Справа № 336/9876/13-а
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/9876/13-а

2-а/336/10/2014

30 січня 2013 року

Суддя Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши
в скороченому провадженні
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Шевченківському району (далі
УПСЗН) про визнання рішення
незаконним, зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з адміністративним
позовом про захист права на
отримання допомоги при народженні
дитини.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила,
що вона є матір'ю трьох дітей: ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. УПСЗН призначено
допомогу при народженні дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, як на першу дитину. 28.10.2013
УПСЗН позивачці було відмовлено в
призначенні допомоги при народженні
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як на третю
дитину, у зв'язку з тим, що до народження
третьої дитини ОСОБА_4 перші дві дитини
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 року нродження на
утриманні позивачки не перебували.
Просила визнати відмову УПСЗН
незаконною та зобов'язати відповідача
призначити їй допомогу при народженні
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як на третю
дитину.

27.01.2014 року відповідач надав письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких вказав, що ОСОБА_1 було
відмовлено в призначенні допомогу при
народженні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
як на третю дитину, оскільки на час
народження нею третьої дитини, перші
дві дитини на її утриманні не
перебували. Вважає, що з цих підстав
позивачка не має права на призначення
допомоги при народженні дитини, як на
третю дитину і їй обґрунтовано було в
цьому відмовлено. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Розгляд справи здійснювався суддею
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі, на підставі ч. 4 ст. 183-2
КАС України, оскільки суд прийшов до
висновку про можливість ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Всебічно вивчивши обставини справи,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
трьох дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження виданого відділом РАЦС
Жовтневого РУЮ м. Запоріжжя 21.02.2011 року,
актовий запис - 71, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження виданого Жовтневим
відділом РАЦС ЗМУЮ 21.10.2008 року, актовий
запис - 488 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 що
підтверджується копією свідоцтва про
народження виданого відділом РАЦС РС
Чернігівського МУЮ 28.05.2013 року, актовий
запис - 1169.

У період часу з 15.12.2009 року до 11.07.2013 року
позивачка за вироком суду відбувала
покарання у Чернігівській виправній
колонії № 44, де і народила третю дитину.

На час народження третьої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, її перша
дитини ОСОБА_2 перебувала під опікою на
підставі розпорядження Жовтневої
районної адміністрації від 26.05.2010 року
№ 258-р.

07.08.2013 року Районна адміністрація
Запорізької міської ради по Жовтневому
району дійшла висновку про можливість
передання малолітньої дитини для
подальшого виховання матері ОСОБА_5
Згідно акту від 08.08.2013 року малолітню
дитину передано матері для подальшого
виховання.

На той же час друга дитина ОСОБА_3
перебувала з батьком ОСОБА_6, що
підтверджується довідкою з місця
проживання від 24.07.2013 року.

Згідно п. 13 Порядку «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»
розмір та строк виплати допомоги, яка
призначається одному з батьків
дитини, визначається з
урахуванням кількості живонароджених
та усиновлених дітей (враховуючи
померлих), які до народження дитини
перебували на утриманні особи,
якій призначається допомога, її
чоловіка (дружини), крім дітей, від
виховання яких зазначена особа (її
чоловік, дружина) відмовилась, а також
дітей, які передані на виховання
іншій особі, та повнолітньої дочки
(повнолітнього сина) чоловіка, які не
були усиновлені дружиною.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено способи
виконання батьками своїх обов'язків по
утриманню дітей.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на принципах, згідно з
якими ніхто не може бути вимушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти в
межах повноважень і в спосіб,
передбачений законодавством України.

Таким чином, виконуючи постанову
Кабінету Міністрів України органи
Управління праці та соціального
захисту населення діють відповідно до
Конституції України та чинного
законодавства.

Позивачкою не доведено того, що вона
фактично утримувала двох дітей на час
народження третьої, згідно чинного
законодавста, що є обов'язковою умовою
для призначення розміру допомоги при
народженні дитини як на третю дитину.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення вимог позивача
та вважає за необхідне в позові
відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст..
19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 17-19,
51, 69-72, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186 КАС України,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Шевченківському району про визнання
рішення незаконним, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів із дня
отримання особою, яка брала участь у
справі, її копії.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.А.Галущенко