Справа № 2-а-39/09/1505
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р. Справа № 2-а-39/09/1505

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Боярський Олександр Олександрович

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
на постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 березня 2009 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа - Головне управління
державного казначейства в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та стягнення грошових
коштів, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа - Управління державного
казначейства в Одеській області про
визнання дій неправомірними та
стягнення грошових коштів.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 02 березня 2009 року позов
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа - Головне управління
державного казначейства в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та стягнення грошових
коштів - задовольнив частково.

Визнав неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради по
нарахуванню та виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення ОСОБА_4 за
2000-2005 роки виходячи із розміру 26,70 грн.,
2007 році виходячи із розміру 100,00 грн.

Стягнув з Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради на
користь ОСОБА_4 недоотриману щорічну
допомогу на оздоровлення за 2000-2005 роки
та за 2007 рік в сумі 7879,80 грн.

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 від 19.03.1993, у зв'язку з чим
користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема,
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічна допомога на оздоровлення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС другої категорії
виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Згідно із
частиною 7 статті 48 Закону розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.
Частиною 5 статті 48 Закону передбачено,
що щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення.

Згідно листа відповідача від
15.08.2007 року № 50/1418 та виписки з
банківського рахунку, ОСОБА_4 була
нарахована і виплачена щорічна
допомога на оздоровлення за 2000 рік - у
лютому 2001 року в сумі 26,70 грн., за 2001-2002
року - у липні 2003 року в сумі 26,70 грн., за
2003 рік - у грудні 2003 року в сумі 26,70 грн.,
за 2004 рік - у серпні 2004 року в сумі 26,70
грн., за 2005 рік - у червні 2005 року в сумі
26,70 грн., за 2006 рік - у липні 2006 року у
сумі 100 грн., за 2007 рік - 12 липня 2007 року у
сумі - 100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що положення ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є пріоритетними перед
постановами Кабінету Міністрів
України.

Проте, із розглядом судом першої
інстанції позовних вимог за період
2000-2006 років погодитись не можна з
огляду на наступне.

10 вересня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовною заявою про нарахування
та виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у період з 2000-2007 роки.

Відповідно до статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 100 КАС України (у
редакції чинній на час прийняття
рішення судом першої інстанції)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є

підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за

умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 про нарахування
та виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 2000-2005 року
слід відмовити.

Щодо задоволення позовних вимог за
2006-2007 роки слід зазначити наступне.

Згідно із Законами України «Про
державний бюджет» від 20.12.2005 року № 32
35-1V та від 19.12.2006 року № 489- V дію абзацу
другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого, сьомого частини 48 зупинено на
2006 та на 2007 роки в частині виплати
компенсації і допоміг у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати.

Отже, що щорічна допомога на
оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за 2006 рік нарахуванню та виплаті
відповідно до вимог ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
підлягає, у зв'язку із зупиненням на 2006
рік дії абзацу другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого
частини четвертої статті 48 в частині
виплат компенсації і допоміг у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом
України «Про державний бюджет на 2006
рік» від 20 грудня 2005 року № 3235-IV.

Разом з тим, зупинення дії абзацу
четвертого частини четвертої статті 48
передбачене пунктом 30 статті 71 Закону
України «Про державний бюджет України
н 2007 рік» від 19.12.2006 року, визнано таким,
що не відповідає Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року № 6-рп/2007.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з дати ухвалення Рішення
Конституційним Судом України,
вищевказані норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
втратили чинність, а отже, з цього часу
відновлено дію ст.48 Закону щодо виплати
у 2007 році щорічної допомоги на
оздоровлення в повному обсязі.

Із врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що відповідач діяв
неправомірно та з порушенням норм
чинного законодавства, а тому
приходить до висновку про задоволення
вимог ОСОБА_4 в частині зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату позивачу допомоги на
оздоровлення за 2007 рік у розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції постановив рішення із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку із чим
рішення суду першої підлягає
скасуванню, з постановленням нового
рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради, -
задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 березня 2009 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа - Головне управління
державного казначейства в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та стягнення грошових
коштів, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
стосовно неповного нарахування ОСОБА_4
щорічної допомоги на оздоровлення за
2007 рік.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щорічну
допомогу на оздоровлення за 2007 рік
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
п'яти мінімальних заробітних плат на
час виплати за відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя Д.В. Запорожан