Справа № П/805/110/14
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 р.
Справа №П/805/110/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:51

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Шинкарьова І.В.

при секретарі судового засідання
Заднепровській В.О.,

за участю представника від позивача:
Самойленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області до Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Стандарт»
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 за період з 01 жовтня по 30 листопада
2013 року в загальній сумі 13522,14 грн.,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області, звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Стандарт»
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 за період з 01 жовтня по 30 листопада
2013 року в загальній сумі 13522,14 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з
прикінцевими положеннями Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року відповідачеві
надсилалися розрахунки суми фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Вказаними нормативними актами
встановлений обов'язок підприємств
щомісяця, до 25-го числа вносити до
Пенсійного фонду визначені у вказаних
вище розрахунках суми. Цей обов'язок
відповідачем не виконаний, через що
позивач просить стягнути суму
заборгованості у розмірі 13522,14 грн., яка
виникла у зв'язку з цим, у примусовому
порядку.

Просить суд стягнути з Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
в особі Відокремленого підрозділу
«Стандарт» заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 за період з 01 жовтня по 30 листопада
2013 року в загальній сумі 13522,14 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні
обставинам, викладеним в позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином. Заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності суду не надавав.

Частиною 2 ст. 49 КАС України
передбачено, що особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальним правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 128 КАС України,
неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове
засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи.

У разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за його відсутності
на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Державне підприємство
«Красноармійськвугілля» є юридичною
особою, , в силу пункту 1
статті 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Так, згідно пункту 1 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є,
зокрема, суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (а.с.12-50),
позивачем на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №1 по
працівниках Підприємства за період з 01
жовтня по 30 листопада 2013 року було
витрачено кошти, які мають бути
відшкодовані останнім.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулюються принципи,
засади, механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, а
також питання призначення, перерахунку
і виплати пенсій, надання соціальних
послуг з коштів Пенсійного фонду, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

При цьому згідно з пунктом 16
Прикінцевих положень вказаного Закону
до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

За приписами абзацу 4 підпункту 1 пункту
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у розмірі 100 % від об'єкту
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
встановлений Інструкцією «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція).

Означена Інструкція визначає
процедуру реєстрації та обліку
платників внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Пункт 6 Інструкції регулює питання
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Згідно
з підпунктом 6.1. пункту 6 Інструкції ці
розміри становлять:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2004
році;

30 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2005
році;

40 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2006
році;

50 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2007
році;

60 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2008
році;

70 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2009
році;

80 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2010
році;

90 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2012
році.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (абз.1
п.п.6.8 п.6 Інструкції).

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (абз.1 п.п.6.9. п.6 Інструкції).

Відповідно до картки особового рахунку
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком 1 за період з 01 жовтня по 30
листопада 2013 року, за відповідачем
рахується заборгованість у розмірі
13522,14 грн. (а.с.9), що також
підтверджується актом звірки станом на
01 грудня 2013 року за період з 01 вересня
по 30 листопада 2013 року (а.с.10).

Суд зазначає, що винятком із цього
правила є лише порядок покриття витрат
на виплату та доставку пенсій особам,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, оскільки за змістом абзацу
п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-1V виплата пенсій
таким особам здійснюється до 1 січня 2005
року за рахунок коштів Пенсійного
фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
з особливостей пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Суд також вважає доречним звернути
увагу на той факт, що аналогічної
правової позиції дотримується і
Верховний Суд України, зокрема, у
постанові від 10 жовтня 2011 року за
позовом управління пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області до Десятого воєнізованого
гірничорятувального загону про
стягнення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, відповідач визнає позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.136 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст.136 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими статті 112 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно вимог ст.112 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зокрема, у разі повного
визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Крім того, суд не приймає
визнання адміністративного позову і
продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Таким чином, суд приймає визнання
адміністративного позову, оскільки ці
дії відповідача не суперечать закону і
не порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси, та приймає постанову про
задоволення адміністративного позову.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 2-15, 17-18, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,
104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області до Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Стандарт»
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№1 за період з 01 жовтня по 30 листопада
2013 року в загальній сумі 13522,14 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Стандарт»
на користь управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за списком №1 за
період з 01 жовтня 2013 року по 30 листопада
2013 року в сумі 13522,14 грн.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 04
лютого 2014 року в присутності
представника позивача.

Постанова у повному обсязі складена 07
лютого 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шинкарьова І.В.