Справа № 801/415/14
Суддя: Трещова О.Р.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2014 року Справа №801/415/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючої судді Трещової О.Р., при
секретарі Габової Н.Г., за участю

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Керченського
міського управління юстиції АРК Дуб
Євгенії Анатоліївни про визнання
протиправним та скасування рішення,
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим надійшов
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АРК Дуб Євгенії Анатоліївни
про визнання протиправним та
скасування рішення держреєстратора
Дуб Є.А. Реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим №9643415 від 28.12.2013 р.,
зобов'язання державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Керченського міського
управління юстиції АР Крим Дуб Є.А.
зареєструвати право власності ОСОБА_3
на 1/2 частки приміщення АДРЕСА_1, на
підставі заяви від 02.12.2013 р. №4279462,
шляхом прийняття по закону
відповідного рішення з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", Земельного кодексу України,
з урахуванням чого, на думку позивача,
відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення діяв всупереч
вимогам чинного законодавства,без
врахування всіх обставин справи.

Позивач зазначає, що після отримання
від відповідача 23.12.13 р. Рішення про
зупинення розгляду заяви №9261284 від
19.12.2013 р. та необхідністю надання
додаткових документів, 23.12.2013 р.
позивачем була направлена відповідачу
заява на прийняття документів по заяві
№4279462 з додатками: архівною копією
рішення виконкому Керченської міської
ради №114 від 10.02.2006 р.; архівною копією
рішення Керченської міської ради №1135
від 23.11.2006р. Доказом відправки 23.12.13р. є
опис вкладення в цінний лист ЦПС№6 та
поштова квитанція, а доказом вручення
25.12.13 р. рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення "Ц"
№452.

Також позивач зазначає, що з рішення
відповідача №9559249 від 26.12.13 р.
вбачається, що відмовою є ненадання
відповідних документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позивач вказує, що з Інспекції ДАБК АРК
надано відповідь-роз'яснення від 21.10.2013
року №7/1-6226, в якому зазначено, що на
перепланування квартири декларація не
надається, зміни вносяться органами
УКРДЕРЖРЕЄСТРА. Зазначена відповідь
була надана в оригіналі із заявою 27.11.2013
р.

Відповідачем надані письмові
заперечення проти позову з підстав
законності та обґрунтованості
прийнятого рішення, відсутності
підстав для задоволення позову. В
запереченні відповідач зазначив
наступне.

ОСОБА_5, діючим на підставі довіреності
№1657 посвідченої приватним нотаріусом
Керченського міського нотаріального
округу АР Крим ОСОБА_6 від імені ОСОБА_3
було подано заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
об'єкт нерухомого майна (приміщення),
розташований за адресою: АДРЕСА_1 до
відділу Державної реєстраційної
служби Керченського міського
управління юстиції АР Крим.

В результаті розгляду заяви державним
реєстратором Дуб Є.А. було виявлено, що
доданих до заяви документів
недостатньо для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Також відповідно до інформації з
державного реєстру прав власності на
нерухоме майно №14971635 від 19.12.2013 р.,
отриманої під час розгляду заяви №4279462
від 02.12.13 р. - власникам кімнат №6, №6-а,
№7 в кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 в 1/2 частці та
ОСОБА_3 в 1/2 частці, а типом об'єкта є
кімната, також згідно з відомостями
Реєстру прав власності власником
кімнати №9 є інша особа, але в рішенні
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №114 від 10.02.2006 р. визнають
непридатним для проживання квартиру
АДРЕСА_1 в цілому, що порушує право
іншого власника кімнати №9 цієї ж
квартири, який відсутній в цьому
рішенні.

Відповідач вказує, що виходячи з цього
рішення Виконавчого комітету
Керченської міської ради №114 від
10.02.2006р. та рішення Виконавчого
комітету Керченської міської ради № 135
від 23.11.2006р. не можуть бути розглянуті
як документи для здійснення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
переведенням об'єкта нерухомого майна
з житлового у нежитловий.

Об'єкт нерухомого майна, а саме кімнати
№6, 6а, 7 в квартирі АДРЕСА_1 знаходиться
в спільній частковій власності ОСОБА_7
та ОСОБА_3, та окрім цього згідно даних
реєстру прав власності коридор
перебуває в загальному користуванні
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та іншого власника
кімнат в квартирі АДРЕСА_1.

Із доданих до заяви документів не
вибачається ким саме було проведено
перепланування та за чий рахунок, чи
був згоден інший співвласник на
проведення цього перепланування.

Відповідач зазначає, що із доданих до
заяви документів не вибачається, на яке
саме перепланування було надано дозвіл
рішенням Виконавчого комітету
Керченської міської ради №135 від 23.11.2006
р. та п.2.1 цього рішення передбачено
розробка та узгодження проекту в
встановленому порядку, а п.2.3
проведення перепланування в
відповідності з узгодженим проектом.
Для того, щоб з'ясувати чи виконані
пп.2.1, 2.3 рішення Виконавчого комітету
Керченської міської ради №1135 від
23.11.2006р. необхідно представити
узгоджений в установленому порядку
проект рішення.

Також відповідач зазначає, що
державним реєстратором Дуб Є.А. ОСОБА_2
було направлено поштою рішення №9261284
про зупинення розгляду заяви, з
переліком додаткових документів
необхідних для проведення державної
реєстрації, яке він отримав 23.12.2014р.
згідно з поштовим повідомленням.

Державним реєстратором Дуб Є.А. від
ОСОБА_2 було отримано заяву на
прийняття додаткових документів з
копіями рішення Виконавчого комітету
Керченської міської ради №114 від
10.02.2006р. та рішення Виконавчого
комітету Керченської міської ради №1135
від 23.11.2006р. Але жодного документа
вказаного в рішенні про зупинення
ОСОБА_2 додано не було.

Виходячи з вище наведеного та
керуючись ст.24 Закону, пунктами 16 та 23
Порядку державним реєстратором Дуб Є.А.
було прийнято рішення №9643415 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Відповідач звертає увагу на те, що
неможливо на підставі заяви від 02.12.2013
р.. №4279462, по якій вже прийнято рішення
про відмову, прийняти нове рішення та
зареєструвати право власності як того
просить позивач, тому що діюче
законодавство в сфері державної
реєстрації прав та їх обтяжень не
передбачає такої можливості

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
на адресу суду заперечення проти
позову.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Пунктом 7 ч.1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено коло суб'єктів владних
повноважень, до яких віднесено орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України № 1952 від 01.07.2004 р. "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно є офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, п. 1) ч. 1 ст. 4
Закону України № 1952 від 01.07.2004 р.
державна реєстрація прав є
обов'язковою; право власності на
нерухоме майно підлягає обов'язковій
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 8 Закону
України № 1952 № 1952 від 01.07.2004 р. "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмови у їх
реєстрації покладено на органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(органи державної реєстрації прав).

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 401/2011,
державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.
Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.

Відповідно до п.п.10) п. 4 Положення про
Державну реєстраційну службу України
Укрдержреєстр відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
здійснює державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно відповідно до
закону.

Відповідно до п. 7 Положення про
Державну реєстраційну службу України
Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим,в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Наказом Міністерства юстиції України
від 07.09.2011 р. N 2074/5 "Про структурні
підрозділи територіальних органів
юстиції, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру та з питань
банкрутства", згідно з п. 4 якого
передбачено утворення реєстраційних
служб управлінь юстиції, утворено у
складі Головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі
структурні підрозділи, що забезпечують
реалізацію повноважень
Укрдержреєстру (реєстраційні служби).

Структурні підрозділи територіальних
органів Мін'юсту, що забезпечують
реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, є органами державної
реєстрації прав, що проводять державну
реєстрацію права власності та інших
речових прав на нерухоме майно за
місцем розташування такого майна, про
що прямо вказано в Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. N 703.

Тобто згідно з нормами чинного
законодавства реєстраційним службам
управлінь юстиції надані повноваження
щодо проведення або відмови в
державній реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

Отже, структурні підрозділи
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру та є органами державної
реєстрації прав, що проводять державну
реєстрацію права власності та інших
речових прав на нерухоме майно за
місцем розташування такого майна, є
суб'єктами владних повноважень, які на
виконання покладених на них завдань
згідно з вимогами, в порядку та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, виконують відповідні
владні управлінські функції.

Відповідно до Положення про
Міністерство юстиції України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 395/2011, Положення
про Державну реєстраційну службу
України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 № 401/2011, з
метою реалізації пп. 7.2 наказу
Міністерства юстиції України від 07.09.2011
№ 2074/5 "Про структурні підрозділи
територіальних органів юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру та з питань
банкрутства", наказом Міністерства
юстиції України від 02.02.2012 р. № 198/5
затверджено перелік реєстраційних
служб територіальних органів юстиції,
зокрема, реєстраційних служб Головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних
управлінь юстиції, до складу яких
входить Реєстраційна служба
Керченського міського управління
юстиції АРК.

Відповідно до ч. 5 ст. 3, ч. 4 ст. 9 Закону
України № 1952 "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" державна реєстрація прав
проводиться органом державної
реєстрації прав; рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації самостійно
приймається державним реєстратором.

Отже, в розумінні Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
державний реєстратор прав на нерухоме
майно здійснює делеговані владні
повноваження у сфері суспільних
правовідносин, пов'язаних зі
здійсненням від імені держави дій щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 2, 3, 17
КАС України, згідно з якими
визначальним критерієм віднесення
справи до справ адміністративної
юрисдикції є наявність стороною у
справі суб'єкта владних повноважень та
виконання ним у спірних відносинах
владних управлінських функцій у сфері
публічно-правових відносин, дана
справа є справою адміністративної
юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952
від 01.07.2004 р. державна реєстрація прав
проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ч.7 ст. 16 Закону України
"Про порядок державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 02.12.2013 р. ОСОБА_2,
діючим на підставі довіреності №1657 від
27.09.2013 р., посвідченої приватним
нотаріусом Керченського міського
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_6
від імені ОСОБА_3 було подано до відділу
Державної реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень: форма
власності - приватна, вид спільної
власності - спільна часткова, тип
об'єкта - приміщення, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Дуб Євгенією
Анатоліївною №9261284 від 19.12.2013 року
зупинено розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийнятої 02.12.2013 р. о 14:33 годині за
реєстровим номером 4279462 у зв'язку з
неподанням усіх необхідних документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
визначених Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою КМУ
від 22.06.2011 р. №703, а саме неподання
наступних документів: рішення
уповноваженого законом органу на
прийняття рішення про переведення
об'єкта нерухомого майна з житлового у
нежитловий згідно з п. 55 Порядку
державної реєстрації прав та їх
обтяжень від 22.06.2011 р. №703 та ст.. 7
Житлового кодексу України, документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси, узгоджений в
установленому порядку проект, письмову
згоду всіх співвласників об'єкта
нерухомого майна щодо проведення
реконструкції.

Зазначене вище рішення було отримано
позивачем 23.12.2013 р., про що свідчить
відмітка у рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Судом встановлено, що 23.12.2013 року
представник ОСОБА_3 за довіреністю №1657
від 27.09.13 р. ОСОБА_2 подав до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно Дуб
Євгенії Анатоліївни Реєстраційної
служби Керченського міського
управління юстиції АРК заяву про
прийняття додаткових документів по
заяві № 4279462 з копіями рішення
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №114 від 10.02.2006 р. та рішення
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №1135 від 23.11.2006 р.

В вищевказаній заяві позивач зазначив,
що витребувані документи
підтверджують присвоєння об'єкту
нерухомості адреси, письмова угода
власників на проведення реконструкції,
погоджений проект реконструкції не
входять до переліку документів,
передбачених п.27, п.29, п.55 Порядку № 703
від 22.06.11 р.

Також в заяві позивач пояснив у
відношенні надання узгодженого
проекту реконструкції , письмового
погодження власників те, що із доданого
листа заступника начальника Інспекції
ДАБК в АР Крим вих.. №7/1-6226 від 21.10.2013 р.
на ім'я ОСОБА_7, ОСОБА_3 слідує, що згідно
з Переліком об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються,
затвердженого Наказом Мінрегіонбуду
України №109 від 07.07.11 р., проект на
реконструкцію нежитлових приміщень з
2001 року не вимагається.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Дуб Є.А.
Реєстраційної служби Керченського
міського управління юстиції АР Крим
№9643415 від 28.12.2013 р. відмовлено у
державній реєстрації права власності:
форма власності - приватна, спільна
часткова, розмір частки: 1/2 на
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_3,
податковий номер НОМЕР_1.

Зазначене рішення мотивовано тим, що
заявником не було усунено обставин, що
були підставою для зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав, а
саме не подані наступні документи:
рішення уповноваженого законом органу
про переведення об'єкта нерухомого
майна з житлового у нежитловий згідно з
п. 55 Порядку державної реєстрації прав
та їх обтяжень від 22.06.2011 р. №703 та ст.. 7
Житлового кодексу України, документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси, узгоджений в
установленому порядку проект, письмову
згоду всіх співвласників об'єкта
нерухомого майна щодо проведення
реконструкції.

Відповідно до ч. 13 ст. 15 Закону України
№ 1952 порядок державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень
встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р.
№ 703, за результатами розгляду заяви
про державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Відповідно до п. 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Зокрема, виключний перелік підстав
щодо відмови державним реєстратором у
проведенні державної реєстрації права
власності на нерухоме майно визначений
ст. 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до ч.1 ст.24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" № 1952 від 01.07.2004 р. у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

В рішенні державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим Дуб Є.А. №9643415 від 28.12.2013
р. вказано про порушення позивачем ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", зокрема після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав
позивач не надав документи, необхідні
для проведення державної реєстрації
прав та їх обтяжень.

Підстави для відмови ОСОБА_3 у
державній реєстрації права власності,
які зазначені у рішенні державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Дуб Є.А. Реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим, відповідають вимогам
чинного законодавства, з огляду на
наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
(надалі Закон) державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Тобто до кола повноважень державного
реєстратора входить дослідження
документів на предмет їх відповідності
вимогам законодавства, визначення
факту виникнення у заявника речового
права на нерухоме майно або ж його
обтяження, а також встановлення
відсутності суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно.

Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень №703 від 22.06.11р.
(надалі - Порядок) передбачено
загальний перелік документів
необхідних для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень,

Згідно з п.8. ч. 2 ст.. 9 Закону "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор у разі потреби
вимагає подання передбачених
законодавством додаткових документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень.

Як встановлено судом, в результаті
розгляду заяви державним реєстратором
Дуб Є.А. було виявлено, що доданих до
заяви документів недостатньо для
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень. А саме недостатньо
наступних документів:

- рішення уповноваженого законом
органу про переведення об'єкта
нерухомого майна з житлового у
нежитловий згідно з п. 55 Порядку
державної реєстрації прав та їх
обтяжень від 22.06.2011 р. №703 та ст.. 7
Житлового кодексу України;

- документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси;

- узгоджений в установленому порядку
проект;

- письмова згода всіх співвласників
об'єкта нерухомого майна щодо
проведення реконструкції.

Судом встановлено, що відповідно до
Договору купівлі-продажу від 05.07.2005
року №1434 ОСОБА_3 купив три кімнати: №6
житловою площею 8,7 кв.м., №6-а житловою
площею 10,4 кв.м., №7 житловою площею 24,2
кв.м. в п'ятикімнатній квартирі
АДРЕСА_1.

З договору вбачається, що у власність
та конкретне користування покупця
переходить в квартирі АДРЕСА_1 кімната
№6 площею 8,7 кв.м., кімната №6-а площею
10,4 кв.м., кімната №7 житловою площею 24,2
кв.м., коридор загального користування.
Загальна площа відчужуваної
нерухомості становить - 48,7 кв.м., у тому
числі загальна житлова площа - 43,3 кв.м.

Згідно запису у договорі
купівлі-продажу від 05.07.2005 року №1434,
зробленого 30.08.2005 р., скріпленого
печаткою та завіреного приватним
нотаріусом Керченського нотаріального
округу ОСОБА_9, ОСОБА_3 за договором
дарування, посвідченим ОСОБА_9,
приватним нотаріусом Керченського МНО
30.08.2005 р. подарував 1/2 частку із належної
йому вищевказаної нерухомості -
ОСОБА_7.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7
здійснили переобладнання належних їм
на праві спільної власності кімнат №
6,6а,7 в квартирі АДРЕСА_1, що знаходиться
в житловому будинку АДРЕСА_1, у тому
числі влаштували окремий вхід в
приміщення в несучих конструкціях
будинку, що підтверджується технічним
паспортом від 25.09.2013 року.

Після чого позивач звернувся до
реєстратора з заявою про реєстрацію
права власності.

Суд зазначає, що державній реєстрації
підлягають права на майно, що
підтверджено відповідними
документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
підставі Договору купівлі-продажу від
05.07.2005 року, та договору дарування від
30.08.2005 року, є власником 12 частки трьох
кімнат (№6,6а,7) квартирі АДРЕСА_1.

У той же час позивач в заяві про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень просить зареєструвати право
власності на інший об'єкт - приміщення
АДРЕСА_1, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, тобто вже на все
приміщення/квартиру вцілому, на яку у
позивача відсутні
правовстановлювальні документи.

При цьому судом встановлено, що згідно
матеріалів технічної інвентаризації,
які були надані відповідачем на вимогу
суду, квартира АДРЕСА_1 складається з
жилих кімнат № 6,6а,7,8,9 та коридору.

Більш того, згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 26.09.2009 року право власності на
кімнату № 9 квартири АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_10.

Згідно пояснень реєстратора
аналогічні відомості також містяться в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно станом на час розгляду справи.

Таким чином, позивач, який є власником Ѕ
частки кімнат №6,6а,7 квартири АДРЕСА_1,
безпідставно просить зареєструвати
право власності на всю квартиру
АДРЕСА_1, притому, що власників кімнати
№ 9 вказаної квартири зареєстрована
інша особа - ОСОБА_10

Стосовно наявності у позивача рішення
уповноваженого законом органу про
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 18 Закону
України свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається фізичним
та юридичним особам на об'єкти
нерухомого майна, які в установленому
порядку переведені з житлових у
нежитлові і навпаки.

Згідно з п. 55 Порядку для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з переведенням
об'єкта нерухомого майна з житлового у
нежитловий або з нежитлового у
житловий заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 27 - 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав рішення відповідного
органу, уповноваженого законом на
прийняття рішення про переведення
об'єкта нерухомого майна з житлового в
нежитловий або з нежитлового в
житловий.

Судом встановлено, що Рішенням
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №114 від 10.02.2006 року визнано
непридатними для проживання та
виключено з категорії житлових:
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 43,3
кв.м, загальною площею 48,7 кв.м.

Судом також встановлено, що Рішенням
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №1135 від 23.11.2006 р. дозволено
суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_7, громадянину ОСОБА_3
перепланування з переобладнанням
нежитлових приміщень для використання
під перукарню по АДРЕСА_1 та
зобов'язано розробити проект та
погодити його в установленому порядку,
оформити земельні відносини в
установленому законом порядку,
перепланування вести у відповідності з
погодженим проектом.

В запереченнях відповідач щодо
вказаних вище рішень Виконавчого
комітету Керченської міської ради
зазначає, що місто Керч не є містом
республіканського підпорядкування,
тобто Виконавчий комітет Керченської
міської ради не є органом
уповноваженим законом на прийняття
рішення про переведення об'єкта
нерухомого майна з житлового в
нежитловий.

Щодо цього твердження відповідача суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 7 Житлового кодексу
України непридатні для проживання жилі
будинки і жилі приміщення
переобладнуються для використання в
інших цілях або такі будинки зносяться
за рішенням виконавчого комітету
обласної, міської (міста
республіканського підпорядкування)
Ради народних депутатів.

Статтею 8 Житлового кодексу України РСР
від 30.06.1983 року №5464-Х передбачено
переведення придатних для проживання
жилих будинків і жилих приміщень у
будинках державного і громадського
житлового фонду в нежилі, як правило, не
допускається. У виняткових випадках
переведення жилих будинків і жилих
приміщень у нежилі може здійснюватися
за рішенням органів, зазначених у
частині другій статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 45, 46 Конституції
Автономної Республіки Крим Раді
міністрів АР Крим не визначені
повноваження по взаємодії з органами
місцевого самоврядування з питань
управління майном комунальної форми
власності, у тому числі переведенню
жилих будинків і жилих приміщень у
нежилі.

Згідно зі ст.. 6 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24
червня 2004 року № 1875-IV до повноважень
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, обласних, Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій у сфері
житлово-комунальних послуг належить:

1) забезпечення дотримання вимог
законодавства у цій сфері;

2) розроблення і реалізація
регіональних та місцевих програм,
участь у розробленні і реалізації
державних програм у цій сфері;

3) ліцензування певних видів
господарської діяльності відповідно
до закону;

4) взаємодія з органами місцевого
самоврядування з питань надання
житлово-комунальних послуг та
регулювання цін/тарифів у межах своїх
повноважень;

5) залучення не бюджетних джерел
фінансування для забезпечення
виконання державних та регіональних
програм у сфері житлово-комунальних
послуг;

6) здійснення контролю цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги та
моніторингу стану розрахунків за них;

7) вирішення інших питань у сфері
житлово-комунальних послуг відповідно
до законів.

Отже повноваженнями по цим питанням
Рада міністрів АР Крим не наділена.

При цьому, у відповідності зі ст.. 29, 30
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", статтею 7
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" рішення цих питань
відноситься до повноважень органів
місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, прийняття
рішень про переведення жилих будинків
і жилих приміщень у нежилі відносяться
виключно до компетенції органів
місцевого самоврядування.

Зазначене вище також вбачається із
Листа першого заступника Ради
міністрів АР Крим від 11.02.10 року №153/06
про порядок переведення жилих будинків
і жилих приміщень у нежилі.

Таким чином, Рішення Виконавчого
комітету Керченської міської ради №114
від 10.02.2006 року про виключення з
категорії житлових: квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 43,3 кв.м, загальною
площею 48,7 кв.м., прийнято належним
органом, а тому відповідач був
зобов'язаний прийняти його як рішення
уповноваженого законом органу про
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий.

Як встановлено судом вище, об'єкт
нерухомого майна, а саме кімнати №6, 6а, 7
в квартирі АДРЕСА_5 знаходиться в
спільній частковій власності ОСОБА_7 та
ОСОБА_3, кімната № 9 в квартирі АДРЕСА_1
перебуває у власності ОСОБА_10, право
власності на кімнату № 8 не
зареєстровано, та, окрім цього, згідно
даних реєстру прав власності коридор
перебуває в загальному користуванні
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та ОСОБА_10

Данні факти підтверджуються
матеріалами інвентарної справи, яка
зберігається в архіві Кримського
республіканського підприємства
"Керченське міське бюро технічної
інвентаризації", що проводило
реєстрацію права власності до 01 січня
2013 р., згідно якої квартира АДРЕСА_1
складається з п'яти житлових кімнат
загальною площею 73,0 кв.м. та коридору
спільного користування площею 9,1 кв.м.

Також з матеріалів справи вбачається,
що право власності на кімнату №9 в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про
право власності від 26.04.2005 р., що також
підтверджується витягом №8445658.

Відповідно до статті 358 Цивільного
кодексу України від 16 січня 2003 року
№435-IV, право спільної власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Із доданих до заяви документів не
вибачається ким саме було проведено
перепланування та за чий рахунок, чи
був згоден інший співвласник на
проведення цього перепланування.

Тобто, відповідно до п.2 ст.358 Цивільного
кодексу України, та щоб не порушити
права інших співвласників, для
проведення реєстрації права власності
з видачею свідоцтва про право
власності додатковим документом,
необхідним для проведення державної
реєстрації права власності, є письмова
згода всіх співвласників об'єкта
нерухомого майна щодо проведення його
реконструкції (перепланування та
переобладнання).

Як зазначено вище, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є
власниками кімнат №6, №6-а, №7 в
квартирі АДРЕСА_1, але ще залишається
власник кімнати №9 ОСОБА_10 цієї ж
квартири АДРЕСА_1, в якій не було
проведено ні якого переобладнання, та
вона залишається квартирою АДРЕСА_1.

Згідно з абз.8 п.8 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна, затверджена
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 24.05.2001 р. № 127,
нумерація вбудованих (прибудованих)
нежитлових приміщень здійснюється
після закінчення нумерації всіх
квартир, тобто новоствореному
нежитловому приміщенню повинна бути
присвоєна адреса.

На підставі цього для проведення
державної реєстрації права власності з
видачею свідоцтва, додатковим
документом, необхідним для проведення
державної реєстрації права власності,
є документ, що підтверджує присвоєння
новоствореному об'єкту нерухомого
майна адреси.

Оскільки позивач просить
зареєструвати право власності на
кімнати № 6,6а,7 квартири, але як на
окремий об'єкт нерухомості (оскільки
він не має підстав для реєстрації права
на всю квартиру в цілому, так як в ній є
власники інших кімнат), то він має
отримати та надати реєстратору рішення
про присвоєння об'єкту нерухомості
відповідної окремої адреси.

Судом встановлено, що із доданих до
заяви документів не вибачається на яке
саме перепланування було надано дозвіл
рішенням Виконавчого комітету
Керченської міської ради №1135 від
23.11.2006р. та п.2.1 цього рішення
передбачено розробка та узгодження
проекту в встановленому порядку, а п.2.3
проведення перепланування в
відповідності з узгодженим проектом.

Суд зазначає, що для того, щоб з'ясувати
чи виконані пп.2.1, 2.3 рішення
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №1135 від 23.11.2006р. необхідно
представити узгоджений в
установленому порядку проект.

Згідно п.13 Порядку, у разі подання не в
повному обсязі документів, необхідних
для проведення державної реєстрації
прав, державний реєстратор приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію, яке містить
рекомендації щодо усунення обставин,
що були підставою для його прийняття.

Згідно з п.13 Порядку також передбачено,
що державний реєстратор зупиняє
розгляд заяви про державну реєстрацію
на строк, що не перевищує п'яти робочих
днів з моменту утримання заявником
рішення про зупинення розгляду такої
заяви.

Як встановлено судом, державним
реєстратором Дуб Є.А. ОСОБА_2 було
направлено поштою рішення №9261284 про
зупинення розгляду заяви, з переліком
додаткових документів необхідних для
проведення державної реєстрації, яке
він отримав 23.12.2014р. згідно з поштовим
повідомленням.

Судом встановлено, що державним
реєстратором Дуб Є.А. від ОСОБА_2 було
отримано заяву на прийняття додаткових
документів з копіями рішення
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №114 від 10.02.2006р. та рішення
Виконавчого комітету Керченської
міської ради №1135 від 23.11.2006р.. Але
позивач не надав усі необхідні
реєстратору документи.

Відповідно до п.16 Порядку передбачено,
що за результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим Дуб Є.А. №9643415 від 28.12.2013
р. відмовлено у державній реєстрації
права власності: форма власності -
приватна, спільна часткова, розмір
частки: 1/2 на приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом:
ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1.

Згідно з п.23 Порядку, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, які визначені ст..24 Закону.

Відповідно до п.5.4 ст.24 Закону, визначає,
що у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що є
підставою для прийняття такого
рішення.

Отже, як встановлено судом вище,
позивачем не було усунено обставин, що
були підставою для зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав, а
саме не подані наступні документи:
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси,
узгоджений в установленому порядку
проект, письмову згоду всіх
співвласників об'єкта нерухомого майна
щодо проведення реконструкції.

Більш того, судом встановлено, що
позивач не надав навіть документи, що
підтверджують його право на об'єкт
нерухомості, який він просить
зареєструвати за собою, а саме вцілому
на квартиру АДРЕСА_1.

Відтак дії відповідача щодо відмови у
проведенні реєстрації права власності
на нерухоме майно вчинені з
дотриманням вимог діючого
законодавства, а рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Керченського
міського управління юстиції АРК Дуб
Євгенії Анатоліївни №9643415 від 28.12.2013 р.
є правомірним.

У зв'язку з вищевикладеним,
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України,
якщо судовим рішенням позивачеві
відмовлено у задоволенні позову
повністю, сплачений ним судовий збір не
повертається.

В судовому засіданні 12.02.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. У повному обсязі
постанову складено та підписано 17.02.2014
року.

Керуючись ст. ст. 158-160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Трещова О.Р.