Справа № 805/17884/13-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Загацька Т.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №805/17884/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.,

судді:
Ханова Р.Ф., Яковенко М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року по адміністративній справі №
805/17884/13-а за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування частково вимоги № Ф-1 У від
27.11.2013 року, визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року по адміністративній справі №
805/17884/13-а позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо нарахування
заборгованості фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2 із сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 9852,74
грн. за період з 01.08.2011 року по 27.11.2013
року. Скасовано частково вимогу
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області № Ф-1 У від 27.11.2013 року
про сплату недоїмки із сплати єдиного
внеску у розмірі 9852,74 грн. в частині
нарахування недоїмки із сплати єдиного
соціального внеску починаючи з 01.08.2011
року по 27.11.2013 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. (арк..справи
45-48)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач - Державна
податкова інспекція у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
звернувся з апеляційною скаргою,
пославшись на незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.
(арк.справи 50-52).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

За правилами частини 1 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_2
зареєстрований, як фізична особа -
підприємець 01.10.2003 року виконавчим
комітетом Донецької міської ради,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія ААВ №
820513, є платником єдиного податку та
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
серія НОМЕР_2.

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» контроль за
дотриманням законодавства із збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька
переданий особовий рахунок платника
єдиного внеску ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області. Згідно особового рахунку
позивача станом на 01.10.2013 року у нього
наявна заборгованість у загальному
розмірі 11140,78 грн. за 2011 рік, 2012 рік та за
1-2 квартали 2013 року, у тому числі сума
єдиного соціального внеску у розмірі
10970,78 грн. та штрафна санкція у розмірі
170,00 грн. згідно рішення №2632 від 31.07.2013
року.

Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області нарахована
заборгованість позивачу зі сплати
єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн. за
період з 01.10.2013 року по 27.11.2013 року.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
27.11.2013 року державною податковою
інспекцією у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій було сформовано
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф - 1
У, згідно якої станом на 01.11.2013 року
заборгованість зі сплати єдиного
внеску фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 становить 12334,81 грн.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI
від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464
було доповнено ч.4 такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Також, встановлено, що позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1, йому
призначений такий вид пенсії як
«пенсія за віком», незважаючи на
пільговий характер умов її
призначення, отже він є «пенсіонером за
віком» і відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №
2464 підлягає звільненню від сплати
єдиного внеску.

У зв'язку з цим, дії Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо нарахування фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_2
заборгованості зі сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 9852,74 грн. є протиправними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.
Виходячи з наведеного, оскаржувана
вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1
У від 27.11.2013 року підлягає частковому
скасуванню, оскільки покладає на
позивача зобов'язання, від виконання
яких останній звільнений на підставі ч.
4 ст. 4 Закону № 2464. Отже, позовні вимоги
в частині визнання протиправними дій
щодо нарахування заборгованості із
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 9852,74
грн. за період з 01.08.2011 року по 27.11.2013
року, скасування частково вимоги № Ф-1 У
від 27.11.2013 року про сплату недоїмки із
сплати єдиного внеску у розмірі 9852,74
грн. в частині нарахування недоїмки із
сплати єдиного соціального внеску
починаючи з 01.08.2011 року по 27.11.2013 року
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
припинити нарахування єдиного
соціального внеску ОСОБА_2, як особі, що
перебуває на пенсії за віком та
пенсійний вік для якого був зменшений,
є фізичною особою - підприємцем та
обрав спрощену систему оподаткування
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.2 ст. 162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, зобов'язання відповідача
утриматись від вчинення певних дій.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції щодо неможливості
зобов'язати вчинити певні дії або
зобов'язати утриматись від вчинення
певних дій на майбутнє, у зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року по адміністративній справі №
805/17884/13-а - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді

Р.Ф.Ханова

М.М.Яковенко