Справа № 802/4597/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4597/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Бабійчук О.А.

представника позивача: Кулик Г.М.

представника відповідача: Гуменюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" до Іллінецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про скасування
податкової вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" (Позивач) звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Іллінецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (Відповідач) про скасування
податкової вимоги від 11.06.2013р. за № 853-19.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник Позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

Відповідно до абз. 1,4,9 п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог п. 154.8 ст. 154 ПК України
звільняється від оподаткування
прибуток підприємств
паливно-енергетичного комплексу в
межах фактичних витрат, що не
перевищують загальну річну суму
передбачених інвестиційними
програмами, схваленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики на
капітальні вкладення з будівництва
(реконструкції, модернізації)
міждержавних, магістральних та
розподільчих (локальних) електричних
мереж, електричних станцій,
теплоелектроцентралей, магістральних
газопроводів, газорозподільних мереж,
підземних сховищ газу та встановлення
лічильників газу населенню, у тому
числі сум, спрямованих на повернення
кредитів, які використані для
фінансування вищезазначених цілей.

Відповідно до обставин справи, ПАТ
«Вінницягаз» є консолідованим
платником податку та самостійно
сплачує податок за місцем знаходження
кожного відокремленого підрозділу.

Судом встановлено, що відповідно до
даних податкової звітності за 2012 рік
Позивач отримав дохід більше 10 млн. грн.
і мав показники для обрахунку
щомісячних авансових внесків з податку
на прибуток. Таким чином, ПАТ
"Вінницягаз" в І кварталі 2013 року було
платником авансового платежу з цього
податку та протягом січня-квітня 2013
року сплачувало авансові платежі з
податку на прибуток.

Разом з тим, згідно податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за І квартал 2013 року за
підсумками І кварталу 2013 року
Позивачем не отримано оподаткований
прибуток, і, відповідно, податок на
прибуток за цей період склав 0 грн., а
тому підприємство у ІІ-IV кварталах 2013
року не сплачувало авансові внески.

З обставин справи встановлено, що
від'ємний оподатковуваний прибуток
виник за рахунок пільги щодо
звільнення від оподаткування прибутку
підприємств енергетичної галузі в
межах витрат, передбачених
інвестиційними програмами відповідно
до п. 154.8 ст. 154 ПК України.

12.07.2013 р. податковим органом сформовано
та пред'явлено Позивачу податкову
вимогу №497-19 про сплату податкового
боргу за узгодженим податковим
зобов'язанням з авансових внесків з
податку на прибуток в сумі 548,00грн.
Вимога вмотивована тим, що в рядку 07
«Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності» податкової декларації за І
квартал 2013 року Позивачем зазначено 31
173 736 грн. Тому Відповідач вважає, що ПАТ
«Вінницягаз» має сплатити авансові
внески.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що Позивачем до Вінницької ОДПІ
направлявся лист №03/2-26-1460 від 28.05.2013
року, у якому повідомлялось про
припинення нарахування авансових
внесків починаючи з ІІ кварталу 2013 року
та про те, що в подальшому податкові
зобов'язання Позивач буде визначати на
підставі податкової декларації за
підсумками першого півріччя, трьох
кварталів та за рік. При цьому,
відповіді на лист чи заперечень на
вказані у ньому обставини Відповідачем
на той час не надавалось, що й не
заперечується сторонами у судовому
засіданні.

Також, з матеріалів справи встановлено,
що станом на 01.07.2013 року проведено
звірку розрахунків з Вінницької ОДПІ
за період з 01.01.2013 року по 01.07.2013 року по
податку на прибуток з урахуванням
даних декларації по прибутку за І
квартал 2013 року, що підтверджується
актом звірки №3812-20 від 04.07.2013 року , в
якому зазначено, що у підприємства
рахується переплата по сплаті податку
на прибуток в сумі 4 157 296,31 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції вказав, що
Позивачем помилково ототожнюються
поняття «збиток» та «прибуток,
звільнений від оподаткування», про
який не йдеться в абзаці 9 п.57.1 ст.57 ПК, а
тому Позивач в 2013 році є платником
авансових внесків.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком Вінницького окружного
адміністративного суду, оскільки судом
у такому випадку ігноруються вимоги п.
154.8 ст. 154 ПК України, які є спеціальними
для підприємств паливно-енергетичного
комплексу та відповідно до яких ПАТ
«Вінницягаз» має пільги щодо сплати
податкових зобов'язань по податку на
прибуток.

Так, судом встановлено, що у 2013 році ПАТ
«Вінницягаз» виконувало інвестиційну
програму, на виконання якої
підприємством понесено витрат в сумі 92
785 635 грн., що підтверджується наданими
Позивачем до суду копіями актів
приймання-передачі основних засобів та
бухгалтерськими первинними
документами.

Враховуючи зазначене, відповідно до
п.154.8 ст.154 ПК України Позивач як
підприємство паливно-енергетичного
комплексу та виконавець інвестиційної
програми звільняється від
оподаткування прибутку підприємства,
про що Позивачем зазначено у рядку 09 ПЗ
"Прибуток, звільнений від
оподаткування або збиток від
діяльності, прибуток від якої
звільняється від оподаткування"
податкової декларації за І квартал 2013
року.

Крім того, судом першої інстанції не
досліджено та не надано правової
оцінки тому, що у рядку 14 "Податок на
прибуток, звітний (податковий) період
(рядок 11+ рядок 12 - рядок 13)" декларації
за І квартал 2013 року ПАТ "Вінницягаз"
задекларовано від"ємне значення - -2 740 466
грн., яке виникло внаслідок понесення
Позивачем витрат на виконання
інвестиційної програми, що свідчить
про відсутність податкових зобов"язань
з податку на прибуток у звітному
періоді.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до податкового
законодавства України сума авансових
платежів розраховується із розміру
нарахованого податку на прибуток. Як
встановлено з обставин справи,
внаслідок пільги, наданої Позивачу
ст.154 ПК України у ПАТ «Вінницягаз» за
підсумками І кварталу відсутній
оподатковуваний дохід, а тому Позивач у
2013 році не є платником авансових
внесків, в тому числі і за
місцезнаходженням відокремлених
підрозділів. Суд першої інстанції
помилково не врахував у своїх
висновках вказаної обставини.

Посилання Відповідача на
задекларований дохід, з якого повинні
були сплатитись авансові внески є
безпідставними, так як такий дохід для
ПАТ «Вінницягаз» є неоподатковуваним.

Таким чином, враховуючи відсутність
оподатковуваного прибутку у І
кварталі 2013 року, у товариства
відсутній обов'язок сплачувати
авансові платежі у ІІ - ІV кварталах 2013
року. Однак, всупереч встановленим
нормам, податковим органом сформовано
податкову вимогу, якою визначено
податкове зобов'язання зі сплати
авансового внеску за травень-червень
2013 року, а тому така вимога є
протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального права, а
також враховано не всі встановлені у
справі обставини, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" до
Іллінецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про скасування податкової
вимоги, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз».

Скасувати податкову вимогу
Іллінецької об"єднаної державної
податкової інспекції (Липовецьке
відділення) від 12.07.2013 року №497-19.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Вінницягаз» судовий збір
в сумі 2580 (дві тисячі п"ятсот
вісімдесят) грн. 25 коп.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "17" лютого 2014 р. .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.