Справа № 183/9570/13-а
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/9570/13-а
№ 2а/183/293/13
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2014 року

м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Парфьонова Д.О.,

секретаря Буші А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області Куліш О.Ю.

про визнання дій державного
реєстратора незаконними та
зобов'язання здійснити реєстрацію
права власності майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
незаконними та скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав
власності та їх обтяжень № 8533213 від
02.12.13 року, прийняте державним
реєстратором реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області Куліш О.Ю. та зобов'язати
відповідача - Державну реєстраційну
службу Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області прийняти
рішення щодо державної реєстрації
права власності на нежитлове
приміщення, що розташоване АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1. В обґрунтування
позовних вимог посилалась на ч. 16 п. 27
Порядку Державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
вказуючи, що розпорядження Голови
Районної державної адміністрації від
05.03.2009 року № 324-р-09 «Про узаконення
самовільно збудованих будівель
громадянами району», яким узаконено
самовільно збудований торгівельний
павільйон з прибудовою, 2 навіси,
тимчасову споруду сараю ОСОБА_1 є
належною підставою для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, вказував, що до переліку
майна, яке є належною підставою для
проведення державної реєстрації права
власності розпорядження Голови
Районної державної адміністрації,
надане позивачем не відноситься,
внаслідок чого належних документів на
підтвердження прав власності відсутні

Свою позовну вимогу мотивує тим, що
постанова по справі винесена
неправомірно, оскільки при її
винесенні не з`ясовані і не доведені
обставини адміністративного
проступку, обставини викладені в
постанові не відповідають дійсним
обставинам справи, вимогам закону та
порушують його права.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, до його початку надав суду
заяву в якій просить суд слухати справу
у його відсутність, свої позовні вимоги
підтримує.

Відповідач в судове засіданні не
з'явився, до його початку надав суду
заяву в якій просить суд слухати справу
у його відсутність, проти позову
заперечує, оскільки свої дії вважає
правомірними.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає адміністративний
позов таким, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (надалі - Закон №
1952- ІV) державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням 32 засідання сесії Черкаської
селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області 4 скликання
№8 від 08.12.2005 року про дозвіл на
встановлення павільйону позивачу
надано дозвіл на встановлення
торгівельного павільйону на земельній
ділянці, що нею взята в оренду.

Рішенням 10 засідання сесії Черкаської
селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області 5 скликання
№18 від 27.04.2007 року позивачу за рахунок
земель загального користування в межах
населеного пункту надано в тимчасове
користування на умовах оренди для
комерційного використання земельну
ділянку площею 0,01 га за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов`язано позивача замовити
розробку проекту відведення земельної
ділянки в оренду та представити його на
затвердження до селищної ради, укласти
попередній договір оренди земельної
ділянки з Черкаською селищною радою до
виготовлення та затвердження проекту
відведення.

04.12.2008 року складено план земельної
ділянки.

Розпорядженням голови Новомосковської
районної державної адміністрації від
05.03.2009 року № 324-р09 «Про узаконення
самовільно збудованих будівель
громадянами району» узаконено
самовільно збудований торгівельний
павільйон з прибудовою, 2 навіси,
тимчасову споруду сараю ОСОБА_1 (п.2).
Пунктом 5 Розпорядження зобов`язано
Бюро технічної інвентаризації
виготовити правові документи.

Висновком Відділу Держкомзему у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області від 12.03.2009
року № 01-10-451 погоджено місце
розташування земельної ділянки.

05.11.2013 року позивачем до Державної
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області подано
заяву № 3815324 для проведення державної
реєстрації права власності
нежитлового приміщення, що розташоване
АДРЕСА_1. До заяви позивачем додано:
технічний паспорт б/н виданий 04.12.2008
року та розпорядження від 05.03.2009 року №
324-р09.

Рішенням про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та
обтяжень № 8301835 від 25.11.2013 року
державним реєстратором реєстраційної
служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області Куліш О.Ю.
зупинено розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та обтяжень. Підставою
зупинення зазначено - відсутність
документа, що підтверджує право
власності на нерухоме майно,
передбачений п.27 27 Порядку Державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМУ
№ 703 від 22.06.2011 р.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №8533213
від 02.12.2013 року, позивачу відмовлено у
державній реєстрації права власності
(форма власності - приватна) на
нежитлове приміщення в зв`язку з не
усуненням обставин, що визначені
підставою для зупинення розгляду
заяви.

Вважаючи відмову незаконною позивач
звернулась з позовом до суду, вказуючи
на те, що розпорядження від 05.03.2009 року
№ 324-р09 є документом, що підтверджує
право власності позивача на нерухоме
майно.

Згідно ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах проти
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.04
року № 1952-IV (надалі - Закон №1952-IV),
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
зокрема - право власності на нерухоме
майно (та інш.).

Згідно п.2 ст.9 Закону №1952-IV, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями. Приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22 червня 2011 року затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
Порядок № 703), пунктом 5 якого
передбачена обов'язковість подання
документів для проведення державної
реєстрації прав, які повинні
відповідати вимогам, що встановлені
законом, цим Порядком та іншими
нормативно - правовими актами.

Згідно пункту 10 Порядку № 703, заявник
разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, необхідні для такої
реєстрації документи, що визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документи про сплату державного мита.

Згідно п.26, 27 Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно п.29 Порядку № 703, для проведення
державної реєстрації права власності
на новозбудований чи реконструйований
об'єкт нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27 і 28
цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав технічний
паспорт на такий об'єкт.

Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст.13 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
09.04.99 року № 586-XIV (надалі - Закон № 586-XIV),
до відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань
управління майном, приватизації,
сприяння розвитку підприємництва та
здійснення державної регуляторної
політики. Місцеві державні
адміністрації вирішують й інші
питання, віднесені законами до їх
повноважень.

Ч.1 ст.14 Закону № 586-XIV передбачено, що
місцеві державні адміністрації
здійснюють повноваження місцевого
самоврядування, делеговані їм
відповідними радами.

Ч.1,2 ст. 15 Закону № 586-XIV встановлено, що в
управлінні відповідних місцевих
державних адміністрацій перебувають
об'єкти державної власності, передані
їм в установленому законом порядку. У
разі делегування місцевим державним
адміністраціям районними чи обласними
радами відповідних повноважень в їх
управлінні перебувають також об'єкти
спільної власності територіальних
громад.

Згідно ст.19 Закону № 586-XIV, місцева
державна адміністрація здійснює на
відповідній території управління
об'єктами, що перебувають у державній
власності та передані до сфери її
управління, сприяє створенню на цих
об'єктах систем управління якістю,
систем екологічного управління, інших
систем управління відповідно до
національних або міжнародних
стандартів, приймає рішення про
створення, реорганізацію та ліквідацію
підприємств, установ і організацій, що
належать до сфери її управління, а
також здійснює делеговані відповідною
радою функції управління майном, що
перебуває у спільній власності
територіальних громад; 2) здійснює
управління майном інших суб'єктів
права власності в разі передачі його в
установленому порядку; 3) вносить
пропозиції власникам майна
підприємств, установ і організацій, що
має важливе значення для забезпечення
державних потреб, щодо його відчуження
у власність держави; 4) вносить
пропозиції до проектів програм
приватизації державного майна,
організовує їх виконання; 5) забезпечує
реалізацію державної політики
сприяння розвитку малого бізнесу,
подає допомогу підприємцям, які
займаються розробкою та впровадженням
інноваційних проектів, виробництвом
товарів народного споживання,
будівельних матеріалів, наданням
побутових, комунальних та інших послуг
населенню, підготовкою кадрів; 6) бере
участь у здійсненні державної
регуляторної політики в межах та у
спосіб, встановлені Законом України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Відповідно до ст.44 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від
21.05.97 року № 280/97-ВР, районні, обласні
ради делегують відповідним місцевим
державним адміністраціям такі
повноваження: 1) підготовка і внесення
на розгляд ради проектів програм
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідно районів і
областей, цільових програм з інших
питань, а в місцях компактного
проживання національних меншин - також
програм їх національно-культурного
розвитку, проектів рішень, інших
матеріалів з питань, передбачених цією
статтею; забезпечення виконання рішень
ради; 2) підготовка пропозицій до
програм соціально-економічного та
культурного розвитку відповідно
областей та загальнодержавних програм
економічного, науково-технічного,
соціального та культурного розвитку
України; 3) забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
відповідної території, ефективного
використання природних, трудових і
фінансових ресурсів; 4) підготовка і
подання до відповідних органів
виконавчої влади фінансових
показників і пропозицій до проекту
Державного бюджету України; 5) сприяння
інвестиційній діяльності на території
району, області; 6) об'єднання на
договірних засадах коштів підприємств,
установ та організацій, розташованих
на відповідній території, і населення,
а також бюджетних коштів на
будівництво, реконструкцію, ремонт та
утримання на пайових засадах об'єктів
соціальної і виробничої
інфраструктури, шляхів місцевого
значення та на заходи щодо охорони
праці та охорони навколишнього
природного середовища; 7) залучення в
порядку, встановленому законом,
підприємств, установ та організацій,
які не належать до комунальної
власності, до участі в обслуговуванні
населення відповідної території,
координація цієї роботи; 8)
затвердження маршрутів і графіків руху
місцевого пасажирського транспорту
незалежно від форм власності,
узгодження цих питань стосовно
транзитного пасажирського транспорту;
9) підготовка питань про визначення у
встановленому законом порядку
території, вибір, вилучення (викуп) і
надання землі для містобудівних
потреб, визначених містобудівною
документацією; 10) організація охорони,
реставрації, використання пам'яток
історії та культури, архітектури і
містобудування, палацово-паркових,
паркових та садибних комплексів,
природних заповідників місцевого
значення; 11) підготовка висновків щодо
проектів місцевих містобудівних
програм відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць, що затверджуються сільськими,
селищними, міськими радами; 12) видача
замовникам відповідно до
законодавства містобудівних умов і
обмежень забудови земельних ділянок за
межами населених пунктів; 13)
забезпечення відповідно до
законодавства розвитку науки, усіх
видів освіти, охорони здоров'я,
культури, фізичної культури і спорту,
туризму; сприяння відродженню
осередків традиційної народної
творчості, національно-культурних
традицій населення, художніх промислів
і ремесел, роботі творчих спілок,
національно-культурних товариств,
асоціацій, інших громадських та
неприбуткових організацій, які діють у
сфері освіти, охорони здоров'я,
культури, фізичної культури і спорту,
сім'ї та молоді; 14) підготовка і подання
на затвердження ради пропозицій щодо
організації територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів щодо оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками історії або
культури, які охороняються законом; 15)
вжиття необхідних заходів щодо
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій відповідно до закону,
інформування про них населення,
залучення в установленому законом
порядку до цих робіт підприємств,
установ та організацій, а також
населення; 16) координація на
відповідній території діяльності
місцевих землевпорядних органів; 17)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; 18) забезпечення
виконання заходів з відстеження
результативності регуляторних актів,
прийнятих районними, обласними радами.

З врахуванням викладених положень
законодавства, розпорядження голови
Новомосковської районної державної
адміністрації від 05.03.2009 року № 324-р09
«Про узаконення самовільно збудованих
будівель громадянами району» не є
документом, передбаченим пп.16 п.27
Порядку № 703, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно,

Крім того, згідно п.46 Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав: документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що посвідчує речове право на
земельну ділянку, відсутні відомості
про її кадастровий номер); документ, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

З матеріалів справи не вбачається
подання позивачем відповідачу
документів, визначених п.46 Порядку № 703.

Більш того, позивач оскаржує рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №8533213 від 02.12.2013
року, прийняте внаслідок невиконання
рішення № 8301835 від 25.11.2013 року, в той час,
як доказів оскарження рішення № 8301835
від 25.11.2013 року матеріали справи не
містять.

З огляду на викладене, суд вважає
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №8533213
від 02.12.2013 року законним та
обгрунтованим та не вбачає підстав для
його скасування, а позовні вимоги
такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 158, 160-163, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя
Д.О. Парфьонов