Справа № 260/12122/13-а
Суддя: Бескровна О. Л.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/36/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Бескровної О.Л.

при секретарі: Гладкій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Донецька, про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового
утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до УПФУ в
Ленінському районі м.Донецька про
визнання бездіяльності незаконною та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання,
який мотивує, тим, що вийшов у відставку
(Наказ Центрально-Міського районного
суду м.Макіївки Донецької області №100-К
від 31.12.2010р. на підставі Постанови
Верховної Ради України від 02.12.2010року
№2762-VI "Про звільнення суддів") мав стаж
роботи на посаді судді 35 років. Розмір
довічного грошового утримання на
момент виходу у відставку складав 90%
від заробітної плати працюючого судді
з 01.01.2011року, виходячи зі стажу 35 років
роботи, відповідно до ст.138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів", в
редакцій від 01.01.2011року. 20.06.2012р.
Ленінським районним судом м.Донецька
було ухвалено Постанову, якою визнано
бездіяльність УПФУ в Ленінському
районі м.Донецька щодо відмови
Позивачу у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
незаконною, також суд зобов'язав
Відповідача зробити перарахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді із встановленням цього
утримання 90% від суддівської
винагороди визначеної ст. 129 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" діючого
судді, який працює на відповідній
посаді без обмеження граничного
розміру довічного грошового утримання
з 01.01.2012р. Постанова набрала законоої
сили 18.12.2012р. Відповідач 15.02.2013р.
добровільно виконав Постанову суду;
зробив перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання суді у
відставці ОСОБА_1 та було виплачено
заборгованість по виплаті довічного
грошового утримання судді у відставці,
за 2012рік. У 2013 році суддівська
винагорода працюючого судді, яка
необхідна для обчислення та
перерахунку йому щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці зросла відповідно до вимог
ст. 129 ЗУ "Про судоустрій та статус
суддів" та на момент подачі позову
складала 20646гривен. У подальшому її
зростання передбачено ст. 129 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" до 2015року.
Він звернувся до ПФУ з заявою про
перерахування довічного грошового
утримання за 2013рік, починаючи з січня
2013року, на підставі того, що зросла
суддівська винагорода, з якої має
вираховуватися довічне грошове
утримання судді у відставці. Однак,
йому було відмовлено. Вважає вказану
відмову протиправною, оскільки відмова
звужує на сьогодення його матеріальне
становище та соціальне забезпечення
судді. Просить визнати бездіяльність
УПФУ в Ленінському районі м.Донецька
щодо відмови у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01.01.2013р. незаконною,
зобов'язати УПФУ в Ленінському районі
м.Донецька зробити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді встановити розмір
цього утримання 90% від суддівської
винагороди визначеної ст..129 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" діючого
судді, який працює на відповідній
посаді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання (ЩДГУ)з 01.01.2013р. з
подальшим поетапним перерахунком
довічного грошового утримання судді,
пропорційно зростанню суддівської
винагороди, передбаченої
законодавством на майбутній час,
зобов"язати Відповідача виплачувати
Позивачеві щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці,
враховуючи поетапний перерахунок
довічного грошового утримання
пропорційно зростанню суддівської
винагороди, передбаченої
законодавством на майбутній час, в
розмірі 90% від суддівської винагороди
визначеної ст.129 ЗУ "Про судоустрій та
статус суддів" діючого судді, який
працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання починаючи з 01.01.2013р.

До початку судового засідання
позивач уточнив позовні вимоги,
вказавши наступне. У 2013 році суддівська
винагорода працюючого судді, яка
необхідна для обчислення та
перерахунку йому щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці підвищувалася двічі.
Відповідно до довідки №08-23/110 від
09.01.2013р. про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
заробітна плата судді, працюючого на
відповідній його посаді у січні -
листопаді 2013р. складала 20646, 00 гривен.
Відповідно до довідки №08-23/1606 від
05.12.2013р. про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
заробітна плата судді, працюючого на
відповідній його посаді у грудні 2013р.
складала 21924, 00 гривен. 07.07.2013р. він
звернувся до відповідача з заявою, якою
просив зробити перерахунок довічного
утримання за 201З рік, але листом
№11/М-07-01-01 від 22.07.2013р. йому було
відмовлено. 19.12.2013р. після грудневого
підвищення заробітної плати судді
працюючого на відповідній посаді, він
знову звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок його довічного
грошового утримання судді у відставці,
але 08.01.2014р. листом №203(111)/М- 07-01-01 йому
було відмовлено. Вважає відмову такою,
що не відповідає законодавству,
оскільки вона звужує на сьогодні його
матеріальне становище та порушує
принципи соціального забезпечення
суддів. Просив визнати бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м.Донецька щодо
відмови йому у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці незаконною. Зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м.Донецька
здійснити, йому, ОСОБА_1 з 03.06.2013р.
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці в розмірі 90% від суддівської
винагороди судді, який працює на
відповідній посаді, на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області № 08-23/110 від
09.01.2013 р. та довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області № 08-23/1606 від 05.12.2013 р без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням виплачених
сум.

У судове засідання позивач не
звернувся, про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином,
надав заяву про слухання справи без
його участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився, про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином, просили слухати справу без їх
участі. Згідно письмових пояснень
прозивні вимоги ОСОБА_1 не визнають з
посиланням на Положення про
призначення та виплату щомісячного
грошового утримання працюючим суддям,
затвердженого Наказом ДСА України від
24.07.2009 року №81, вказали, що при
здійсненні виплати щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці управління ПФУ в Ленінському
районі м.Донецька самостійно не
здійснює розрахунок довічного
утримання, але користується даними, які
надані позивачем. Будь-який
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
у разі зміни умов оплати праці суддів
судів загальної юрисдикції ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» не
передбачено.

Суд, дослідивши матеріали справи,
докази по справі у їх сукупності,
прийшов до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 є професійним суддею
та має відповідний статус, тобто
наділений всіма правами та обов'язками
передбаченими Конституцією та
законами України. Одним зі складових
правового статусу професійного судді
було та є право на відставку, а також
право судді у відставці отримувати
щомісячне довічне грошове утримання.
Досліджуючи правове поняття "щомісячне
довічне грошове утримання судді",
Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, а правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
діючому судді виключно з Державного
бюджету України. У цьому ж рішенні
Конституційний суд України вказує про
неможливість звуження змісту та об'єму
гарантій незалежності суддів, а
відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Виплата щомісячного довічного
грошового утримання призначена
позивачу у розмірі 90% від заробітної
плати працюючого судді (як вказано у
листі- відповіді Відповідача), що було
встановлено ст.138 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів», в редакцій від 01.01.2011
року. Саме ця редакція ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів» діяла на
момент мого виходу у відставку та
призначення виплати довічного
утримання.

У 2013році суддівська винагорода
працюючого судді, яка необхідна для
обчислення та перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці підвищувалася двічі.
Відповідно до довідки №08-23/110 від
09.01.2013р. про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
заробітна плата судді, працюючого на
відповідній посаді позивача у січні-
листопаді 2013р. складала 20646,00 гривен.

Відповідно до довідки №08-23/1606 від
05.12.2013р. про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання утримання судді у
відставці, заробітна плата судді,
працюючого на посаді, що займав позивач
у грудні 2013р. складала 21924, 00 гривен.

07.07.2013р. ОСОБА_1 звернувся до
Відповідача з заявою про перерахунок
довічного утримання за 2013 рік, але
листом №11/М-07-01-01 від 22.07.2013р. йому було
відмовлено.

19.12.2013р. позивач знову звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці, але 08.01.2014р. листом №203(111)/М-
07-01-01 йому було відмовлено.

Частиною 3.ст.138 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» в ред. 01.01.2011р.
встановлює «Щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.»

З 01.01.2012року змінилася система оплати
праці суддів, це є зміною системи
оплати праці не тільки через
збільшення сум виплат, а й через види і
кількість складових виплат, що
становлять заробітну плату судді
(суддівську винагороду), як це
передбачено ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» в ред. 28.07.2013р.

03.06.2013р. було постановлено Рішення
Конституційного Суду України № 3- рп/2013.
Відповідно до цього Рішення положення
ч.5 ст. 138 ЗУ Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», які
встановлювали, що «максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність» визнані
неконституційними.

Пунктом 7 Рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 визначено, що Закон №
3668 «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», поширюючи дію положень
абзацу другого пункту 2 розділу II
„Прикінцеві та перехідні положення",
як вбачається з їх змісту, на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), залишив
незмінним зміст права на пенсію та
щомісячне довічне грошове утримання
суддів, але звузив обсяг цього права та
встановив обмеження в перерахунках
передбачених законами України пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, чим
знизив досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Таким чином,
зазначені положення Закону № 3668 в
частині поширення їх дії на Закон № 2453
«Про судоустрій і статус суддів»
стосовно виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) суддів
у відставці суперечать вимогам частини
першої статті 126 Конституції України.

Абзац другий пункту 2 розділу II ЗУ «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», зі змісту якого вбачається,
що виплата суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
здійснюється без індексації, без
застосування положень частин другої,
третьої статті 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року та без
проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством, втратив
чинність, як такий, що є
неконституційним, на підставі Рішення
Конституційного Суду N 3-рп/2013 від 03.06.2013
року.

Отже, Рішенням Конституційного Суду
України встановлено право позивача на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Відтак, з 03.06.2013 р. підтверджено право
суддям у відставці на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у разі збільшення
матеріального забезпечення працюючих
суддів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат, суд вважає необхідним у
відповідності до ст. 94 КАС України
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача суму судового
збору сплаченого останнім за звернення
до суду з позовом.

На підставі викладеного, ст. ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій та статус суддів» в
ред.. 01.01.2011р., ст. 129 ЗУ «Про судоустрій
та статус суддів», ЗУ «Про міри
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
Рішення Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03.06.2013р. ст.ст. 22, 58
Конституції України, керуючись ст.ст.
104-106 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Донецька, про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання,
задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м.Донецька щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
незаконною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі
м.Донецька здійснити ОСОБА_1 з 03.06.2013р.
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці в розмірі 90% від суддівської
винагороди судді, який працює на
відповідній посаді, на підставі
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області № 08-23/110 від
09.01.2013 р. та довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області № 08-23/1606 від 05.12.2013 р. без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням виплачених
сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у сумі 34 грн.41 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. Якщо
постанову проголошено у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:

06.02.2014