Справа № 2а-6325/10/2670
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 грудня 2013 року м. Київ
В/800/4791/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Заїки М.М.,

Кочана В.М.,

Ліпського Д.В.,

Лиски Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 5
вересня 2013 року у справі за його
позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у місті Києві про визнання недійсним
рішення про відмову у наданні статусу
учасника бойових дій, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_6 пред'явив у суді
позов, в якому просив визнати недійсним
рішення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у місті Києві про відмову надати йому
статус учасника бойових дій та
зобов'язати надати йому такий статус і
видати відповідне посвідчення.

Окружний адміністративний суду міста
Києва постановою від 2 червня 2010
року позов задовольнив. Визнав
протиправним і скасував рішення
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у місті Києві з розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусів
учасників бойових дій та учасника
війни від 16 лютого 2009 року про відмову у
визнанні ОСОБА_6 учасником бойових дій.
Зобов'язав Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
у місті Києві вчинити дії щодо визнання
ОСОБА_6 учасником бойових дій та видачі
йому посвідчення установленого зразка.

Київський апеляційний
адміністративний суд постановою від 24
лютого 2011 року постанову суду першої
інстанції скасував та ухвалив нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 5 вересня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 відхилив, а постанову
суду апеляційної інстанції залишив без
змін.

4 грудня 2013 року ОСОБА_6 подав до Вищого
адміністративного суду України заяву
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 5 вересня 2013 року,
посилаючись на різне застосування
касаційним судом норм Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" та постанови
Кабінету Міністрів України від 8 лютого
1994 року № 63 "Про організаційні заходи
щодо застосування Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а також принципу
загальновідомості фактів та вимог
частини другої статті 72 КАС України,
відповідно до яких обставини, визнані
судом загальновідомими, доказуванню не
підлягають.

Як приклад неоднакового
правозастосування ОСОБА_6 зазначив
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 21 листопада 2007 року у
справі № К- 31079/06, що потягло за
собою ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів: 1) неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

В ухвалі від 5 вересня 2013 року, про
перегляд якої ставить питання
ОСОБА_6, Вищий адміністративний суд
України погодився з рішенням
апеляційного суду про відмову в
задоволенні його позовних вимог з тих
підстав, що Азербайджанська РСР, де
позивач в період навчання у Львівській
середній спеціальній школі міліції
виконував спеціальні завдання в умовах
надзвичайного стану при вирішенні
збройних конфліктів, відновлення
законності та правопорядку у 1988-1989
роках, не входить до Переліку держав і
періодів бойових дій на їх території,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1994 р. № 63,
тому, в силу положень пункту 2 статті 6
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
він не може бути визнаний учасником
бойових дій. Водночас, зазначена у
вказаному Переліку графа "Інші країни
після грудня 1979 року" поширюється лише
на військових фахівців, які
направлялися Генеральним штабом
Збройних Сил колишнього Союзу РСР у
країни, на території яких велися бойові
дії і пільги яким надавалися на
підставі довідок 10 Головного
управління Генерального штабу
Збройних Сил СРСР про їх особисту
участь у бойових діях.

У той же час, в ухвалі від 21 листопада 2007
року (справа № К-31079/06) суд касаційної
інстанції, залишивши без змін рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
про задоволення позову, дійшов
протилежного висновку - щодо визнання
учасником бойових дій особи, яка
проходила службу у 1988-1989 роках на
території, у тому числі,
Азербайджанської РСР, незважаючи на те,
що ця країни не включена до
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1994 року
№ 63 Переліку держав і періодів бойових
дій на їх території. Ухвалюючи рішення,
суд касаційної інстанції виходив з
того, що виконання позивачем завдань в
умовах надзвичайного стану та при
збройних конфліктах, які виникали в
кавказьких республіках в період їх
становлення як незалежних держав у
1988-1991 роках, є достатньою умовою для
визнання його учасником бойових дій.

З огляду на різне застосування одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносин, у зв'язку з чим
суд касаційної інстанції дійшов різних
висновків при вирішенні спорів, має
місце, передбачена статтею 237 КАС
України, підстава для допуску справи до
перегляду Верховним Судом України.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Допустити до провадження
Верховного Суду України
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_6 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у місті Києві про визнання недійсним
рішення про відмову у наданні статусу
учасника бойових дій, для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 5 вересня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Судді
Т.Ф. Весельська

М.М. Заїка

В.М. Кочан

Д.В. Ліпський

Т.О. Лиска