Справа № 2а/1205/31/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/800/6477/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Винокурова К.С.,

Головчук С.В.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Білокуракінському районі Луганської
області на постанову
Білокуракінського районного суду
Луганської області від 28 листопада 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Білокуракінському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракінському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови у призначенні пенсії
на пільгових умовах за Списком №1
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», просив призначити
пенсію за віком та проводити її виплату
з 06 липня 2012 року.

Постановою Білокуракінського
районного суду Луганської області від
28 листопада 2012 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
ОСОБА_2 відповідно до частини 1 пункту
«в» статі 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції при
загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 20 років на
зазначеній роботі.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Білокуракінському
районі Луганської області з 07 липня 2012
року призначити ОСОБА_2 та оформити
належним чином пенсію на пільгових
умовах відповідно до частини 1 пункту
«в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракінському районі Луганської
області залишено без задоволення, а
постанову Білокуракінського районного
суду Луганської області від 28
листопада 2012 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувані судові рішення та
постановити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Судами встановлено, що позивач
працював з 01 червня 1979 року по 30 травня
1983 року трактористом в колгоспі
"Прогрес", з 28 червня 1983 року по 12 липня
1994 року трактористом 1 класу
Старобільського районного виробничого
об'єднання «Сільгоспхімія», з 15 липня
1994 року по 24 січня 1995 року трактористом
у КСП імені Шевченка, з 29 березня 1996
року по 09 березня 1999 року трактористом
АТ та ВАТ «Сільгоспхімія», з 24 березня
1999 року по 14 травня 1999 року
трактористом 3 класу механізованого
загону ТОВ «Агрофірма «Калмичанка», з 20
травня 1999 року по 17 січня 2000 року
трактористом 2 класу Старобільського
міжгосподарського виробничого
підприємства , з 03 квітня 2006 року по 06
листопада 2006 року, з 30 березня 2007 року
по 01 листопада 2007 року, 28 березня 2008
року по 05 грудня 2008 року, 20 березня 2009
року по 12 жовтня 2009 року та з 01 грудня 2009
року по 01 жовтня 2010 року трактоистом у
СТОВ "Прогрес" Білокуракінського
району Луганської області.

06 липня 2012 року позивач подав заяву до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі про
призначення йому пільгової пенсії
відповідно до пункту «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
однак отримав відмову у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу. Зокрема період роботи позивача
роботи у СТОВ «Сільгоспхімія» не
зараховані до пільгового стажу у
зв'язку з відсутністю у відомостях по
нарахуванню заробітної плати назви
займаної посади, а період роботи в
колгоспі «Прогрес» - у зв'язку з не
зазначенням в архівній довідці
характеру виконуваних робіт.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції
зробив висновок про наявність
відповідних записів в трудовій книжці
та уточнюючих довідках, які
підтверджують пільговий характер
роботи та професії позивача у спірні
періоди часу, крім того, прийнято до
уваги наявність у позивача загального
стажу більше 25 років та пільгового
стажу за професією
тракториста-машиніста більше 20 років
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції, а
отже у відповідача не було законних
підстав для відмови позивачу у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до пункту «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи,
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993
року № 637, у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться
відомості, зокрема, стосовно
трактористів-машиністів підприємств
сільського господарства (в тому числі
колгоспів) - про безпосередню
зайнятість у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах за п. «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7, згідно
якого до трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Судами встановлено, що позивач у 1979
році закінчив ПТУ № 7 в селі Паньківка
Луганської області за професією
тракторист-машиніст, має відповідне
посвідчення. В довідці ПАТ «ММК імені
Ілліча» від 01 листопада 2011 року № 173
зазначено, що в період з 01 червня 1979
року по 30 травня 1983 року позивач
працював трактористом в колгоспі
«Прогрес», був зайнятий у рослинництві
та тваринництві, виробництві
сільськогосподарської продукції
протягом повного календарного циклу.

Дана довідка відповідає вимогам пункту
20 Порядку № 637, у зв'язку з чим зазначені
в ній дані повинні бути враховані при
визначенні права позивача на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Як видно з уточнюючої довідки СТОВ
«Сігоспхімія» від 06 серпня 2012 року № 206
позивач з 28 червня 1983 року по 12 липня 1994
року та з 29 березня 1996 року по 09 березня
1999 року працював
трактористом-машиністом і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві або на протязі
календарного року в тваринництві, що
дає право на пільгове пенсійне
забезпечення відповідно до пункту «в»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Що стосується відсутності назви
посади позивача у відомостях по
нарахуванню заробітної плати, судами
встановлено, що професія, за якою
працював позивач, вказана трудовій
книжці як тракторист. Крім того, в
уточнюючій довідці зазначено, що крім
платіжно-рахункових відомостей, вона
видана також на підставі книг наказів,
картки форми Ф-1, журналу з техніки
безпеки.

Отже, задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції
зробив правильний висновок про
неправомірність дій відповідача при
призначенні пенсії ОСОБА_2 та наявність
у нього права на пенсію відповідно до
пункту «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Враховуючи те, що посилання
відповідача в касаційній скарзі на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, та ними повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішеннях, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
матеріального та процесуального
закону, касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракінському районі Луганської
області залишити без задоволення, а
постанову Білокуракінського районного
суду Луганської області від 28
листопада 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Білокуракінському районі
Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
К.С. Винокуров

С.В. Головчук