Справа № 827/3142/13-а
Суддя: Водяхін С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2014 року місто Севастополь 17
год. 42 хв. Справа
№827/3142/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

судді - Водяхіна С.А.,

секретаря - Прокопенко О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Феодосійським МВГУ МВСУ
України в Криму від 06 листопада 1998 року;

представника позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
посвідчення НОМЕР_2, ордер серії СТ №
003245, виписка від 15 січня 2014 року № 573;

представника відповідача -
Нахімовської районної державної
адміністрації м. Севастополя - в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, причин неявки або про
поважність причин неприбуття суду не
повідомив;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Нахімовської
районної державної адміністрації у м.
Севастополі про визнання
розпорядження таким, що втратило силу, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя з адміністративним
позовом до Нахімовської районної
державної адміністрації у м.
Севастополі про визнання
розпорядження Нахімовської районної
державної адміністрації м.
Севастополя від 10 вересня 1997 року № 1421
у частині надання у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0504 га
для обслуговування житлового будинку
та господарських будівель, за адресою:
АДРЕСА_1, таким, що втратило силу.

Позов обґрунтовано тим, що позивач на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом є спадкоємцем
після смерті матері ОСОБА_3 житлового
буднику з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Проте, розпорядженням Нахімовської
районної державної адміністрації
міста Севастополя від 10 вересня 1997
року № 1421 земельна ділянка площею 0,0504
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
передана у власність ОСОБА_3. ОСОБА_3
своєчасно державний акт на дану
земельну ділянку не оформила та з
моменту видачі розпорядження ніяких
дій по його оформленню не здійснила,
тобто втратила своє право на отримання
в приватну власність земельної ділянки
загальною площею 0,0504 га по АДРЕСА_1.
Таким чином, позивач фактично
позбавлений можливості реалізувати
своє право на отримання у власність
земельної ділянки, на якої розташована
нерухомість, власником якої він є.

Позивач та його представник позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, заперечень на позов не
надіслав.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, встановивши
обставини у справі, дослідивши
матеріали справи та письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом (спадкова справа
№ 42/2012 р., зареєстровано в реєстрі за №
3663) є спадкоємцем після смерті її
матері ОСОБА_3 житлового буднику з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Право власності на будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 22 лютого 2013
року у Державному реєстрі прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності.

Однак, земельна ділянка площею 0,0504 га,
розташована по АДРЕСА_1, розпорядженням
Нахімовської районної адміністрації у
м. Севастополі від 10 вересня 1997 року №
1421 передана у приватну власність
ОСОБА_3, яка раніше була власником
буднику, що розташований на цієї
земельної ділянки.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку площею 0,0504 га, що
розташована по АДРЕСА_1, ОСОБА_3
отримані не були.

Відповідно до частини першої статті 35
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України), громадяни України із земель
державної і комунальної власності
мають право набувати безоплатно у
власність або на умовах оренди
земельні ділянки для ведення
індивідуального або колективного
садівництва.

Згідно з пунктом "в" частини першої
статті 121 ЗК України, громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для ведення
садівництва - у розмірі не більше 0,12
гектара.

На підставі статті 118 ЗК України,
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до частин другої, третьої
статті 116 ЗК України набуття права на
землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться, поряд з іншим, у
разі приватизації земельних ділянок,
які перебувають у користуванні
громадян.

Відповідно до частини першої статті 120
Земельного кодексу України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Таким чином, виходячи з аналізу
зазначених норм законодавства та
враховуючи, що ОСОБА_1 є власником
буднику, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 а також той факт, що ОСОБА_3 не
зареєструвала належним чином своє
право власності на земельну ділянку,
суд приходить до висновку, що на даний
час позивач фактично позбавлений
можливості отримати безкоштовно у
приватну власність вказану земельну
ділянку, що порушує його права.

Тому позовні вимоги щодо визнання
розпорядження Нахімовської районної
державної адміністрації м. Севастополя
від 10 вересня 1997 року № 1421 таким, що
втратило чинність у частині передачі
ОСОБА_3 у приватну власність земельної
ділянки, переданої раніше для
будівництва та обслуговування
житлових будинків (присадибна ділянка),
площею 0,0504 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати розпорядження Нахімовської
районної державної адміністрації
міста Севастополя від 10 вересня
1997 року № 1421 «Про надання у приватну
власність присадибних земельних
ділянок громадянам, наданих раніше для
будівництва та обслуговування
будинків та господарських споруд»
таким, що втратило чинність, у частині
надання ОСОБА_3 у приватну власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлових будинків та
господарських споруд, площею 0,0504 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду у порядку і
строки, передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови відповідно до
частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складено 05 лютого 2014 року.

Суддя
С.А.
Водяхін