Справа № 801/796/14
Суддя: Сидоренко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 року (16:55) Справа №801/796/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Сидоренка Д.В., при
секретарі Леоновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі АР Крим

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 340,00 грн. заборгованості,

Обставини справи: Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 340,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги ґрунтуються на
Законі України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» та
мотивовані тим, що відповідачем не
сплачується у встановлені
законодавством строки сума фінансових
санкцій, нарахованих у зв'язку із
неподанням звітності за 2011 та 2012 роки.

Позивач явку свого представника в
судове засідання 13.02.2014 року не
забезпечив, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності та
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, про
час, дату та місце його проведення
повідомлений належним чином - шляхом
направлення на його адресу судової
повістки. Однак, документи повернулись
до суду з відміткою УДППЗ «Укрпошта»:
«за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає,
що відповідача належним чином
повідомлено про дату, час та місце
судового розгляду.

Приймаючи до уваги належне
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі, приймаючи до уваги достатність
доказів для прийняття повного та
обґрунтованого рішення, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 25.06.2004 року, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ серії
АД№120271 від 27.12.2013 року.

Відповідач взятий на облік в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим як
платник єдиного внеску за №11-8202.

Рішенням Управління Пенсійного
фонду України в Джанкойському районі
АР Крим №1199 від 19.04.2013 року на підставі
пункту 4 частини 11 статті 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані
штрафні санкції в загальній сумі 340,00
грн. за неподання звітності за
встановленою формою, у тому числі 170,00
грн. за не подання звітності за 2011 рік
та 170,00 грн. за неподання звітності за 2012
рік.

Рішення було направлено на адресу
відповідача рекомендованим листом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Керуючись принципом законності, суд
при вирішенні справи вважає за
необхідне застосовувати правові норми,
чинні на момент виникнення спірних
правовідносин.

Спеціальним Законом, що визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є Закон
України № 2464-VI від 08.07.2010 «Про
збір та облік єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464), який набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464
(зараз і далі по тексту в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із статтею 4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, зокрема ті,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 2 статті 6 Закону №2464 було
передбачено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики.

Пунктом 4 частини 11 статті 25
Закону № 2464 передбачалось, що
територіальний орган Пенсійного фонду
застосовує до платника єдиного внеску
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно з частиною 14 статті 25
Закону №2464 про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених цим
Законом, посадова особа
територіального органу Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, приймає
рішення, яке протягом трьох робочих
днів надсилається платнику єдиного
внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим
Законом, підлягають сплаті платником
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів після надходження відповідного
рішення. Зазначені суми зараховуються
на рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
зарахування єдиного внеску. При цьому
платник у зазначений строк має право
оскаржити таке рішення до органу
Пенсійного фонду вищого рівня або до
суду з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
територіального органу Пенсійного
фонду, яким прийнято це рішення.

Під час розгляду справи судом не
встановлено обставин щодо оскарження
відповідачем рішення №1199 від 19.04.2013
року, а також доказів сплати визначеної
у рішенні суми штрафних санкцій.

Що стосується наявності повноважень
Управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим для
стягнення з відповідача вказаної суми
заборгованості, то суд зазначає
наступне.

У зв'язку із проведенням
адміністративної реформи Законами
України № 404-VІІ від 04.07.2013 року та №
406-VІІ від 04.07.2013 року, що набрали
чинності з 11.08.2013 року, внесені зміни до
Податкового кодексу України та до
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» в
частині адміністрування єдиного
внеску.

Названими нормативно-правовими актами
обов'язки щодо обліку платників
єдиного внеску, стягнення своєчасно не
нарахованих та не сплачених сум
єдиного внеску покладено на органи
доходів і зборів.

Проте, у пункті 3 Прикінцевих положень
Закону України №406-VII від 04.07.2013 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
зроблено зауваження про те, що органи
Пенсійного фонду України продовжують
адмініструвати єдиний внесок у частині
завершення процедур такого
адміністрування.

Отже, враховуючи, що штрафні санкції за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності з єдиного внеску застосовані
до відповідача органом Пенсійного
фонду, то завершено процедуру
адміністрування єдиного внеску також
має бути органом Пенсійного фонду.

Підсумовуючи встановлені під час
розгляду справи обставини, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулось
13.02.2014 року оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України
постанова оформлена та підписана 17.02.2014
року.

Керуючись ст. ст. 160-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2.Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим
заборгованість у розмірі 340,00 грн., яка
підлягає перерахуванню на р/р№0102
в ГУ ДКСУ в АР Крим, м. Сімферополь, МФО
824026, .

У разі неподання апеляційної
скарги, постанова набирає законної
сили через 10 днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сидоренко Д.В.