Справа № 2а-1635/10/2770
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 лютого 2014 року м. Київ
В/800/579/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Борисенко І.В.,
Кошіля В.В., Моторного О.А., Приходько
І.В., перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Гагарінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2013 року

у справі № 2а-1634/10/2770 (К/9991/14869/11 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України)

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_6

до Державної податкової інспекції у
Гагарінському районі м. Севастополя

за участю третьої особи фізичної особи
- підприємця ОСОБА_7

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у
Гагарінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
подала заяву про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2013 року в названій справі.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом ст. 2392 та
ст. 240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2013 року заявник посилається на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права, зокрема п. 13 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
04.12.2013 року у справі № 2а-2677/10/0370 (411/11/9104)
(К/800/17591/13), копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
18.12.2013 року у справі № 2а-5204/09/2370
(К/9991/4159/11), в яких, на його думку, інакше
застосовано вказані норми
матеріального права у подібних
правовідносинах, ніж в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2013 року.

Між тим, відповідно до положень ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту судових рішень Вищого
адміністративного суду України,
наведених заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, який у них
розглядався, відмінний від того, який є
у даній справі.

Приписи ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданого як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права судового рішення
Вищого адміністративного суду України,
неоднакове застосування судами норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.10.2013 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Гагарінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі у допуску справи для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.10.2013 року у справі №
2а-1634/10/2770 (К/9991/14869/11 - номер справи у
Вищому адміністративному суді
України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ПідписІ.О.
БухтіяроваСудді ПідписІ.В. Борисенко
ПідписВ.В. Кошіль ПідписО.А. Моторний
ПідписІ.В. Приходько