Справа № 123/13503/13-а
Суддя: Гуріна О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/123/16/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2014 року
м. Сімферополь

Суддя Київського районного суду
м.Сімферополя АР Крим Гуріна О.В.,
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі
м.Сімферополя АР Крим про визнання
протиправною відмови у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату,

в с т а н о в и в:

20.11.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі
м.Сімферополя АР Крим про визнання
протиправною відмови у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі постанови Верховної Ради
України від 12.01.2006 року №332-ІХ наказом
голови Апеляційного суду АР Крим від
28.02.2006 року №31/7-2 позивачка була
звільнена з посади судді у зв'язку з
поданням заяви про відставку з 28.02.2006
року. Відповідно до ст.43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року вона
має право на одержання щомісячного
довічного грошового утримання з
урахуванням стажу роботи, який
дорівнює 22 роки 6 місяців 27 днів.
Щомісячне довічне грошове утримання
встановлено у розмірі 84% заробітної
плати з 01.03.2006 року. Відповідно до
постанови Київського районного суду
м.Сімферополя від 03.12.2010 року з 01.08.2010
року щомісячне довічне грошове
утримання їй виплачується в розмірі
6781,81 грн. виходячи із заробітної плати
працюючого судді в сумі 8073,58 грн. згідно
із довідкою, виданою Апеляційним судом
АР Крим. Відповідно до пункту 1
постанови Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року
№2863-ХІІ, у разі зміни заробітної плати
суддів, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді. У зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працюючих суддів з січня 2013 вона
звернулась до відповідача з заявою про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, але рішенням
Управління ПФУ в Київському районі
м.Сімферополь АР Крим від 15.08.2013 року
№286/б-08 їй відмовлено з посиланням на
те, що Законом України «Про судоустрій
і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ
не передбачено проведення
перерахунків довічного грошового
утримання суддів у відставці місцевих
та апеляційних судів у зв'язку зі
зміною умов оплати праці. Крім того,
відповідно до Порядку надання
документів для призначення і виплати
щомісячного грошового утримання
суддям у відставці органи Пенсійного
фонду України здійснюють тільки
призначення і виплату щомісячного
грошового утримання суддів у
відставці. Позивачка вважає відмову
відповідача протиправною, такою, що
порушує її права та законні інтереси,
гарантовані Конституцією України. На
підставі викладеного, просить визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Сімферополя АР Крим щодо
відмови у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання;
зобов'язати відповідача здійснити їй
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, починаючи з 01.06.2013
року, виходячи з розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді Апеляційного суду АР Крим в
розмірі 84%, що складає 18546 грн. 99 коп.

12.12.2013 року позивачка збільшила об'єм
позовних вимог, просила також
зобов'язати відповідача проводити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працюючого судді Апеляційного суду АР
Крим у відповідності із Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» на підставі довідок, виданих
Апеляційним судом АР Крим.

Відповідач у встановлений судом строк
письмових заперечень проти позову не
надав.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом голови
Апеляційного суду АР Крим від 28.02.2006
року №31/7-2 ОСОБА_2 звільнена з посади
судді у зв'язку з поданням заяви про
відставку. Стаж роботи на посаді судді
становить 22 роки 06 місяців 27 днів. На
підставі наказу від 01.03.2006 року №38/7-2
ОСОБА_2 встановлено щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 84 відсотка
заробітної плати з 01.03.2006 року.
Позивачка перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Сімферополя АР
Крим та отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді.

Згідно з ч.3 ст.129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», посадовий
оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно, зокрема з 1
січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до довідки Апеляційного
суду АР Крим від 06.08.2013 року заробітна
плата працюючого на відповідній посаді
судді з січня 2013 року складає 22079,75 грн.

09.08.2013 року позивачка звернулась до
Управління ПФУ в Київському районі
м.Сімферополя АР Крим з заявою про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання. Рішенням
відповідача №286/б-08 від 15.08.2013 року їй
відмовлено з посиланням на те, що
діючим законодавством перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці у зв'язку
зі зміною умов оплати праці не
передбачений. Органи Пенсійного фонду
України здійснюють тільки призначення
та виплату щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України
«Про статус суддів», який діяв на час
звільнення позивачки з посади судді,
гарантії незалежності судді,
включаючи заходи його правового
захисту, матеріального і соціального
забезпечення, передбачені цим Законом,
поширюються на всіх суддів України і
не можуть бути скасовані чи знижені
іншими нормативними актами України і
Автономної Республіки Крим.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
статі 126 Конституції України, є надання
їм за рахунок держави матеріального і
соціального захисту ( заробітна плата,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання, тощо), надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України
«Про статус суддів», судді, який пішов
у відставку, за наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу".
Судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два
відсотки заробітку, але не більше ніж
до 90 відсотків заробітку судді. Судді
у відставці, який має стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови
Верховної Ради України від 15 грудня 1992
року N 2863-XII «Про порядок введення в дію
Закону України «Про статус суддів» (в
редакції на момент призначення
позивачці щомісячного довічного
грошового утримання) розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в разі
зміни заробітної плати суддів
обчислюється виходячи з нового
розміру заробітної плати судді, який
працює на відповідній посаді.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року №107-VІ ( пункт 63 розділу
ІІ) абзац третій пункту 1 Постанови
Верховної Ради України "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
статус суддів" виключено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" пункт 63
розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" названого
закону визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним).

У зазначеному рішенні Конституційний
Суд України дійшов висновку про те, що
законом про Держбюджет не можна
вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина.
Однією з конституційних гарантій прав
і свобод людини і громадянина є
недопущення їх скасування (частина
друга статті 22 Конституції України)
чи звуження їх змісту та обсягу при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів (частина
третя статті 22 Конституції
України). Конституція і закони України
повинні гарантувати незалежність і
недоторканність суддів. До таких
конституційних гарантій віднесено
обов'язок держави забезпечувати
фінансування та належні умови для
функціонування судів і діяльності
суддів.

Звернувшись до Конституційного Суду
України Верховний Суд України
зазначав, що зміна порядку призначення
і виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям знизила
досягнутий рівень гарантій їх
незалежності і може призвести до
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів і
суддів у відставці. Виключення Законом
абзацу третього пункту 1 Постанови
Верховної Ради України від 15 грудня
1992 року N 2863-XII і встановлення, що розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
переглядається в разі зміни
заробітної плати працюючого судді,
виходячи з її нового розміру, означає
скасування існуючого порядку
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям
і звужує зміст і обсяг права судді, яке
він мав, та обмежує його
конституційні гарантії незалежності.
Тому в цій частині положення пункту 63
розділу II Закону не узгоджується зі
статтею 22, частиною першою статті 126
Конституції України.

30.12.2010 року набрав чинності Закон
України «Про судоустрій та статус
суддів» №2453-VІ ( далі - Закон №2453-VІ).

Стаття 138 вищеназваного Закону
передбачала, що судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу" або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання. Суддя у відставці, який не
досяг пенсійного віку, отримує
неоподатковуване щомісячне довічне
грошове утримання. При досягненні
таким суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання або, за його вибором,
призначається пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу". Щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №3668-VІ
від 08.07.2011 року, який набрав чинності
01.10.2011 року, в статтю 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
внесені зміни.

Стаття 138 Закону №2453-VІ викладена в
новій редакції, згідно з частинами 1, 2
якої судді, який вийшов у відставку,
після досягнення чоловіками віку 62
роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу", або за
його вибором щомісячне довічне
грошове утримання. Суддя у відставці,
який не досяг віку, встановленого
частиною першою цієї статті, отримує
щомісячне довічне грошове утримання.
При досягненні таким суддею віку,
встановленого частиною першою цієї
статті за ним зберігається право на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання або, за його
вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу".

Згідно з частинами 3, 5 статті 138 Закону
№2453-VІ щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання
судді з якого було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня
2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим
категоріям осіб, які мають особливі
заслуги перед Батьківщиною) не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність. Довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) від 03.06.2013
року №3-рп/2013 року, визнано такими, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними) - частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Визнаючи неконституційними положення
частини 3, третього речення частини 5
статті 138 Закону №2453, Конституційний
Суд України зазначив, що визначений
Законом №2453 порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом №3668,
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів, Закон №3668 звузив
обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Отже, положення
частини 3, третього речення частини 5
статті 138 Закону №2453, статті 2 Закону
№3668 стосовно встановлення
максимального розміру пенсії(
щомісячного довічного грошового
утримання) суддів не узгоджуються з
конституційним положенням про
недопустимість звуження змісту чи
обсягу гарантій незалежності суддів, а
тому суперечить статі 126 Основного
Закону України.

Відповідно до ч.2 ст.152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що при вирішенні спору підлягає
застосуванню частина 3 статті 138 Закону
№2453 в редакції до змін, внесених
Законом №3668, відповідно до якої
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Отже, обчислення щомісячного
довічного грошового утримання
позивачці як судді у відставці повинно
здійснюватися виходячи із заробітній
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Враховуючи, що відповідач
відмовив судді у відставці ОСОБА_2 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, суд вважає, що
вимоги позивачки до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Сімферополя про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 43 Закону
України «Про статус суддів», ст.138
закону України «Про судоустрій і
статус суддів», Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року N 10-рп/2008, Рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013 року, ст.ст.10, 11, 160-163 КАС
України

постановив:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Сімферополя АР Крим про визнання
протиправною відмови у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату - задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Сімферополь АР
судді у відставці ОСОБА_2 у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, виходячи з грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, з 01.06.2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Сімферополь АР Крим здійснити ОСОБА_2
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання з урахуванням
довідки про заробітну плату працюючого
на відповідній посаді судді
Апеляційного суду АР Крим №145 від 06.08.2013
року у розмірі 84% з 01.06. 2013 року та в
подальшому здійснювати перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді у
відповідності із Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» на
підставі довідок, виданих Апеляційним
судом АР Крим.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольского апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через Київський районний суд
м.Сімферополя АР Крим протягом десяти
днів з дня отримання її копії
апеляційної скарги.

Суддя
Гуріна О. В.