Справа № 262/8737/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Масендич В.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №262/8737/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В., Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення

Пролетарської районної у м. Донецьку
ради

на постанову
Пролетарського районного суду м.
Донецька

від 9 січня
2014 року

по адміністративній справі №
262/8737/13-а (2а/262/14/2014) (суддя Масендич В.В.)

за позовом ОСОБА_2

до
Управління праці та соціального
захисту населення

Пролетарської районної у м. Донецьку
ради

про
визнання неправомірними дії та
зобов'язання здійснити

перерахунок та виплату недорахованої
суми допомоги

по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (надалі позивач) 13 грудня 2013 року
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради (надалі управління, відповідач)
про визнання дій відповідача
неправомірними відносно відмови
виплачувати допомогу по догляду по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менш
прожиткового мінімуму встановленого
для дітей віком до шести років,
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок нарахованих сум допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» до рівня не менш
прожиткового мінімуму на місяць та
сплатити недораховані суми починаючи з
січня 2012 року по день звернення до суду
та зобов'язання відповідача
виплачувати щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму встановленого
для дітей віком до 6 років (арк. справи
2-4).

Постановою суду першої інстанції від 9
січня 2014 року частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 (позивач у
справі) до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради (надалі управління, відповідач у
справі) про визнання неправомірними
дії та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату недорахованої
суми допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
внаслідок чого, визнані неправомірними
дії управління щодо відмови
перерахувати та виплатити позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 13 червня 2013 року по 9 січня 2014
року, зобов'язано управління
нарахувати та виплатити позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років за період з 13
червня 2013 року по 9 січня 2014 року з
урахуванням виплачених раніше сум (арк.
справи 18-19).

Управління, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову (арк. справи 21-22).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, позивач перебуває на обліку
управління з 30 січня 2012 року, є матір'ю
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно
отримує допомогу по догляду за дитиною
як застрахована особа, що
підтверджується довідкою управління
від 11 грудня 2013 року (арк. справи 5, 6).

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції про часткове
задоволення позовних вимог позивачу з
огляду на наступне.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240 передбачено, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Як правильно зазначив суд
першої інстанції новий акт уряду на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з 2013 року особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для
суду відповідно до статті 244-2 КАС
України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції прийняв оскаржувану
постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права, що з врахуванням статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, обумовлює залишення постанови
суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 244-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради на постанову Пролетарського
районного суду м. Донецька від 9 січня
2014 року у справі № 262/8737/13-а (2а/262/14/2014) -
залишити без задоволення.

Постанову Пролетарського районного
суду м. Донецька від 9 січня 2014 року у
справі № 262/8737/13-а (2а/262/14/2014) - залишити
без змін.

Ухвала постановлена та підписана 19
лютого 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М.
Яковенко