового автомобіля,
облаштованого як таксі, без наявності
ліцензійної картки - штраф у розмірі
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Для притягнення до відповідальності за
правопорушення, передбачене абз. 4 ч. 1
ст.60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» необхідна наявність всіх
ознак складу цього правопорушення.

Так, об'єктом даного правопорушення є
суспільні відносини, які забезпечують
державне регулювання у сфері
автомобільного транспорту, відносини
між фізичними та юридичними особами
при наданні послуг з перевезення
пасажирів та вантажів.

Суб'єкт даного правопорушення
спеціальний, а саме - особа, що надає
послуги з перевезення пасажирів на
автомобілі, облаштованому як таксі.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами; автомобільний
самозайнятий перевізник - це фізична
особа - суб'єкт господарювання, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів на
таксі без застосування праці найманих
водіїв.

Абз. 67 ч.1 ст. 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено,
що таксі - легковий автомобіль,
обладнаний розпізнавальним ліхтарем
оранжевого кольору, який
встановлюється на даху автомобіля,
діючим таксометром, сигнальним
ліхтарем із зеленим та червоним
світлом, розташованим у верхньому
правому кутку лобового скла, і який має
нанесені композиції з квадратів,
розташованих у шаховому порядку на
дверцятах автомобіля з лівого та
правого боків, призначений для на
послуг з перевезення пасажирів та
їхнього багажу в індивідуальному
порядку.

Як зазначено вище, позивач є власником
зазначеного у постанові про
застосування фінансових санкцій
автомобіля марки ВАЗ 2107, однак як таксі
не облаштовував та послуг з перевезень
пасажирів не надавав.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач не є суб'єктом
правопорушення, передбаченого абз. 4 ч. 1
ст. 60 «Про автомобільний транспорт»,
оскільки не є автомобільним
перевізником у розумінні ч. 1 ст. 1
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги
суперечать матеріалами справи, та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в особі територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Кіровоградській області
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 р. у
справі № 1170/2а-241/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
М.О. Католікян

Суддя:
А.О. Коршун