Справа № 872/14724/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. справа № 804/11076/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової
С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокурора м. Марганця
Дніпропетровської області Зацариного
Андрія Миколайовича про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Прокурора
м. Марганця Дніпропетровської області
Зацариного А.М. про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року було відкрито провадження та
призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року провадження у справі було
закрито, у зв'язку з тим, що дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу суду.

Перевіривши матеріали справи
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що предметом
оскарження є дії прокурора щодо
розгляду скарги позивача на дії
слідчого, експерта та слідчого
прокуратури під час проведення слідчих
дій.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 КАС України визначено, що
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Відповідно до
п. 1 ч. 2 наведеної статті цього Кодексу
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за КАС
України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.

Завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 56 КПК України
протягом кримінального провадження
потерпілий має право: оскаржувати
рішення, дії чи бездіяльність слідчого,
прокурора, слідчого судді, суду в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному
гарантується право на оскарження
процесуальних рішень, дій чи
бездіяльності суду, слідчого судді,
прокурора, слідчого в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження під час досудового
розслідування рішень, дій чи
бездіяльності слідчого або прокурора
врегульовано статтями 303-306 КПК України.

Позивач звертався із скаргою до
відповідача, в якій просив вжити
заходів до усунення порушень закону,
провести перевірку викладених у
скаргах обставин, притягнути до
відповідальності винних осіб з причин
недотримання ними норм КПК України.

Тобто зазначена скарга стосується
порушень кримінального процесуального
законодавства з боку працівників
органів внутрішніх справ та
прокуратури під час здійснення
досудового розслідування у
кримінальних провадженнях, у зв'язку з
чим дії відповідача щодо розгляду
такої скарги не може розглядатись
відповідно до вимог Закону України
«Про звернення громадян».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що відносини,
які виникли між позивачем та
відповідачем в даному випадку за своєю
правовою природою є
кримінально-процесуальними. Тому
перевірка скарги на рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, в даному випадку має
відбуватися у тому ж процесуальному
порядку і тим же судом, на який
відповідно до закону покладені
повноваження щодо перевірки й оцінки
доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно були застосовані норми
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
ухвали суду, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
ухвалу суду без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 31 грудня 2013
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов