Справа № 335/1029/14-а
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/1029/14-а 6-а/335/85/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльність УПФУ та спонукання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області звернувся до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя з заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльність УПФУ та спонукання
вчинити певні дії, в якому зазначив, що
04.06.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя виданий
виконавчий лист по справі № 2а-5087/11, про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя здійснити
нарахування та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01 грудня 2010
року по 30 травня 2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Відповідно до ст. 25 Закону України „
Про виконавче провадження" боржнику
була надана можливість самостійно
виконати рішення суду в строк до 05.11.2013
року.

Листом від 03.12.2013 року боржник
повідомив про неможливість виконання
рішення суду у повному обсязі у зв'язку
з відсутністю відповідних асигнувань.

Посилаючись на те, що резолютивна
частина вказаного виконавчого листа
містить необхідність виконати дії
зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок УПФУ України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя в органі Держказначейства
із подальшим списанням коштів і
погашення заборгованості перед
стягувачем, просить суд змінити спосіб
і порядок подальшого виконання
виконавчого листа № 2а-5087/11, виданого
04.06.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя.

Розглянувши заяву про зміну способу і
порядку виконання судового рішення,
суд вважає, що заява про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2011 року
позивач ОСОБА_1 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльність УПФУ та спонукання
вчинити певні дії.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2011
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснити нарахування та
виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни, ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 01.12.2010 року по
30.05.2011 року, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період. Постанова
підлягає негайному виконанню.

При цьому, в резолютивній частині
постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2011
року міститься необхідність виконати
дії зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно законами
України про державний бюджет на
відповідний рік. Управління праці та
соціального захисту населення є
бюджетною установою і вправі
здійснювати бюджетні платежі тільки за
наявності відповідного бюджетного
призначення, встановленого законом
України про державний бюджет України.

Виключно Законом України про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Управління не являється
розпорядником коштів, а фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету. У Рішенні
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
Конституційний Суд України зазначив,
що розміри соціальних виплат залежать
від соціально-економічних можливостей
держави. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.
Відповідних асигнувань управлінню не
виділено, у зв'язку з чим провести
виплату неможливо.

01.01.2013 набрав чинності Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» який встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема ст. 3
Закону передбачає, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності до норм
вищезазначеного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від
30.01.2013 року, яка визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Листом Вищого адміністративного суду
України від 13.06.2013 № 846/12/13-13 роз'яснено,
наступне. Згідно з частиною першою
статті 263 Кодексу адміністративного
судочинства України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Згідно ч.1 ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції із поданням, а особа, яка бере
участь у справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про те, що подання головного
державного відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок
подальшого виконання постанови
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльність УПФУ та спонукання
вчинити певні дії, на підставі якого
видано 04.06.2013 року виконавчий лист №
2а-5087/11, Орджонікідзевським районним
судом м. Запоріжжя, з зобов'язання на
стягнення з Управління пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року в сумі 1049 гривень 01 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.І. Рибалко