Справа № 817/23/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/23/14

17 лютого 2014 року 11год. 03хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Симонюк О.А.

відповідача: представник Ситай М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Дочірнє підприємство
"Західно-Українське монтажне
управління" Відкритого акціонерного
товариства "Південтеплоенергомонтаж"
до Кузнецовська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
«Західно-Українське монтажне
управління» Відкритого акціонерного
товариства «Південтеплоенергомонтаж»
(далі - ДП «Західно -Українське монтажне
управління») звернулося з позовом до
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25 жовтня 2013 року
№ та №.

Позовні вимоги полягають у наступному.
За результатами позапланової виїзної
перевірки ДП «Західно -Українське
монтажне управління» з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на
прибуток за період з 01.07.2010 року по
31.03.2011 року та податку на додану
вартість за період з 01.09.2010 року по
31.03.2011 року при проведенні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«Експерт Зварювання» Кузнецовською
ОДПІ складено Акт №139/22/00121347 від 17.10.2013
року та прийняті:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 25 жовтня 2013 року, яким
донараховано податкові зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на суму 8888,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2222,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення
№ від 25 жовтня 2013 року, яким
донараховано податкові зобов'язання з
податку на додану вартість по
вироблених в Україні товарах (роботах,
послугах) на суму 7110,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1777,50 грн.

Позивач вважає помилковими висновки
відповідача щодо завищення ДП
«Західно- Українське монтажне
управління» витрат за рахунок
включення до їх складу коштів,
сплачених ТОВ «Експерт Зварювання» за
отриманий товар, та, як наслідок,
зменшення зобов'язань з податку на
прибуток підприємств на суму 8888,00 грн.
та заниження зобов'язань з податку на
додану вартість на суму 7110,00 грн.
Зазначає, що господарські
взаємовідносини з ТОВ «Експерт
Зварювання» мали реальний характер та
підтверджуються належними первинними
документами. Факт придбання товару
(дроту обмідненого) підтверджується
видатковою і податковою накладною та
банківськими виписками. Вважає, що
відсутність у ТОВ «Експерт Зварювання»
фізичних, технічних та технологічних
можливостей не можуть бути доказом
нездатності контрагента виконати
взяті на себе зобов'язання.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
адміністративному позові. Просив суд
визнати протиправними та скасувати
спірні податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача позов не
визнав, подав письмові заперечення у
справі та, зокрема, пояснив таке. За
результатами позапланової виїзної
перевірки ДП «Західно -Українське
монтажне управління» складено Акт
№139/22/00121347 від 17.10.2013 року та виявлено
порушення п.5.1., п.п.5.2.1., п.5.2, п.п.5.3.9, п.5.3,
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», а також
порушення п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5, п. 7.4.
ст..7 Закону України «Про податок на
додану вартість», внаслідок чого
позивач завищив свої витрати по
взаємовідносинах з ТОВ «Експерт
Зварювання» та зменшив свої
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств.

Підставою для висновків щодо
нікчемності угоди з ТОВ «Експерт
Зварювання» Кузнецовська ОДПІ вважає
факт відсутності посадових осіб за
податковою адресою: м.Київ, вул. Леся
Курбаса, 2-Б, що стверджується актом ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м.Києві 29.07.2013 року №363/22-20. На дату
складання акту перевірки ТОВ «Експерт
Зварювання» та його посадових осіб не
встановлено. Стан відповідно до
реєстраційної інформації по платнику -
0. Відтак, у діях посадових осіб ТОВ
«Експерт Зварювання» вбачається
умисел на проведення безтоварних
операцій, спрямованих на надання
податкової вигоди для третіх осіб та
ухилення від сплати податків. А тому
видаткові та податкові накладні ТОВ
«Експерт Зварювання» не можуть бути
достатньою підставою для формування ДП
«Західно -Українське монтажне
управління» валових витрат та
податкового кредиту. Вказані обставини
є достатніми для визнання
господарсько-правових взаємовідносин
позивача з ТОВ «Експерт Зварювання»
фіктивними правочинами та такими, що
вчинено без наміру створення правових
наслідків. За наведених підстав просив
у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи докази в їх сукупності, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення
повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ДП
«Західно-Українське монтажне
управління» зареєстровано виконавчим
комітетом Кузнецовської міської ради
від 12.05.1998 року, перебуває на обліку як
платник податків у Кузнецовській ОДПІ
з 12.05.1998 року за № 16, зареєстроване
платником ПДВ, про що видано Свідоцтво
від 01.07.1997 року ( а.с.10-13).

За результатами позапланової виїзної
перевірки ДП «Західно-Українське
монтажне управління» з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на
прибуток за період з 01.07.2010 року по
31.03.2011 року та податку на додану
вартість за період з 01.09.2010 року по
31.03.2011 року при проведенні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«Експерт Зварювання» Кузнецовською
ОДПІ складено Акт №139/22/00121347 від 17.10.2013
року (а.с.16-29) та виявлені наступні
порушення:

- п. 5.1., п.п. 5.2.1., п. 5.2, гі.п. 5.3.9, п 5.3,
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р.
№334/94-ВР, із змінами та доповненнями
(далі - Закону №334/94-ВР), внаслідок чого
позивач зменшив свої зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 8888,00 грн. за ІІІ квартал 2010 року;

- п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5, п. 7.4. ст..7
Закону України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, із
змінами та доповненнями (далі - Закону
№ №168/97-ВР), внаслідок чого позивач
занизив податок на додану вартість на
суму 7110, 00 грн. за вересень 2010 року.

За наслідками перевірки Кузнецовською
ОДПІ прийняті:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 25 жовтня 2013 року, яким
донараховано податкові зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на суму 8888,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2222,00 грн.
(а.с.15):

- податкове повідомлення-рішення
№ від 25 жовтня 2013 року, яким
донараховано податкові зобов'язання з
податку на додану вартість по
вироблених в Україні товарах (роботах,
послугах) на суму 7110,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1777,50 грн.
(а.с.14).

В основу зазначених рішень покладені
висновки відповідача щодо завищення ДП
«Західно- Українське монтажне
управління» витрат за рахунок
включення до їх складу коштів,
сплачених ТОВ «Експерт Зварювання» за
отриманий товар, та, як наслідок,
зменшення зобов'язань з податку на
прибуток підприємств на суму 8888,00 грн.
та заниження власних зобов'язань з
податку на додану вартість на суму 7110,00
грн.

Однак, такі висновки органу державної
податкової служби суд вважає
безпідставними та такими, що
ґрунтуються не на нормах закону та
фактичних обставинах здійснення
господарських операцій, а на
припущеннях відповідача.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону
№ 334/94-ВР господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону №
334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 Закону № 334/94-ВР
визначено, що до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В підпункті 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
№ 334/94-ВР вказано, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону
№168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону №168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№168/97-ВР встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті
7 Закону №168/97-ВР підставою для
нарахування податкового кредиту є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

З огляду на наведені положення Закону
№168/97-ВР, Закону №334/94-ВР для отримання
права на формування податкового
кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг), та
права на віднесення витрат по його
придбанню до складу валових витрат
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від 16
липня 1999 року №996-XIV, із змінами та
доповненнями, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України та доводів
Кузнецовської ОДПІ, викладених в акті
перевірки, судом при розгляді справи
підлягали з'ясуванню обставини щодо
реального здійснення господарських
операцій з ТОВ «Експерт Зварювання».

У судовому засіданні на підтвердження
правомірності віднесення сум до
валових витрат та до податкового
кредиту з ПДВ позивачем надані
відповідні первинні документи по
взаємовідносинах із ТОВ «Експерт
Зварювання», а саме: рахунок - фактура №
ЕЗ-05/229 від 03.09.2010 року, банківська
виписка про оплату ТОВ «Експерт
Зварювання» грошових коштів в сумі
42660,00 грн. від 13.09.2010 року на суму 42660грн.,
видаткова накладна від 16 вересня 2010
року № ЕЗ- 0001661 на дріт обміднений МG-2 (МS
15кг) d-1.2мм (СВ08Г2С) у кількості 2745 кг та
дріт обміднений МG-2 (D200 5кг) d-0.8мм (СВ08Г2С)
у кількості 225 кг (надалі - Товар)
(а.с.30-32).

ДП «Західно -Українське монтажне
управління» доставило даний Товар на
склад власним транспортом, що
підтверджується подорожнім листом за
14-16 вересня 2010 року №969 та приходною
фактурою №09029 від 27.09.2010 року, а в
подальшому використало у
господарській діяльності - для
здійснення ремонтних робіт на власному
обладнанні, що підтверджується
картками ТМЦ, актами списання
зазначеного дроту (а.с.50-53, 64- 110).

Крім того, надана позивачем банківська
виписка від 13.09.2010 року на суму 42660 грн. є
належним доказом сплати ДП «Західно
-Українське монтажне управління» сум
податку на додану вартість в ціні
придбаного товару, а сума податкового
кредиту з ПДВ підтверджена належним
чином оформленою податковою накладною
№1683 від 13.09.2010року на суму 42660,00грн.
(а.с.33). Податкова накладна ТОВ «Експерт
Зварювання» за своєю формою та змістом
повністю відповідає вимогам ст. 201
Податкового кодексу України, містить
всі необхідні реквізити, а також підпис
та відбиток печатки підприємства.

Таким чином, ДП «Західно українське
монтажне управління» сплатило коштів,
в складі яких є й сума податку на додану
вартість, та прийнявши від контрагента
товар в складі вартості якого є податок
на додану вартість і отримавши від
контрагента, який був платником ПДВ,
податкову накладну з відбитком його
гербової печатки, згідно з нормами ст.
198 та 201 Податкового кодексу України
отримало право на формування валових
витрат та на податковий кредит.

Суд також не погоджується з висновками
податкового органу щодо нікчемності
укладеного між ДП «Західно -Українське
монтажне управління» та ТОВ «Експерт
Зварювання», враховуючи наступне.

Так, за змістом частини 1 статті 228
Цивільного кодексу України, правочин
спрямований на незаконне заволодіння
майном держави, вважається таким, що
порушує публічний порядок, а отже,
згідно з частиною 2 згаданої статті є
нікчемним. Як зазначено у частині 2
статті 215 ЦК визнання судами нікчемних
правочинів недійсними не вимагається.
Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім наслідків,
пов'язаних з його недійсністю. Однак,
відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВС
України від 06.11.2009 № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути лише вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Отже, виходячи з наведеного, на час
проведення перевірки компетентним
органом не було встановлено наявності
протиправного умислу посадових осіб
ТОВ «Експерт Зварювання» на укладення
угоди, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства та
спрямована на ухилення від сплати
податків або угоди, укладеної в
порушення публічного порядку.

Судом не встановлено фактів визнання
недійсними установчих документів ТОВ
«Експерт Зварювання», а також
відсутній обвинувальний вирок суду,
яким були б засуджені винні особи за
створення фіктивного підприємства ТОВ
«Експерт Зварювання» чи видачу
податкових накладних від цього
підприємства, по яких сформував
податковий кредит позивач. Крім того, у
рішенні Європейського Суду з прав
людини від 22.01.2009 року по справі «БУЛВЕС
АД проти Болгарії» (заява № 3991/03)
зазначено, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Отже, з урахуванням встановлених
обставин справи та наведених норм
чинного законодавства України, суд
дійшов висновку, що позивачем
дотримані умови формування валових
витрат та податкового кредиту з ПДВ по
фінансово-господарських операціях з
ТОВ «Експерт Зварювання», висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки про порушення позивачем
податкового законодавства, не знайшли
свого підтвердження в ході судового
розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що під час
прийняття податкового
повідомлення-рішення № від 25.10.2013
року Кузнецовською ОДПІ не були
дотримані вимоги пункту 102.1 статті 102
Податкового кодексу України,
відповідно до яких контролюючий орган
має право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Так, з акту перевірки (стор.18) та копії
декларації з ПДВ за вересень 2010 року
(а.с.62-63) вбачається, що дана декларація
була подана до Кузнецовської ОДПІ
20.10.2010 року. Відтак граничний термін
визначення податкового зобов'язання
сплинув 19.10.2013 року, а тому прийняття
відповідачем зазначеного податкового
повідомлення - рішення 25.10.2013 року є
неправомірним.

За змістом ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин відповідачем не
доведено правомірності винесених
податкових повідомлень-рішень від 25
жовтня 2013 року № та №, у той
же час позивач довів обґрунтованість
заявленого позову, а отже позовні
вимоги суд задовольняє повністю.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94
КАС України на користь позивача
стягуються судові витрати у розмірі
1827,00 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 25.10.2013 року № та від
25.10.2013 року № .

Присудити на користь позивача Дочірнє
підприємство "Західно-Українське
монтажне управління" Відкритого
акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.