Справа № 2а-22943/09/0570
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
справа №2а-22943/09/0570
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів: Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
за участі секретаря судового засідання
Коханюк А.Р., представника позивача
Шиян А.С., за довіреністю від 03.12.2013 року,
представника відповідача Чернявської
О.Д., за довіреністю від 10.09.2013 року,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Виробниче об'єднання "Конті" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
р. у справі № 2а-22943/09/0570 (головуючий І
інстанції Троянова О.В.) за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Виробниче об'єднання "Конті" до
Східної митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області про
визнання протиправними дії, визнання
недійсною картку відмови в прийняті
митної декларації, визнання недійсним
рішення та стягнення надмірно
сплаченого податку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Виробниче об'єднання "Конті"
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Східної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області в
якому просило:

- визнати такими, що є протиправними,
дії Відповідача -1 у видачі картки
відмови в прийняті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №700000024/2008/020823 від 11.12.2008
року;

- визнати недійсною картку відмови в
прийняті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №700000024/2008/020823 від 11.12.2008
року;

- визнати недійсним рішення митного
органу про визначення митної вартості
товарів до ВМД №700000024/2008/020823 від 11.12.2008
року, яке прийнято Відповідачем - 1;

- визнати неправомірними дії
Відповідача - 1 з відмови у прийняті
декларацій митної вартості з
визначення митної вартості товару -
рафінованої відбіленої дезодорованої
кокосової олії у кількості 43200 кг за
ціною 1,47 доларів США за 1 кг на загальну
митну вартість 63504,00 доларів США або
488980,80 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача суму надмірно
сплаченого податку на додану вартість
у загальному розмірі 31621,43 грн., шляхом
зарахування її на поточний рахунок.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у задоволенні позову було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Апеляційна
скарга була обґрунтована тим, що суд
першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального
права, внаслідок чого неправильно
вирішив справу, вважає, що постанова
підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі, вважає, що
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу обґрунтованою та
такою що підлягає задоволенню.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вважає, що постанова суду першої
інстанції винесена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу не обґрунтованою та
такою що підлягає залишенню без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з'явися, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що дає суду право
провести апеляційний перегляд справи у
його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, встановила
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
Приватне акціонерне товариство
"Виробниче об'єднання "Конті" є
юридичною особою, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 № 315851.

20.12.2005 року між позивачем та Закритим
акціонерним товариством "Укрсервіс"
укладено договір доручення на
здійснення митних брокерських послуг
№ 1740-04.3, строком дії до 31.12.2009 року (у
відповідності до додаткової угоди від
04.12.2008 року), що стало правовими
підставами для здійснення дій митного
брокеру в інтересах позивача.

10 грудня 2008 року ЗАТ "ВО "Конті" через
свого митного брокера - Закрите
акціонерне товариство "Укрсервіс"
подало до Східної митниці декларацію
митної вартості №700000005/8/015845, якою
задекларував імпорт товару -
рафінованої відбіленої дезодорованої
кокосової олії у кількості 21 600 кг. за
ціною 1 470,00 доларів США за 1 000 кг. на
загальну митну вартість 31 752,00 доларів
США або 235 920,54 грн. за курсом
Національного банку України (курс на
10.12.2008 року - 7,4301 грн./1 долар США) з метою
оформлення товару в режимі "Імпорт-40"
(випуск у вільний обіг).

Наведений товар придбаний за
контрактом від 03.03.2006 року № КС 01/2006,
укладеного між ЗАТ "ВО "Конті" (покупець
за контрактом) та компанією Каргилл
Палм Продактс СДН.БХД (Cargill Palm Products SDN. BHD,
продавець)

Згідно умов вищезазначеного контракту
продавець продає, а покупець купує та
оплачує товар: рафіноване відбілена
дезодорована кокосова олія Коколейт24
та РДО Кокосова олія (у редакції
додаткової угоди від 10.10.2008 року), на
загальну суму не більше ніж 500 000,00
доларів США.

Виходячи із специфікації № 16 до
вказаного контракту від 03.10.2008 року (в
редакції додаткової угоди від 10.10.2008
року) продавець продає, а покупець
придбаває рафіновану відбілену
дезодоровану кокосову олію Коколейт24 у
кількості 21,6 метричних тон за ціною 1
470,00 доларів США за тону, та РДО Кокосову
олію у кількості 43,2 метричних тони
вартістю 63 504,00 доларів США.

Відповідачем-1 в наданій позивачем
декларації митної вартості №700000005/8/015845
(а.с.59 т.1) зроблено відмітку про
необхідність надання для визначення
митної вартості товару додаткових
документів, а саме: висновок
Укрпромзовнішекспертизи; висновок
спеціалізованої установи по вартості
товару; експортна ВМД; калькуляція
виробника товару; прайс-лист;
комерційна пропозиція; відповідна
бухгалтерська документація; витяг з
мережі "Інтернет"; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій щодо вартості товару,
та/або сировини. Про вимогами щодо
необхідності надання для визначення
митної вартості товару додаткових
документів представник ЗАТ "Укрсервіс"
ознайомлений 10.12.2008р., що
підтверджується підписом.

11.12.2008 року представник Закритого
акціонерного товариства "Укрсервіс" -
Лізогуб Т.В. повідомив відповідача-1, що
зазначені документи надати неможливо,
про що зроблений відповідний запис на
декларації митної вартості №700000005/8/15845.
(а.с.59 т.1)

Відповідно до листа позивача № 3514/11.4/574
від 11.12.2008р., позивач наполягає на
достатності наданих до декларації
митної вартості №700000005/8/015845 від 10.12.2008
р. документів для підтвердження
заявленої митної вартості.

11.12.2008 р. відповідачем-1 прийнята Картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України до ВМД №700000024/2008/020823, з
якої вбачається, що декларація митної
вартості №700000005/8/015845 від 10.12.2008р. не
може бути прийнята у зв'язку із
відсутністю підтверджуючих документів
для визначення митної вартості товару.

11.12.2008р. відповідачем-1 прийнято рішення
про визначення митної вартості товарів
до ВМД №700000005/8/015845 від 10.12.2008р., яким
визначив митну вартість товару у
розмірі 288 986,33 грн. (38 664,00 в доларів США),
тобто 7,4743 доларів США за 1 кг.

11.12.2008 р. позивач подав ВМД № 700000005/8/015891,
в якій зазначив вартість товару згідно
митної оцінки відповідача-1 у розмірі 288
986,33 грн. (38 664,00 доларів США за курсом
НБУ), при цьому сума податку на додану
вартість визначена у розмірі 57 797,27 грн.,
при цьому позивач зазначає, переплата з
вказаного податку склала 10 332,47 грн. (57
797,27 грн. - 47 464,79 грн.).

Разом з цим, як вбачається з
електронної копії декларації митної
вартості №700000005/2008/015891, Лізогуб Т.В.
власноруч зазначила у графах 7 та 8
декларації митної вартості, що «метод 1
неприйнятний для застосування,
оскільки у митного органу є довідкова
інформація про ціни на товар. Метод 2
неприйнятний для застосування через
відсутність у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні
товари». (а.с.57 т.2)

15.01.2009 року ЗАТ "ВО "Конті" подано до
митниці декларацію митної вартості,
якою було задекларовано чергову партію
цього ж товару - рафінованої відбіленої
дезодорованої кокосової олії у
кількості 21 600,00 кг за ціною 1,47 доларів
США за 1 кг., поставленого компанією
Каргилл Палм Продактс СДН.БХД (Cargill Palm
Products SDN. BHD) за контрактом від 03.03.2006 року
№ КС 01/2006, з урахуванням специфікації №
16 від 03.10.2008 року. Загальна митна
вартість даного товару склала 31 752,00
доларів США (244 490,40 грн.), проте
відповідачем-1 відмовлено у прийнятті
даної декларації через те, що рішенням
митного органу від 11.12.2008 року вже була
визначена ціна на аналогічний товар у
розмірі 1,79 доларів США за 1 кг., а тому
декларант зобов'язаний подати
декларацію із зазначенням тієї митної
вартості, що була визначена митним
органом.

Відповідно до листа позивача № 60/11.4./021
від 15.01.2009 р., позивач наголосив на
достатності наданих до декларації
митної вартості документів для
підтвердження заявленої митної
вартості.

15.01.2009 року позивачем надана
відповідачу-1 декларація митної
вартості № 70000000/8/000140, у якій зазначена
вартість товару виходячи із ціни 1,79
доларів США за 1 кг., на загальну суму 297
712,80 грн., або 38 664,00 доларів США (21 600 кг. х
1,79 доларів США). Як зазначав
представник позивача, наведене
збільшення митної вартості товару на
вимогу митного органу потягло сплату
податку на додану вартість у сумі 59 542,56
грн., замість 48 898,08 грн., у зв'язку з чим
переплата цього податку склала 10 644,48
грн. (59 542,56 грн. - 48 898,08 грн.).

25.02.2009 року позивачем подано до митниці
декларацію митної вартості, якою було
задекларовано чергову партію
рафінованої відбіленої дезодорованої
кокосової олії у кількості 21 600,00 кг за
ціною 1,47 доларів США за 1 кг.,
поставленого компанією Каргилл Палм
Продактс СДН.БХД (Cargill Palm Products SDN. BHD) за
контрактом від 03.03.2006 року № КС 01/2006 та
специфікації № 16 від 03.10.2008 року,
загальною митною вартістю 31 752,00
доларів США (244 490,40 грн.). Але,
відповідачем-1 відмовлено у прийнятті
даної декларації через те, що рішенням
митного органу від 11.12.2008 року вже була
визначена ціна на аналогічний товар у
розмірі 1,79 доларів США за 1 кг., а тому
декларант зобов'язаний подати
декларацію із зазначенням тієї митної
вартості, що була визначена митним
органом.

Відповідно до листа позивача № 510/11/152
від 25.02.2009 р., позивач наголосив на
достатності наданих до декларації
митної вартості документів для
підтвердження заявленої митної
вартості.

25.02.2009 року позивачем надана
відповідачу-1 декларація митної
вартості № 70000000/8/001579, у якій зазначена
вартість товару виходячи із ціни 1,79
доларів США за 1 кг., на загальну суму 297
712,80 грн., або 38 664,00 доларів США (21 600 кг. х
1,79 доларів США). Як зазначає
представник позивача, наведене
збільшення митної вартості товару на
вимогу митного органу потягло сплату
податку на додану вартість у сумі 59 542,56
грн., замість 48 898,08 грн., у зв'язку з чим
переплата цього податку склала 10 644,48
грн. (59 542,56 грн. - 48 898,08 грн.).

Виходячи з розрахунків, довідок та
платіжних доручень, наданих позивачем,
загальна сума надмірно сплаченого
підприємством податку на додану
вартість складає 31 621,43 грн. (10 332,47 грн.,
що сплачені відповідно до ВМД №
700000005/8/015797 від 10.12.2008 року + 10 644,48 грн.,
сплачені за ВМД 700000005/8/000140 від 16.01.2009 р. +
10 644,48 грн., сплачені за ВМД № 700000005/8/001579
від 25.02.2009 р.).

Колегія суддів досліджуючи підстави та
обґрунтованість витребування митницею
додаткових документів встановила
наступне.

Згідно зі статтею 266 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно ст.. 41 Митного кодексу України №
92-ІV від 11 липня 2002 року (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) (далі - МК України),
митний контроль здійснюється
безпосередньо посадовими особами
митних органів шляхом: 1) перевірки
документів та відомостей, необхідних
для такого контролю; 2) митного огляду
(огляду та переогляду товарів і
транспортних засобів, особистого
огляду громадян); 3) обліку товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України; 4) усного
опитування громадян та посадових осіб
підприємств; 5) перевірки системи
звітності та обліку товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, а також своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, які
відповідно до законів справляються при
переміщенні товарів через митний
кордон України; 6) огляду територій та
приміщень складів тимчасового
зберігання, митних ліцензійних
складів, спеціальних митних зон,
магазинів безмитної торгівлі та інших
місць, де знаходяться або можуть
знаходитися товари і транспортні
засоби, що підлягають митному контролю,
чи провадиться діяльність, контроль за
якою покладено на митні органи законом;
7) використання інших форм,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України з питань митної
справи.

Порядок здійснення митного контролю
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до норм цього
Кодексу.

Статтею 265 МК України, передбачено, що
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу, після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 був
затверджений Порядок здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів (далі - Порядок
№ 339), який діяв на час існування
спірних правовідносин.

За підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 339,
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного кодексу
України шляхом:

1) проведення: перевірки документів,
поданих для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, і відомостей,
що необхідні для здійснення митного
контролю, згідно з Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 р. N 1766 ( 1766-2006-п )
(Офіційний вісник України, 2006 р., N 51, ст.
3417); усного опитування посадових осіб
підприємств і громадян, а також
консультацій з декларантом з метою
обміну інформацією, що стосується
певної зовнішньоекономічної операції
та впливає на вартість товарів;
митного огляду товарів для
визначення характеристик, які
впливають на рівень їх митної вартості;

2) порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з: рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено; наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів;

3) застосування інших передбачених
Митним кодексом України ( 92-15 ) та
законами з питань митної справи форм
контролю.

В цьому ж другому пункті Порядку № 339
вказано, що послідовність дій
посадових осіб митного органу під час
здійснення передбаченого цим пунктом
контролю визначається Держмитслужбою.

Згідно з пунктом 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 р. N 1766 (в редакції, яка
діяла на час існування спірних
правовідносин) (далі - Порядок № 1766), для
підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі
"Для відміток митниці" декларації
митної вартості робить запис про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, із складенням
переліку, зазначає дату і прізвище та
ставить свій підпис. Декларант
ознайомлюється з таким записом,
зазначає під ним дату, прізвище та
ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не
має права вимагати від декларанта
документи, не зазначені у графі "Для
відміток митного органу".

Для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості
оцінюваних товарів можуть подаватися:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом)
про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем
- копія вантажної митної
декларації, оформленої в попередній
експорту митний режим; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
сертифікат про походження товару;
відомості про якісні характеристики
товару; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини.

Декларант за власним бажанням
подає інші документи для
підтвердження заявленої у декларації
митної вартості товарів.

Враховуючи вищенаведені норми
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку, що наявність у ЄАС
інформації про іншу митну вартість
ідентичних або аналогічних товарів
може бути підставою для витребування у
декларанта додаткових документів для
підтвердження митної вартості.

Аналізуючи положення вищезазначених
норм статті 266 МК, а також положень
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 (далі - Порядок
здійснення контролю) та Порядку
декларування дає підстави вважати, що
митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки,
контролю правильності обчислення
декларантом та визначення митної
вартості.

Із наведеного вбачається, що до
виключної компетенції митних органів
належить вирішення питання перевірки
та контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Відповідно до матеріалів справи під
час здійснення митного контролю й
митного оформлення товарів, на
підставі ст. 265 Митного кодексу
посадова особа митого органу, що
здійснює такий контроль,
використовуючи інформацію бази даних
єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України, а також електронного та/або
паперового бюлетеня "Огляд цін
українського та світового товарних
ринків", біржову інформацію про ціни на
товари та/або сировину, інші джерела де
наведено цінові характеристики таких
товарів або сировини.

В зв'язку з вищевказаним відповідачем-1
в декларації митної вартості
№700000005/8/015845 зроблено відмітку про
необхідність надання додаткових
документів, а саме: висновок
Укрпромзовнішекспертизи; висновок
спеціалізованої установи по вартості
товару; експортна ВМД; калькуляція
виробника товару; прайс-лист;
комерційна пропозиція; відповідна
бухгалтерська документація; витяг з
мережі "Інтернет"; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій щодо вартості товару,
та/або сировини.

Проте позивачем в супереч вимогам
митного органу, додаткових документів
до митного органу не надано.

Колегія суддів зазначає, що ненадання
позивачем запитаної митницею
калькуляції на виробництво товару
зумовило неможливість обчислити
відповідні витрати, оскільки, у митниці
відсутня будь-яка інформація щодо
витрат на виробництва спірного товару,
країна походження якого є Малайзія, що
обумовило неможливість здійснення
розрахунку в підтвердження заявленої
позивачем митної вартості.

Враховуючи відсутність документально
підтвердженої інформації щодо
внутрішньої структури ціни реалізації
імпортних товарів, а також відсутність
у митного органу об'єктивного джерела
інформації, застосування першого
методу визначення митної вартості, а
саме за ціною договору - є неможливим.

Відповідач діяв в межах Порядку №1766 та
№339, вимога митного органу про надання
додаткових документів, базується на
необхідності доведення позивачем
митної вартості товару заявленої в
декларації, через розбіжність
заявленої вартості з встановленою
митним органом в ході перевірки, таким
чином митний орган не обмежуючи прав
позивача по доведенню обставин
зазначив лише на необхідність надати
додаткові документи, відповідно до
чого позивач мав право надати
додаткові документи для підтвердження
витрат та заявленої декларантом ціни.

Згідно пункту 13 Порядку № 1766 декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи, визначені у пункті 11 цього
Порядку, протягом 10 календарних днів
після ознайомлення із записом митного
органу про їх подання. За вмотивованою
заявою декларанта такий строк
продовжується. У разі відмови подати
додаткові документи декларант робить
відповідний запис із зазначенням дати,
прізвища та проставлення свого підпису
на зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості.

За пунктом 14 Порядку № 1766 якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

За таких обставин, відмовляючи
позивачу у митному оформленні товарів
за першим методом, Митниця діяла в
межах повноважень та у спосіб,
визначений чинним законодавством
України, і мала підстави для
обґрунтованого сумніву у правильному
визначенні митної вартості товару
декларантом.

Зазначене спростовує доводи апелянта,
щодо недоцільності витребування
митним органом у позивача додаткових
документів та достатності документів
наданих позивачем при декларування для
визначення митної вартості за 1
методом.

Стосовно відмови в застосуванні
другого методу визначення митної
вартості колегія суддів зазначає, що
при застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті. При цьому
під ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
походження; виробник. Ціна договору
щодо ідентичних товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості та на тих
же комерційних умовах, що й оцінювані
товари.

Як вбачається з декларації митної
вартості №700000005/2008/014715 від 19.11.2008 року,
яку взято за основу коригування,
переміщується товар - рафінована
відбілена дезодорована кокосова олія
«Cocolate 24», яка має термін придатності 12
місяців, тоді як за спірною декларацією
митної вартості №700000005/2008/015845 товаром є
рафінована відбілена дезодорована
кокосова олія «Cocolfte 24 RBD», що має термін
придатності 24 місяці, отже вказані
товари не можуть вважатись
ідентичними, оскільки товари мають
різні назви та різний термін
придатності, що свідчить про різні
фізичні характеристики товару.

Отже, вказані товари, незважаючи на те,
що вони переміщуються за одним
контрактом, не можуть вважатись
ідентичними у розумінні ст. 268 МК
України, а тому неможливе застосування
другого методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів.

Однак, вказані товари можуть вважатись
аналогічними/подібними у розумінні ст.
269 МК України, а тому є підстави для
застосування 3 методу, у разі якщо митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
ст.ст. 267 та 268 МК України, за митну
вартість береться вартість операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продаються на експорт в Україну і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Крім того, як зазначалось вище з
електронної копії декларації митної
вартості №700000005/2008/015891 вбачається, що
декларант Лізогуб Т.В. власноруч
зазначила у графах 7 та 8 декларації
митної вартості, що «метод 1
неприйнятний для застосування,
оскільки у митного органу є довідкова
інформація про ціни на товар. Метод 2
неприйнятний для застосування через
відсутність у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні
товари». (а.с.57 т.2), тобто, зазначене
підтверджує факт проведення
консультацій .

У зв'язку з тим, що декларант не надав
митниці документів, визначених у ВМД,
що є його обов'язком, Митниця правильно
застосувала третій метод визначення
митної вартості, мотивувавши
неможливість застосування попередніх,
та здійснено коригування митної
вартості товару "рафінована відбілена
дезодорована кокосова олія", з
урахуванням цінової інформації бази
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
та прийнято рішення щодо можливості
застосування третього резервного
методу визначення митної вартості
цього товару. З урахуванням наведеного,
вартість 1 кг. рафінованої відбіленої
дезодорованої кокосової олії
відповідачем-1 обґрунтовано
скориговано у бік збільшення: з 1,47
доларів США до 1,79 доларів США.

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду перешої
інстанції, що при визначенні митної
вартості товару, відповідач-1 діяв у
відповідності до положень Митного
кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що з
врахуванням встановлених обставин
щодо правомірності дій митного органу
щодо визначення митної вартості,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку, що постанова
суду першої інстанції залишається без
змін, а апеляційна скарги - без
задоволення.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд апеляційної інстанції,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Виробниче
об'єднання "Конті" на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
р. у справі № 2а-22943/09/0570 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
р. у справі № 2а-22943/09/0570 залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України, а в
разі складення в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано
колегією суддів 20 лютого 2014 року

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва