Справа № 814/4012/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4012/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій
відповідача; скасування постанов
відповідача від 12.08.2013 року ВП № 25568465,
ВП № 25568360, ВП № 25568299,

встановила:

Позивач ОСОБА_4 13.09.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (надалі - Відділ або відповідач)
щодо прийняття постанови від 12.08.2013
року про стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору протиправними, про
скасування постанови Відділу від 12.08.2013
року. Ухвалою від 16.09.2013 року суд
відкрив провадження у справі №
814/4012/13-а.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 13.09.2013 року звернулися
до суду з аналогічними позовами.
Ухвалами від 16.09.2013 року суд відкрив
провадження у справах № 814/4013/13-а і №
814/4014/13-а.

Ухвалою від 22.10.2013 року (т. 1, а.с. 85) суд 1-ї
інстанції об'єднав справи №814/4012/13-а, №
814/4013/13-а і № 814/4014/13-а в одне провадження
для спільного розгляду.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі вказали те, що постанови про
стягнення виконавчого збору
відповідач виніс 1,5 року потому, як були
відкриті виконавчі провадження. Також
відповідач неправомірно визначив суму
виконавчого збору, а постанови про
відкриття виконавчого провадження за
постановами про стягнення виконавчого
збору позивачі не отримували.

Відповідач надав письмові заперечення
проти адміністративних позовів.

Справа була розглянута в письмовому
провадженні.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року позов було задоволено частково.

Визнано протиправною і скасовано
постанову державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 12.08.2013
року ВП № 25568465 про стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору в сумі 29013,44 гривень.

Визнано протиправною і скасовано
постанову державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 12.08.2013
року ВП № 25568360 про стягнення з ОСОБА_5
виконавчого збору в сумі 29013,44 гривень.

Визнано протиправною і скасовано
постанову державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 12.08.2013
року ВП № 25568299 про стягнення з ОСОБА_6
виконавчого збору в сумі 29013,44 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі Ленінський відділ
ДВС Миколаївського МУЮ, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
31.01.2011 року Ленінський районний суд
м.Миколаєва видав 4 виконавчих листа у
справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
стягнення в солідарному порядку на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 36 725,87 доларів США, що
еквівалентно 290 314,37 гривень.

На підставі заяв ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
відповідач 01.04.2011 року виніс 4 постанови
про відкриття виконавчого провадження
(ВП № 25568412 - відносно ОСОБА_7, ВП № 25568465 -
відносно ОСОБА_4, ВП № 25568299 - відносно
ОСОБА_6, ВП № 25568360 - відносно ОСОБА_5), в
яких зазначив строк для самостійного
виконання боржниками рішення суду - до
07.04.2011 року.

Ухвалою від 18.01.2012 року апеляційний суд
Миколаївської області постанови
відповідача про відкриття виконавчого
провадження від 01.04.2011 року скасував.

19.03.2012 року, відповідно до ухвали
апеляційного суду, Ленінський відділ
ДВС Миколаївського МУЮ скасував
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 01.04.2011 року. В той же
день (19.03.2012 року) відповідач виніс нові
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

12.02.2013 року Ленінський відділ ДВС
Миколаївського МУЮ виніс постанову ВП
№ 25568412 про стягнення з ОСОБА_7
виконавчого збору в сумі 29 013,44 гривень.
(10 відсотків суми, що підлягала
стягненню в солідарному порядку з
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5).
Правомірність цієї постанови є
предметом розгляду в іншій справі (№
814/1586/13-а).

Крім того, 12.08.2013 року Ленінський відділ
ДВС Миколаївського МУЮ постановив
стягнути з ОСОБА_4 (постанова ВП № 25568465),
ОСОБА_6 (постанова ВП № 25568299), ОСОБА_5
(постанова ВП № 25568360) виконавчий збір в
сумі 29 013,44 грн. (з кожного з боржників).

Саме ці постанови позивачі вважали
протиправними і просили суд їх
скасувати.

В той же день (12.08.2013 року) відповідач, з
посиланням на пункт 1 частини 1 статті 47
і статтю 50 Закону України від 21.04.1999 №
606-ХIV «Про виконавче провадження»,
виніс постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
47 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо є
письмова заява стягувача.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
наслідки завершення виконавчого
провадження. Так, у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

До 12.08.2013 року (повернення виконавчих
документів стягувачеві) відділ не
зобов'язував позивачів сплачувати
виконавчий збір.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання (до семи днів з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження), постановою
державного виконавця з боржника
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню,
або вартості майна боржника, що
підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом. У зазначених
розмірах виконавчий збір стягується з
боржника також у разі повернення
виконавчого документа без виконання за
письмовою заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Таким чином, Законом України «Про
виконавче провадження» чітко
визначено, що розмір виконавчого збору
складає 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню за виконавчим документом.

Ця сума, як вказано у виконавчому листі
Ленінського районного суду м.
Миколаєва, складає 290314,37 гривень,
відповідно, розмір виконавчого збору
не може перевищувати 29 013,40 гривень.

Загальна сума виконавчого збору, що її
мають сплатити позивачі відповідно до
оскаржуваних постанов, складає 30
відсотків суми, що підлягала стягненню,
а з урахуванням постанови від 12.02.2013
року (про стягнення виконавчого збору з
ОСОБА_7), - 40 відсотків.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду 1-ї інстанції, що зазначені вище
постанови Ленінського відділу ДВС
Миколаївського МУЮ від 12.08.2013 року про
стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5
підлягають визнанню протиправними і
скасуванню.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій
відповідача; скасування постанов
відповідача від 12.08.2013 року ВП № 25568465,
ВП № 25568360, ВП №25568299 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Ю.В. ЯковлевСуддя:
С.І. ЖукСуддя: Д.В. Запорожан