Справа № 9101/27867/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________________
Ухвала

Іменем України

"11" червня 2013 р. справа №
2а-1972/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання:
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства Завод
«Дніпропластмас»

на постанову: Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2010 року по справі № 2а-1972/10/0470

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

до: Закритого акціонерного товариства
Завод «Дніпропластмас»

про: стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2010 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому, з урахуванням
збільшення позовних вимог, просив
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 26 537,77 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2010 року задоволено позовні
вимоги про стягнення із відповідача
заборгованості фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за січень-лютий
2010 року у розмірі 26 537,77 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не врахував відсутності
належних розрахункових документів на
підтвердження виплати та доставки
пільгових пенсій, неправомірного
нарахування пільгових пенсій,
відсутності у відповідача обов'язку
відшкодовувати такі витрати. В
оскаржуваній постанові безпідставно
та всупереч матеріалам справи
зазначено, що з підприємства стягнуто
відшкодування тільки за січень-лютий
2010 року, в той час як стягнута сума
складає заборгованість за
січень-квітень 2010 року.

Апелянт просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2010
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

У судове засідання представники сторін
не з'явилися, про дату, час і місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
відповідач зареєстрований в УПФУ в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
і є платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 призначена та
виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.91 р. № 1788-XII (далі -
Закон № 1788).

Позовні вимоги (з урахуванням їх
збільшення) стосуються компенсації
витрат позивача на виплату і доставку
пільгових пенсій вищевказаним особам
(колишнім працівникам відповідача) за
період січень-квітень 2010 року в сумі 26
537,77 грн.

Так, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону №
1788 на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.97 р. № 400/97 (далі - Закон № 400/97)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників; філії, відділення та інші
відокремлені підрозділи платників
податку, зазначених у пункті 1 цієї
статті, що не мають статусу юридичної
особи, розташовані на території іншої,
ніж платник збору, територіальної
громади.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням чинності Законом
України від 09.07.2003 р. № 1058 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058) з 1 січня
2004 року.

Згідно преамбули Закону № 1058 цей Закон,
розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058 встановлено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058 в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Отже, саме на працедавця приписами
чинного законодавства покладено
обов'язок в повному обсязі
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату і доставку пенсій,
призначених особам, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.п.6.4 п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду від 19.12.2003 р. №21-1
(далі - Інструкція № 21-1), розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідно до норм Інструкції
№ 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій пов'язаний з
отриманням розрахунків, що
надсилаються органами Пенсійного
фонду України на початку року,
платникам не надано право ухилятись
від виконання цього обов'язку з
посиланням на не підтвердження
органами Пенсійного фонду України
фактично понесених витрат, а саме -
відсутність доказів виплати цих коштів
пенсіонерам.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
законодавчо передбачено обов'язок
платників збору відшкодовувати
виплачені їх працівникам пільгові
пенсії, призначені відповідно до
статті 13 Закону № 1788, а також фактичні
витрати на їх виплату і доставку.

Крім того, відповідно до абз.1 п. 6.8
Інструкції № 21-1 у разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Форма розрахунків затверджена в
додатку № 7 до Інструкції № 21-1 і має
назву «Розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників)».

Відповідно до Розрахунків УПФУ в
Ленінському, Красногвардійському,
Індустріальному районах м.
Дніпропетровська, Дніпровському,
Баглійському, Заводському районах м.
Дніпродзержинська, що містяться в
матеріалах справи, загальна
заборгованість відповідача по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
вищевказаним особам за січень-квітень
2010 року складає 26 537,77 грн.

Щодо доводів апелянта з приводу
ненадання доказів позивачем
фактичного понесення витрат колегія
суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2), на 1
січня кожного року органами Пенсійного
фонду проводиться звірення
розрахунків усіх платників за всіма
платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного
фонду проводять звірення розрахунків
за всіма платежами, які сплачуються
платниками за звітний період. За
платежами, за якими виникли
розбіжності, за бажанням платника
друкуються картки особових рахунків
платників (абз.2 п.9.2 Порядку № 21-2).

Звірення розрахунків оформляється
складанням акта, про що робиться
відмітка у книзі обліку актів звірення
розрахунків платників, яка ведеться у
відділі обліку надходження платежів,
за формою згідно з додатком 2. Акт
звірення складається у розрізі карток
особових рахунків платників у
довільній формі з використанням
можливості програмного забезпечення.
(абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за
даними платника з даними органу
Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня
вважаються звіреними. Якщо сальдо
розрахунків на 1 січня за даними
платника не збігається з даними
відповідного органу Пенсійного фонду,
то акт звірення є підставою для
здійснення перевірки в порядку,
встановленому законодавством. (абз.4
п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений
можливості з'ясувати питання щодо
фактичної виплати пенсії під час
звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 1 за
січень-квітень 2010 року.

Відповідач заборгованість по
відшкодуванню сум витрат на виплату і
доставку пенсій за січень-квітень 2010
року в сумі 26 537,77 грн. не погасив.

Колегією суддів не приймаються до
уваги доводи апелянта з приводу того,
що судом першої інстанції невірно
зазначено період заборгованості,
оскільки це не впливає на суть
вирішення справи та не є підставою для
скасування рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства Завод
«Дніпропластмас» - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2010 року по справі № 2а-1972/10/0470 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун