Справа № 638/15806/13
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р.Справа № 638/15806/13Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова на постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 11.11.2013р.
по справі № 638/15806/13

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2013 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова (далі
по тексту - УПФУ в Дзержинському районі
м. Харкова, відповідач), в якому просив
суд зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії позивача з 04.06.2013 р.
відповідно довідки Харківського
апеляційного господарського суду за №
218 від 01.08.2013 року без обмеження
максимального розміру пенсії.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 11.11.2013 року по справі
№ 638/158060/13-а, прийнятою у відкритому
судовому засіданні, адміністративний
позов ОСОБА_1 - задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі
міста Харкова здійснити перерахунок
пенсії та виплату перерахованої пенсії
без обмеження граничного розміру
ОСОБА_1 з 04.06.2013 року відповідно до
ст.ст.47, 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», ст.37-1
Закону України «Про державну службу» у
відповідності з рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013 та з урахуванням розмірів
заробітної плати, зазначеної у довідці
Харківського апеляційного
господарського суду № 218 від 01.08.2013 року
та провести відповідні виплати з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постанову звернуто до негайного
виконання.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 11.11.2013 року по справі
№ 638/158060/13-а та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що статтею 37-1 Закону
України «Про державну службу» та
пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31.05.2000 року визначено
порядок та умови перерахунку пенсій
державним службовцям у разі підвищення
заробітної плати працюючим державним
службовцям, але не суддям. У зв'язку з
чим, підстави для перерахунку пенсії
ОСОБА_1 відсутні. Крім того, зазначив, що
Конституційний Суд України рішенням
від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 вніс зміни до
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та до розділу ІІ
Прикінцевих положень Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» щодо розміру та умов виплати
пенсій та щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці. Зміни регулюють розмір та
умови виплати суддям, яким призначено
пенсію або щомісячне довічне грошове
утримання згідно із Законом України
«Про судоустрій і статус суддів».
Оскільки позивачу призначено пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу», рішення
Конституційного Суду України на спірні
відносини не поширюється.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 06.05.2009 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова та одержує пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
"Про державну службу".

01.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в
Дзержинському районі м. Харкова із
заявою про перерахунок пенсії з 04.06.2013
року у відповідності до ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» та на
підставі рішення Конституційного Суду
України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 без
обмежень максимального розміру пенсії,
починаючи з 04.06.2013 року, оскільки
статтею 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
р. збільшено заробітну плату суддям з
01.01.2012 року, що підтверджується
довідкою Харківського апеляційного
господарського суду № 218 від 01.08.2013 року
(а.с.3).

Листом № 349/Д-11 від 13.08.2013 року УПФУ в
Дзержинському районі м. Харкова
відмовило ОСОБА_1 у здійсненні такого
перерахунку, оскільки пенсію
призначено відповідно до Закону
України «Про державну службу», а
рішення Конституційного Суду України
від 03.06.2013 р. стосувалося Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», тому
на розмір пенсії не впливає.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом про зобов`язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
набув права на перерахунок пенсії з
04.06.2013 року відповідно довідки
Харківського апеляційного
господарського суду № 218 від 01.08.2013 року
без обмеження максимального розміру
пенсії на підставі вимог ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» та ч.4
ст.47 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у відповідності з
рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року № 3-рп/2013.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначено Конституцією і
законами України, зокрема - на час
виникнення спірних відносин - Законом
України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII
"Про статус суддів" (далі - Закон №
2862-XII).

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону №
2862-XII судді є посадовими особами
судової влади, які відповідно до
Конституції України наділені
повноваженнями здійснювати правосуддя
і виконувати свої обов'язки на
професійній основі в Конституційному
Суді України та судах загальної
юрисдикції.

Статтею 1 Закону України від 16 грудня
1993 року "Про державну службу" (далі -
Закон № 3723-XII) державна служба в Україні
визначена як професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону
посада - це визначена структурою і
штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що суддя, на якого поширюється
дія положень статей 1, 2 Закону № 3723-XII, є
державною службовою особою, яка
здійснює функції представника
державної судової влади на постійній
основі, наділений повноваженнями
здійснювати правосуддя та одержує
суддівську винагороду за рахунок
державних коштів.

Пенсійне забезпечення державних
службовців регулюється статтею 37
Закону № 3723-XII, яка, зокрема, визначає
підстави для виходу на пенсію
державних службовців та її розмір, а
також передбачає, що пенсія державному
службовцю виплачується незалежно від
його заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Конституцією України та Законом № 2862-XII
визначено граничний вік перебування
судді на посаді - 65 років.

Крім того, визначені Конституцією та
законами України гарантії
незалежності суддів є невід'ємним
елементом їх статусу, поширюються на
всіх суддів України та є необхідною
умовою здійснення правосуддя
неупередженим, безстороннім і
справедливим судом. Такими гарантіями
є надання суддям за рахунок держави
матеріального забезпечення та надання
їм у майбутньому статусу судді у
відставці. Право судді у відставці на
пенсійне або щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією належного
здійснення правосуддя і незалежності
працюючих суддів та дає підстави
висувати до них високі вимоги,
зберігати довіру до їх компетентності
і неупередженості. Про це неодноразово
наголошував у своїх рішеннях
Конституційний Суд України.

Відповідно до частини четвертої статті
43 Закону № 2862-XII судді, який пішов у
відставку, за наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону № 3723-XII.

Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді. Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі або, за
його вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
№ 3723-XII.

Аналіз статті 43 Закону № 2862-XII свідчить
про те, що вона регулює відносини,
пов'язані з відставкою судді, яка, у
свою чергу, є підставою для виникнення
спеціальної правоздатності у судді для
набуття особливого соціального
забезпечення.

Зазначена стаття, як і в цілому Закон №
2862-XII, посилює гарантії незалежності
суддів порівняно з іншими категоріями
державних службовців, право на пенсію
яких передбачено статтею 37 Закону №
3723-XII. Зокрема, вона передбачає
можливість вибору суддею одного з двох
варіантів соціального забезпечення у
разі виходу у відставку - отримання
пенсії на умовах, визначених статтею 37
Закону № 3723-XII, або неоподаткованого
щомісячного довічного грошового
утримання.

Статус судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя. Про це
зазначив Конституційний Суд України в
Рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Виходячи з особливого статусу суддів
як носіїв державної влади з
притаманним їм спеціальним соціальним
захистом та конституційними
гарантіями їхньої незалежності суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
стаття 43 Закону № 2862-XII не суперечить
положенням статті 37 Закону № 3723-XII та
не обмежує право суддів на отримання
пенсії державних службовців, а
встановлює для них додаткові гарантії.
У зв'язку з цим судді мають право на
отримання пенсії на визначених Законом
№ 3723-XII умовах в разі досягнення ними
пенсійного віку.

У зв'язку з набранням чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 вказаного Закону визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
грошового утримання, яке включає в себе
посадовий оклад та доплати за вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Згідно Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" з 1 січня 2013 року
працюючим суддям підвищено посадові
оклади.

Так, відповідно до довідки
Харківського апеляційного
господарського суду № 218 від 01.08.2013 р.,
суддівська винагорода за посадою
судді, з якої призначено пенсію ОСОБА_1,
для її перерахунку з 01.01.2013 року складає
17663 грн. 80 коп.

Вказане також дає підстави для
здійснення перерахунку пенсій суддям,
що вийшли на пенсію і які отримують
пенсії, призначені на підставі Закону
України «Про державну службу».

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі про задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії за
період з 04.06.2013 року суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду в цій частині не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 11.11.2013р. по справі
№ 638/15806/13 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.