Справа № 2а/2470/1351/12
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/51874/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року у справі №2а/2470/1351/12 за позовом
державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області до державного
комунального підприємства управління
"Тепловодоканал" про виконання вимоги,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року державна фінансова
інспекція в Чернівецькій області
звернулася в суд, з урахуванням
уточнених позовних вимог, позовом до
державного комунального підприємства
управління "Тепловодоканал", в якому
просила: зобов'язати державне
комунальне підприємство управління
"Тепловодоканал" виконати вимоги від
15.02.2012 року №24-07-14-14/1311, шляхом укладення
з ТОВ "Трансспецмонтаж-БМП" договору
оренди комунального майна, а також
стягнення з останнього збитків,
завданих внаслідок безоплатного
користування майном на суму 10396.76 грн.;
донарахувати орендну плату орендарям,
з якими укладені договори оренди, з
врахуванням індексів інфляції на
загальну суму 18594,80 грн. та вжити заходи
претензійно-позовного характеру щодо
стягнення з них донарахованої орендної
плати; здійснення претензійно-позовної
роботи із громадянином ОСОБА_1 щодо
відшкодування Підприємству зайво
сплачених загальновиробничих,
адміністративних витрат та ПДВ на
загальну суму 17888.51 грн.; провести
коригування розрахунків за внесками до
державних цільових фондів на суму 2036,78
грн.; забезпечити відшкодування за
рахунок винних осіб розміру збитків
від нестачі майна, а залишок коштів,
отриманих від відшкодування збитків
перерахувати до Державного бюджету
України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами проведеної ревізії
відповідача встановлені фінансові
порушення, відповідачу направлялася
вимога про усунення виявлених ревізією
недоліків та порушень, яка є
обов'язковою до виконання, в тому
числі,щодо тих фінансових порушень, які
є предметом позову. Однак, відповідач
не забезпечив виконання вимог в
повному обсязі.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року заявлений позов задоволений
частково. Зобов'язано державне
комунальне підприємство управління
"Тепловодоканал" виконати вимоги
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області від 15.02.2012 р.
№24-07-14-14/1311 шляхом: донарахування
орендної плати орендарям, з якими
укладені договори оренди, з
врахуванням індексу інфляції на
загальну суму 18594 грн.; відкоригувати
розрахунки за внесками до державних
цільових фондів на суму 2036,78 грн.;
забезпечити у відповідності до Порядку
визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей №116
від 22.01.1996р. та Методики оцінки майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2003р. №1891,
визначення збитків від нестачі майна,
первісна вартість якого складає 17613,73
грн. та забезпечити відшкодування за
рахунок винних осіб розміру збитків
від нестачі майна у відповідності до
п. 10 Порядку визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей №116.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року постанова суду першої інстанції
скасована, позов задоволений повністю.
Зобов'язане державне комунальне
підприємство управління
"Тепловодоканал" виконати вимогу
державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області від 15.02.2012 року
№24-07-14-14/1311 шляхом: донарахування
орендної плати орендарям, з якими
укладені договори оренди, з
врахуванням індексу інфляції на
загальну суму 18594 грн.; відкоригування
розрахунків за внесками до державних
цільових фондів на суму 2036,78 грн.;
забезпечення у відповідності до
Порядку визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей №116
від 22.01.1996р. та Методики оцінки майна,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2003р. №1891,
визначення збитків від нестачі майна,
первісна вартість якого складає 17613,73
грн. та забезпечення відшкодування за
рахунок винних осіб розміру збитків
від нестачі майна у відповідності до
п. 10 Порядку визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей №116;
укладання з товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансспецмонтаж-БМП"
договору оренди комунального майна, а
також стягнення з останнього збитків,
завданих внаслідок безоплатного
користування майном на суму 10396,76 грн.,
здійснення претензійно-позовної
роботи із громадянином ОСОБА_1 щодо
відшкодування підприємству зайво
оплачених загальновиробничих,
адміністративних витрат та ПДВ на
загальну суму 17888,51 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції в частині, що
стосується його інтересів, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, та направити
справу в цій частині на новий розгляд.

В запереченнях на касаційну скаргу
державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
рішення суду апеляційної інстанції
залишити без змін як законне та
обґрунтоване.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем з 01.11.2011
року по 20.01.2012 року проведена планова
ревізія фінансово-господарської
діяльності державного комунального
підприємства управління
"Тепловодоканал" за період з 01.04.2008 р. по
завершений період 2011 року. За
результатами проведеної ревізії був
складений акт від 27.01.2012р., згідно
висновків якого встановлено ряд
порушень фінансового законодавства
ДКП Управління "Тепловодоканал".
Ревізією встановлено, що приміщення
контори автотранспортного цеху УТВК
загальною площею 470 кв.м. та приміщення
гаражів АТЦ УТВК загальною площею 242
кв.м. з вересня 2011 року
використовується ТОВ "Трансспецмонтаж
-ВМП". У акті ревізії зазначено, що
підприємством протягом вересня -
грудня 2011 року недоотримана орендна
плата з урахуванням індексів інфляції
за жовтень-листопад 2011 року на загальну
суму 41462,75 грн.; ОСОБА_1 зайво оплачені
загальновиробничі, адміністративні
витрати та ПДВ на загальну суму 17888.51
грн.; незаконно виплачена премія
працівникам на суму 5644.25 грн., як
наслідок необґрунтоване перерахування
державних цільових фондів на суму 2036.78
грн.; наявність збитків від нестачі
майна, первісна вартість якого складає
17613.73 грн.;

На підставі акту ревізії, ДФІ в
Чернівецькій області надіслано ДКП
Управлінню "Тепловодоканал" вимоги
про усунення порушень та недоліків,
які позивач виявив під час проведення
ревізії та відобразив їх в акті ревізії
від 27.01.2012р., від 15.02.2012р. №24-07-14-14/1311.У
зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог контролюючого фінансового
органу в установленому законом порядку
та строки, ДФІ в Чернівецькій області
звернулась до суду із даним позовом
щодо зобов'язання відповідача виконати
вищезазначені вимоги.

Колегія суддів зазначає, що касаційна
скарга подана ОСОБА_1 в частині
скасування постанови суду апеляційної
інстанції в частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача на здійснення
претензійно-позовної роботи із
громадянином ОСОБА_1, тому вказана
справа переглядається в межах
касаційної скарги.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача на здійснення
претензійно-позовної роботи із
громадянином ОСОБА_1 виходив з того, що
ст.1 Господарського процесуального
кодексу України суб'єктам
підприємницької діяльності не
встановлений обов'язок, а надане право
на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оскаржуваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням, тому вказана вимога
суперечить чинному законодавству.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині позовної вимоги щодо
проведення претензійно-позовної
роботи із громадянином ОСОБА_1 виходив
з того, що позивач при винесенні
вказаної вимоги діяв в межах наданих
повноважень та відповідно чинному
законодавству.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції в цій частині
виходячи з наступного.

Держфінінспекція України згідно ч.4
Указу Президента України "Про
Положення про Державну фінансову
інспекцію України" здійснює державний
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів.

Відповідно п.7 ст. 10 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Виходячи з наведеної законодавчої
норми позивач має право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,

Згідно обставин справи та касаційної
скарги сторонами не заперечуються
встановлені порушення щодо зайво
оплачених загальновиробничих,
адміністративних витрат та ПДВ ОСОБА_1
на загальну суму 17888,51 грн., який не є
платником ПДВ та виконував роботи як
фізична особа, тому не було підстав для
оплати йому загальновиробничих та
адміністративних витрат.

Враховуючи, що відповідач являється
державним комунальним підприємством
та наявності встановлених порушень
щодо використання фінансів колегія
суддів вважає обґрунтованими висновки
суду апеляційної інстанції щодо
законності вимоги позивача в частині
здійснення претензійно-позовної з
ОСОБА_1 щодо зайво оплачених
загальновиробничих, адміністративних
витрат та ПДВ, оскільки вимога в цій
частині прийнята в межах наданих
повноважень та відповідно діючому
законодавству.

Відповідно ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення в
частині законності вимоги Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області щодо ОСОБА_1, постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: