Справа № 2а-8277/11
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-8277/11
Головуючий у 1-й інстанції: Калашник
В. П. Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області про зобов'язання вчинити певні
дії, за апеляційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 30.12.2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про
зменшення суми відшкодування надміру
виплаченої надбавки до пенсії на
утримання дитини.

Постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30.12.2011 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 24.12.2002 року звільнився на
пенсію зі служби у МВС і відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» має право на надбавку до пенсії
для утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після виходу на пенсію ОСОБА_2
звернувся до ГУПФУ в Черкаській
області з заявою про нарахування йому
надбавки до пенсії на утримання
неповнолітньої дитини.

Відповідно до рішення ГУПФУ в
Черкаській області № 48 від 25.02.2011 року
позивачу зайво нараховано та виплачено
8163,04 грн. надбавки до пенсії, за час коли
він працював.

Апелянт посилається на те, що
відповідно до даних персоніфікованого
обліку позивач працював з січня 2003 по
лютий 2006 року та з березня 2008 по лютий
2011 року, а тому кошти за цей період
нараховані незаконно.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» пенсіонери зобов'язані
повідомляти органам пенсійного
забезпечення про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. В разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного
забезпечення заподіяну шкоду.

Згідно трудової книжки позивача, він
працював з 22 січня по 15 вересня 2003 року
у ТУ ДСА в Черкаській області, з 16
вересня 2003 по 2 лютого 2006 року - у
Кам`янському районному суді. З 03
березня 2008 по 30 вересня 2010 року
працював у ТОВ «ПанМаркет» і з 12 по 30
грудня 2010 року працював у ТОВ «МТС
Альфа-Агро».

Таким чином, записи у трудовій книжці
частково спростовують доводи апелянта,
а саме, в частині що позивач працював у
жовтні та листопаді 2010, а також січні та
лютому 2011 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що 1115,26 грн. за
вказані чотири місяці безпідставно
нараховані до повернення і вони не
підлягають стягненню з позивача як
зайво нараховані та виплачені, а
відтак, необхідно зобов'язати
відповідача стягнути з позивача 7047, 78
грн. (8163, 04 грн. - 1115,26 грн. = 7047,78 грн.)
надміру виплачених коштів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення вимог позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги та
апелянта спростовуються висновками
суду першої інстанції, матеріалами
справи та не відповідають вимогам
чинного законодавства, через що
рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 30.12.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області про зобов'язання вчинити певні
дії - залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 30.12.2011 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено
13.02.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.