Справа № 629/5334/13-а
Суддя: Дегтярчук М. О.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/5334/13-а
номер провадження 2-а/629/4/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківській області
у складі: головуючої судді - Дегтярчук
М.О., за участю секретаря судового
засідання - Левицької Д.С., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Лозова Харківської області у
залі суду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Орільської селищної
ради Лозівського району Харківської
області, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання рішення виконкому Орільської
селищної ради Лозівського району
Харківської області незаконним,-

в с т
а н о в и в :

Представник позивача 06 грудня 2013 року
звернувся до суду з позовом, в якому
просить суд визнати незаконним рішення
виконкому Орільської селищної ради
Лозівського району Харківської
області від 30 серпня 2013 року,
посилаючись на те,що
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала в
соціальній сфері в Орільському
дитячому садку. У грудня 1990 року вийшла
на пенсію. 19 грудня 2001 року рішенням
виконкому Орільської селищної за №294,
на підставі Указу Президента України
від 28 червня 1999 року №765/99 «Про
додаткові заходи щодо задоволення
потреб громадян в земельних
ділянках»,що передбачає виділення
ділянок землі працівникам соціальної
сфери їй була виділена ділянка землі
площею 1га, розташованої на території
Орільської селищної ради для ведення
особистого господарства. 30 серпня 2002
року рішенням виконкому Орільської
селищної ради за №222 земельна ділянка,
яка раніше була виділена ОСОБА_1,
передана на постійне користування
сторонній особі громадянці ОСОБА_2
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про відмову
від користування виділеної земельної
площі на користь ОСОБА_2, написаної від
її імені рукою її чоловіка -ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Про те,що
вищевказана земельна ділянка передана
сторонній особі, ОСОБА_1 дізналася лише
08 листопада 2013 року. В своєму позові
ОСОБА_1 зазначила,що вона ніяких заяв
про відмову від виділеної їй земельної
ділянки площею 1га,яка розташована на
території Орільської селищної ради
Лозівського району Харківської
області на користь сторонньої особи
вона нікому і ніколи не писала і заяву
свого покійного чоловіка від її імені
про відмову від виділеної земельної
ділянки уперше побачила 13 листопада2013
року. В зв»язку з вищевикладеним
представник позивача звернувся до суду
з позовом та просить відновити термін
подання адміністративного позову про
визнання незаконним рішення виконкому
Орільської селищної ради Лозівського
району Харківської області від 30
серпня 2013 року за №222; визнати
незаконним рішення виконкому
Орільської селищної ради Лозівського
району Харківської області від 30
серпня 2013 року за № 222 « Про виділення
земельної ділянки площею 1га на
постійне користування для ведення
підсобного господарства гр..ОСОБА_2 на
ділянці земельної площі,яка раніше 19
грудня 2001 року рішенням виконкому
Орільської селищної ради за № 294 була
виділена гр.. ОСОБА_1»; зобов»язати
Орільську селищну раду офіційно
письмово повідомити Лозівський
районний відділ земельних ресурсів в
Харківській області про призупинення
оформлення Державного акту ділянки
землі 1 га,на ім.»я ОСОБА_4,яка 30 серпня
2002 року була передана на постійне
користування гр.ОСОБА_2, на земельній
ділянці, яка раніше 19 грудня 2001 року
рішення Орільської селищної ради за №
294 була передана гр.. ОСОБА_1

Також, представник позивача до
позовної надав заяву про поновлення
строку подачі адміністративного
позову, про визнання незаконним
рішення виконкому Орільської
селищної ради Лозівського району
Харківської області від 30 серпня 2013
року за № 222 (а.с.32-34).

03.02.2014 року через канцелярію суду
представник позивача надав уточнену
позовну заяву, в якій просить визнати
незаконним рішення виконкому
Орільської селищної ради Лозівського
району Харківської області від 30
серпня 2002 року за № 222; зобов»язати
Орільську селищну раду вчинити певні
дії; відновити термін подання
адміністративного позову про визнання
незаконним рішення Орільської
селищної ради Лозівського району
Харківської області від 30 серпня 2002
року за № 222(а.с.81-84).

В судове засідання представник
позивача не з»явився, в уточнені
позовній заяві прохав справу
розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
зазначила, що позивач безпідставно
вказує на те,що заява про відмову від
користування земельною ділянкою,
написана її покійним чоловіком, без
пред»явлення на це відповідних
доказів, які б підтверджували даний
факт. Щодо твердження позивача про те,
що вона лише 8листопада 2013 року
дізналася про передачу земельної
ділянки ОСОБА_2,представник
відповідача зазначив,що відповідно до
ст.50 Земельного кодексу Української
РСР від 15.03.1991 року, який діяв на той час,
а зараз втратив чинність, громадяни
Української РСР,які виявили бажання
вести селянське(фермерське)
господарство,що ґрунтується переважно
на особистій праці та праці членів їх
сімей,надаються за бажанням та
відповідно до Закону України «Про
особисте селянське господарство» від
15 травня 2003 року №742-1V(зі змінами)
особисте селянське господарство - це
господарська діяльність,яка
проводиться без створення юридичної
особи фізичною особою індивідуально
або особами,які перебувають у сімейних
чи родинних відносинах і спільно
проживають,з метою задоволення
особистих потреб шляхом
виробництва,переробки і споживання
сільськогосподарської продукції,
реалізації її надлишків та надання
послуг з використанням майна
особистого селянського
господарства,тому в зв»язку з вище
наведеного можна дійти висновку,що
земельна ділянка не оброблялася
ОСОБА_1 та членами її сім»ї до 08.11.2013
року,хоча вона вважала,що є законним
користувачем земельної ділянки.
Представник відповідача прохав в
позові відмовити, а позовні вимоги
вважати безпідставними та не
обґрунтованими.

Третя особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилася, надала заяву, в
якій прохає справу розглядати за її
відсутності, проти задоволення
позовних вимог заперечує.

В судовому засіданні 28.01.2014 року
третя особа пояснила, що дійсно з
ОСОБА_1 вони родичі. Вона є рідною
племінницею її покійного чоловіка. Що
стосується передачі земельної ділянки,
то ОСОБА_2 пояснила,що позивачка сама
ініціювала в 2002 році це
питання,запропонувала їй передати для
господарських потреб виділену їй
земельну ділянку,на що та погодилася.
ОСОБА_1 власноручно написала заяву про
передачу їй земельної ділянки, а не її
покійний чоловік,як вона стверджує в
позові. За весь цей час з 2002 року по
сьогоднішній день вона добросовісно
користується земельною
ділянкою,обробляє її, своєчасно
сплачує податок. Однак в силу поганого
стану здоров»я, необізнаності,вона до
цих пір юридично документи на право
власності не оформила.

Перевіривши матеріали позовної
заяви, суд вважає за необхідне залишити
вказану позовну заяву без розгляду з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС
України,кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом
звернутися до адміністративного
суду,якщо вважає,що рішенням,дією чи
бездіяльністю суб»єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
чи інтереси.

Частиною 1 ст. 99 КАС України
регламентовано,що адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Нормами ч.3 ст.99 КАС України
передбачено,що для захисту прав,свобод
та інтересів особи цим Кодексом та
іншими законами можуть
встановлюватися строки для звернення
до адміністративного суду,які, якщо не
встановлено інше,обчислюються з
дня,коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав,свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
відповідно до рішення виконавчого
комітету Орільської селищної ради
Лозівського району Харківської
області від 19.12.2001 року № 294 ОСОБА_1 було
виділено у постійне користування
земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
площею 1,0га.на полі - контур №10 (а.с.10_14).
25.02.2002 року від імені позивача подано
до Орільської селищної ради заяву про
відмову від наданої земельної ділянки
на користь племінниці ОСОБА_2( а.с.11).
Рішенням виконавчого комітету
Орільської селищної ради Харківської
області Лозівського району
Харківської області від 30.08.2002 року
спірна земельна ділянка площею 1,0га
була виділена ОСОБА_2 для ведення
особистого підсобного господарства на
місце земельної ділянки гр. ОСОБА_1 на
підставі власноручної заяви (а.с.12).

Згідно витягу з протоколу №09
засідання виконавчого комітету
Орільської селищної ради Лозівського
району Харківської області від 30.08.2002
року вбачається,що рішенням № 222
вирішено на підставі поданої заяви гр.
ОСОБА_1, прийняти її відмову від
користування виділеною їй на підставі
рішення виконкому №294 від 19.12.2001 р.
земельною ділянкою для ведення
особистого селянського господарства
площею 1га(а.с.13).

В своєму позові позивачка вказує на
те,що їй стало відомо про передачу
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0га
для ведення особистого селянського
господарства їй не належить тільки з
08.11.2013 року. Проте,як пояснила в
судовому засіданні ОСОБА_2, позивачка
достовірно знала, що спірна земельна
ділянка знаходиться у її користуванні.
Також, пояснила, що покійний чоловік
позивачки доводився їй дядьком, вони
мали добрі родинні стосунки. З урожаю
вона постійно надавала їм зерно,
оскільки вони вели підсобне
господарство. Крім того, зазначила, що
саме позивачка зі своїм покійним
чоловіком запропонували їй дану
земельну ділянку, оскільки вони кожен
рік оформлювали субсидію по наданню
пільг на оплату послуг з
електроенергії та газопостачання і
якщо в їхньому користуванні
знаходиться земельна ділянка, то
пільг вони не будуть отримувати. Також
зазначила,що на протязі цього часу
вона самостійно сплачувала земельний
податок на спірну земельну ділянку, про
що також свідчить довідка надана
Лозівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області від 17.02.2014 року,з
якої вбачається,що нарахування
земельного податку гр. ОСОБА_2 в 2002 -2010р.
проводилося відповідно до Закону
України «Про плату за землю» № 2535-Х11
від 03.07.1992р. Нараховані суми були
сплачені нею в повному обсязі.(а.с.95).

Також, факт того,що ОСОБА_1 була
обізнана про те,що земельна ділянка
передана ОСОБА_2підтверджується
довідкою,виданою Орільською селищною
радою Лозівського району Харківської
області з якої вбачається,що в період з
30.08.2002 року по теперішній час гр.ОСОБА_1
надавалась довідка про наявність у
громадян земельних ділянок,наданих їх
для ведення особистого селянського
господарства, городництва, сінокосіння
і випасання худоби, земельної
частки(паю) та інших для подання до
управління праці та соціального
захисту населення для визначення
доходу при призначенні всіх видів
соціальної допомоги, де зазначалось
про відсутність у
володінні(користуванні) земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства( а.с.94).

Суд ставить під сумнів твердження
ОСОБА_1 про те,що їй стало відомо про
порушення її законного права на
володіння, користування земельною
ділянкою тільки 08.11.2013 року,оскільки
воно спростовується вище викладеними
доказами,наданими представником
відповідача та добутими в ході
судового засідання.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд
не вбачає підстав для поновлення
строку та задоволення позову ОСОБА_1,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів про те,що їй не було відомо про
передачу земельної ділянки,яка
знаходиться у користуванні іншої
особи.

Крім того,суд зазначає,що в період 2002
року дані правовідносини
регулювалися Цивільного Кодексу
України. Згідно ст.257 ЦК України в
редакції 1963 року позовна давність була
встановлена терміном три роки. З 2005
року дані правовідносини регулюються
Кодексом адміністративного
судочинства України та відповідно до
норм ч.2 ст.99 КАС України для звернення
до суду за захистом прав,свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк,який,якщо не
встановлено інше,обчислюється з дня
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх
прав,свобод чи інтересів.

У період з 2002року по 2005 року позивачка
не зверталася до суду з позовними
вимогами на відновлення її права на
користування земельної ділянки,а
звернулася лише 06.12.2013 року, проте
жодних доказів на підтвердження
того,що її права порушені суду не
надала,як не довела поважність
пропуску строку звернення з
адміністративним позовом

Відповідно до ст. 155 ч.1 п.9 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду,якщо позовну заяву
подано з порушенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Вимогами ч.2 ст.100 КАС України
передбачено, що позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження по адміністративній
справі без проведення судового
засідання, так і в ході судового
провадження чи судового розгляду
справи.

Відповідно до ст.7 Закону України «
Про судовий збір», при поверненні заяви
або скарги, відмові у відкритті
провадження у справі, залишенні заяви
або скарги без розгляду, закритті
провадження у справі, сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду.

Керуючись положенням ст.ст.99, 100, 155 ч.2
п.9, 165,167 КАС України,

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Орільської
селищної ради Лозівського району
Харківської області, третя особа:
ОСОБА_2 про визнання рішення виконкому
Орільської селищної ради Лозівського
району Харківської області незаконним
- залишити без розгляду.

Зобов»язати Лозівське управління
Державної казначейської служби
України Харківської області повернути
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у
розмірі 114(сто чотирнадцять)гривень
70копійок сплачений ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, за квитанцією № ПН182 від 04
грудня 2013 року у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Роз'яснити позивачу його право на
повторне звернення до суду після
усунення умов, що були підставою для
залишення його вимог без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Лозівський міськрайонний суд шляхом
подачі в 5-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
М.О.Дегтярчук