Справа № 819/3467/13-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3467/13-a

"29" січня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача: Онофрійчук І.І.

представника відповідача: Климчук В.І.;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Шумському районі Тернопільської
області

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Шумський
"Райагрохім"

про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулось
управління Пенсійного фонду України в
Шумському районі Тернопільської
області з адміністративним до
товариства з додатковою
відповідальністю "Шумський
"Райагрохім" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій призначених на пільгових умовах
відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
період з 01.06.2013 по 25.11.2013 в розмірі 11987,29
гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надала пояснення
аналогічні викладеним в позовній заяві
та додаткових письмових поясненнях до
адміністративного позову, просила
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
тих підстав, що пільгова пенсія
працівникам відповідача була
призначена відповідно до п. "в" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а отже відповідач не
повинен покривати такі фактичні
витрати, просив в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
працювали у відповідача на посаді
тракториста - машиніста в сільському
господарстві, відповідно до п.п. «в» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» було призначено
пільгові пенсії, фактичні витрати з
виплати і доставки яких за період з
01.06.2013 по 25.11.2013 становлять 11987,29 гривень,
що підтверджується розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які були направлені
позивачем на адресу відповідача та
отримані останнім, та розрахунком
заборгованості.

Згідно ст. 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Пенсійний фонд є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.

Підприємства та організації, на яких
працівники вийшли на пенсію призначену
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі Закон
України) на пільгових умовах, з коштів
призначених на оплату праці, згідно з ч.
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі Закон №
1058-ІУ) та п.6.1. «Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1 (далі Інструкція), зобов'язані
відшкодувати органу Пенсійного Фонду
плату, що покриває сто процентів витрат
на оплату і доставку пільгових пенсій.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділом
доходів органу Пенсійного фонду
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (форма
Розрахунку затверджена постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1) складених відповідно до п. 6.4.
вищезазначеної Інструкції,
надсилаються платникам до 20 січня
поточного року, а протягом 10 днів
повідомлення з новопризначених пенсій
та повинні бути ними оплачені
щомісячно до 25 числа.

Згідно з п. 7.5 ст. 7 Інструкції,
несвоєчасно перераховані суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій вважаються боргом
(недоїмкою).

Згідно п.1 ст. 2 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору до
Пенсійного фонду України, яким є
товариство з додатковою
відповідальністю "Шумський
"Райагрохім" об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п. «б»- «з»ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

У відповідності з вимогами ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» органи
Пенсійного фонду України мають право
звертатись до суду з позовом про
стягнення недоїмки.

Згідно вимог ст. ст. 69, 70 КАС України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких окружний
адміністративний суд у визначеному
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення спору. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Разом з тим, суд не погоджується з
доводами позивача наведеними в
позовній заяві та наданих
представником позивача поясненнях
щодо вимог про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій призначених на пільгових умовах
зазначеним вище громадянам виходячи з
наступних міркувань.

Пільгова пенсія зазначеним особам була
призначена відповідно до п. "в" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", згідно якої на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
зокрема, трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Та обставина, що фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" є об'єктом
оподаткування збором на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (поряд із іншими виплатами
на користь найманих працівників) не
відносить зазначені витрати до кола
загальнообов'язкових платежів.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону № 1058-ІV зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 15 розділу XV
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом, закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Частину другу статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", яка
передбачала, що підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів "б" - "з" цієї
статті до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, в розмірі 50 процентів по
пенсіях, призначених у 1991 році, 60
процентів - у 1992 році, 70 процентів - у 1993
році, 80 процентів - у 1994 році, 90
процентів - у 1995 році, 100 процентів - з 1996
року було виключено відповідно до
Закону України від 17 лютого 2000 року №
1461-ІП "Про внесення змін до деяких
законів України".

В момент прийняття Закону № 1058-ІУ Закон
України "Про пенсійне забезпечення" не
передбачав обов'язку відшкодування
підприємствами виплачених працівникам
відповідача пільгових пенсій на
підставі статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", що позбавляє
загальне відшкодування пільгових
пенсій статусу загальнообов'язкового
платежу.

Абзацом п'ятим підпункту 1 пункту 2
розділу XV Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІУ визначено, що виплата пенсій
особам, які були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до п.п. "в" - "є" та
"ж" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" здійснювалась
до 01.01.2005 року за рахунок, коштів
Пенсійного Фонду, а з 01.01.2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Згідно із пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997 №
400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Отже, зазначеною нормою абзацу
четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу
XV «Прикінцеві положення» Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV прямо
визначено обов'язок відповідача
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списками №1, №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Винятком із даного правила є порядок
покриття витрат на виплату та доставку
пенсій особам, пенсії яким призначені,
зокрема, відповідно до п. "в" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", оскільки за змістом
абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2005 року за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду України та
Державного бюджету України відповідно.

Однак, особливості пенсійного
забезпечення зазначених осіб
зумовлюють відповідні особливості
порядку покриття витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій.

При цьому, аналіз пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV дає підстави стверджувати, що
порядок, за якого витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року за рахунок коштів Державного
бюджету України, стосується витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі п. "в"
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки пенсія таким
особам призначається, за умови роботи
на посаді тракториста - машиніста у
сільському господарстві.

Таким чином, на думку суду не вноситься
плата за фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, пенсія яким
була призначена відповідно до п. "в" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", в зв'язку з чим в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі не
підтверджені належними та допустимими
доказами, є необґрунтованими,
спростовані відповідачем, а тому не
підлягають до задоволення, в зв'язку з
чим в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Шумському районі
Тернопільської області до товариства з
додатковою відповідальністю "Шумський
"Райагрохім" про стягнення
заборгованості з фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, за період з 01.06.2013
по 25.11.2013 в сумі 11987,29 гривень -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

В повному обсязі постанова складена та
підписана 03.02.2014

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.