Справа № 872/4333/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р. справа № 1170/2а-3615/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання
Фірсіка Д.Ю.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року

у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Кіровоградський області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулася 30.10.2012 року до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Кіровоградський області про визнання
протиправним та скасування рішення.
Просила визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача №000126
від 28.09.2012 року про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу на
ФОП ОСОБА_3 у розмірі 1700 грн.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року у задоволенні даного
позову позивачу відмовлено. Свою
позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що оскільки в
приміщенні магазину господарську
діяльність здійснює тільки позивач,
беручи до уваги рекламування знижки
саме на товар ФОП ОСОБА_3, суд не приймає
позицію щодо непричетності до
розповсюдження реклами позивачем.

Не погодившись з даним рішенням
суду представник позивача (ОСОБА_4)
подав апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.
Зазначила, що постанова суду першої
інстанції прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для вирішення справи, невідповідністю
висновків, викладених у рішенні суду, а
також з порушенням норм матеріального
та процесуального права, що вплинуло на
прийняття необґрунтованого рішення.
Посилається на те, що матеріали справи
не містять доказів, які б свідчили про
причетність скаржника до розміщення
будь-якої реклами. Неправдивість
відтворення встановлених в судовому
засіданні фактів, спотворює обставини
справи. Фактично підчас розгляду
справи суд першої інстанції
досліджував не позовну заяву про
незаконні дії відповідача, а матеріали
справи про порушення законодавства про
рекламу.

В запереченні на апеляційну скаргу
представник відповідача (Інспекції з
питань захисту прав споживачів)
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін. Вважає рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим, а наведені в
апеляційній скарзі обґрунтування не
можуть слугувати підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції. Зазначив, що підставою для
розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу є
відповідний протокол про порушення
законодавства про рекламу, складений
уповноваженою особою
Держспоживінспекції України або її
територіальних органів. Протокол
складається працівниками структурного
підрозділу Держспоживінспекції
України або її територіальних органів
(на місці) встановлення ознак порушення
законодавства про рекламу. Певного
терміну протягом якого повинно бути
складено протокол, законодавством не
встановлено, але необхідно, щоб розгляд
справи не перевищував строків
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, які зазначені в ст. 250
Господарського кодексу України, тобто 6
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніше як через 1 рік з дня вчинення
порушення. Питання накладення
уповноваженими особами штрафів на
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами за порушення
законодавства про рекламу регулюється
відповідним Порядком накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу, який затверджено Постановою
КМУ від 26.05.2004 року №693. Слід розрізняти
строк розгляду протоколу (п. 10 Порядку)
та строк розгляду справи (п. 12 Порядку).
Рішення відповідача щодо порушення
законодавства про рекламу було
прийняте 29.09.2012 року, тобто через 4 дні
після того як 25.09.2012 року відбулося
засідання комісії стосовно справи про
порушення законодавства про рекламу.
ОСОБА_3 несвоєчасно подала документи,
які від неї вимагались, отже до неї було
застосовано штраф у розмірі 1700грн. В
ході проведення перевірки, на фасаді
будівельного магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
було виявлено плакат із зазначенням
слова «Акція» та зазначенням акційного
товару, який пропонувався споживачу на
акційних умовах, а саме зазначалось про
знижку на товар, проте на такому
плакаті не було зазначено дату початку
та закінчення дії акції, чим порушено
вимогу ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про рекламу».
Виявлений під час перевірки
інформаційний плакат із зазначення
акційного товару є рекламою, що
кореспондується з ст. 9 ЗУ «Про
рекламу». В силу ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про
рекламу» за неподання або подання
завідомо недостовірної інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами,
накладається штраф у розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

В судовому засіданні представник
позивача просив апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати. Суду пояснив, що
позивач не має відношення до
замовлення, виготовлення,
розповсюдження та розміщення вивіски
«Акція: унітаз-компакт Корал-нью 648,36
(стара ціна) 558 (нова ціна)», що виявлено
інспекцією на фасаді будівельного
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1,
тому задовольнити вимоги інспекції
щодо надання інформації щодо вартості
реклами було неможливо.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про день та час
судового засідання повідомлений
належним чином.

Вислухавши представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач на момент
перевірки орендував для здійснення
своєї підприємницької діяльності
нежитлове приміщення площею 568кв.м., що
являє собою будівельний магазин, в
якому позивач здійснює діяльність.
Інші підприємці у вказаному магазині
підприємницьку діяльність не
здійснюють. ОСОБА_3 на виклик Інспекції
з питань захисту прав споживачів для
розгляду матеріалів справи про
порушення законодавства про рекламу не
з'явилася, витребуваних документів не
надала, однак направила письмове
пояснення, в якому зазначила, що
Інспекція не дотрималася порядку
проведення перевірки. Таким чином
28.09.2012 року прийняте рішення №000126 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу (а.с.7).

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми ЗУ «Про рекламу», Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу,
затвердженого Постановою КМУ від 26.05.2004
року № 693.

Колегія суддів апеляційної інстанції
відмовляючи в задоволенні апеляційної
скарги виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про рекламу»
№270/96-ВР, реклама про знижку цін на
продукцію, про розпродаж повинна
містити відомості про місце, дату
початку і закінчення знижки цін на
продукцію, розпродаж, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про рекламу»
встановлено, що контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу здійснюють у межах своїх
повноважень: спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів - щодо
захисту прав споживачів реклами.

В силу абз.2 ч.2 ст.26 вказаного
закону, органи державної влади
зобов'язані повідомляти рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами про розгляд справ про
порушення ними законодавства про
рекламу не пізніш як за три дні до
такого розгляду, а у невідкладних
випадках - не пізніш як за один день.

Статтею 1 Закону «Про рекламу»
встановлено, що реклама - інформація
про особу чи товар, розповсюджена в
будь-якій формі та в будь-який спосіб і
призначена до сформувати або
підтримати обізнаність споживачів
реклами та їх інтерес щодо таких особи
чи товару.

З матеріалів справи вбачається,
що згідно рішення № 000126 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 28.09.2012 року, до ФОП ОСОБА_3
застосовано штраф у розмірі 1700грн. «за
ненадання інформації про вартість
розміщеної з порушеннями реклами
«Акція: унітаз-компакт Корал-нью 648,36
(стара ціна) 558 (нова ціна)» (а.с. 7 - ). У
вказаному Рішенні Інспекції зазначено,
що вказана реклама здійснена без
зазначення дати початку і закінчення
знижки цін на продукцію, чим порушено ч.
5 ст. 8 ЗУ «Про рекламу» від 03.07.1996 року
та не надано до Інспекції інформацію
про вартість розповсюдженої реклами,
чим порушено вимоги ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про
рекламу». Позивача про повторний
розгляд справи було завчасно
повідомлено листом від 17.09.2012 року, який
позивач отримав 20.09.2012 року. За таких
обставин, позивач безпідставно
зазначає, що справу було розглянуто
Інспекцією без повідомлена позивача.

Відповідно до п. 19 Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу, який
затверджено Постановою КМУ від 26.05.2004
року №693, Рішення про накладення штрафу
може бути оскаржене в установленому
порядку.

Згідно пп. 23 п. 6 Положення «Про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів», яке
затверджено Указом Президента України
від 13.04.2011 року №465/2011:
Держспоживінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
скасовувати розпорядчі документи
своїх територіальних органів (припис,
розпорядження, рішення про
застосування
адміністративно-господарських
стягнень). За результатами перегляду
справи щодо порушення законодавства
про рекламу Держспоживінспекція
України має право прийняти одне з таких
рішень: залишити рішення без змін;
скасувати рішення і подати справу на
повторний розгляд, скасувати рішення
та припинити провадження у справі,
прийняти нове рішення.

Отже чинне законодавство у випадку
скасування Держспоживінспекція
України рішення свого територіального
органу передбачає направлення справи
на новий розгляд.

Питання накладення уповноваженими
особами штрафів на рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами за порушення законодавства про
рекламу регулюється відповідним
Порядком накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
який затверджено Постановою КМУ від
26.05.2004 року №693. Колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що слід
розрізняти строк розгляду протоколу (п.
10 Порядку) та строк розгляду справи (п. 12
Порядку). Рішення відповідача щодо
порушення законодавства про рекламу
було прийняте 29.09.2012 року, тобто через 4
дні після того як 25.09.2012 року відбулося
засідання комісії стосовно справи про
порушення законодавства про рекламу
(новий розгляд).

ФОП ОСОБА_3 несвоєчасно подала
документи, на вимогу Інспекції, отже до
неї було правомірно застосовано штраф
у розмірі 1700грн.

Таким чином суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
права та процесуального права, а повно
та всебічно дослідив обставини справи,
дав їм відповідну правову оцінку,
правильно встановив характер спірних
правовідносин і для їх вирішення
правильно застосував норми
матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200,
205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградський області
про визнання протиправним та
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212, ч.5
ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2013
року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак