Справа № 2а-8631/10/1070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/13652/11

№№ К/9991/13652/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Муравйова О.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011

у справі № 2а-8631/10/1070 Київського
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бєтулія»

до Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області (МДПІ)

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14.12.2010 позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії Іванівської МДПІ
Київської області щодо відмови у
визнанні податкової декларації з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Бєтулія» за травень 2010 року
податковою звітністю. В решті позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011
скасовано постанову Київського
окружного адміністративного суду від
14.12.2010 в частині відмови у задоволенні
позову та прийнято в цій частині нову
постанову, якою зобов'язано
Іванківську МДПІ в Київській області
визнати декларацію з податку на додану
вартість ТОВ «Бєтулія» за травень 2010
року як податкову звітність та
провести податкову звітність по
особливому рахунку платника податків.

У касаційній скарзі Іванківська МДПІ в
Київській області просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення та
прийняте нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норми
матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом
надати заперечення на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачем подано до Іванівської МДПІ в
Київській області податкову
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2010 року.

Листом № 2129/7/26-01 від 21.06.2010 МДПІ
повідомлено позивача про невизнання
поданої податкової декларації з ПДВ як
податкової звітності та запропоновано
надати податкову декларацію з ПДВ за
травень 2010 року, оформлену належним
чином.

14.07.2010 позивачем направлено на адресу
МДПІ виправлену податкову декларацію з
ПДВ за травень 2010 року, однак відповідь
від МДПІ не отримано.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку ( у
редакції наказу ДПА України від 21.01.2009
№ 8) встановлено, що податкова
звітність, отримана контролюючим
органом від платника податків як
податкова декларація, що заповнена ним
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

У судовому процесі встановлено, що
подана позивачем декларація з податку
на додану вартість за травень 2010 року
містила усі обов'язкові реквізити,
підписана відповідними посадовими
особами та скріплена печаткою
підприємства. Доводи відповідача про
незнаходження позивача за юридичною
адресою, як на підставу неприйняття
податкової декларації, не знайшли
свого підтвердження під час судового
процесу, оскільки вказана позивачем у
податковій декларації адреса: Київська
область, Іванівський район, смт.
Іванків, вул. Поліський Шлях, буд. 5
відповідає даним Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Крім того, суд апеляційної інстанції,
на відміну від суду першої інстанції,
дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача провести по
особовому рахунку позивача податкову
декларацію з ПДВ за травень 2010 року як
податкову звітність, оскільки
відповідно до п.2 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, з огляду на встановлений факт
протиправності дій податкового органу
щодо відмови у прийнятті податкової
декларації.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування постанови суду апеляційної
інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області залишити
без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська О.В. Муравйов