Справа № 872/12020/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2013 рокусправа № 6а/205/81/13;
205/5408/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2013 року у
справі № 6а/205/81/13; 205/5408/13-а за позовом
ОСОБА_1 до про Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська
зобов'язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
(далі по тексту - відповідач), в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача в частині нарахування та
виплати позивачу пенсії за період з
02.04.2006 року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року, з 01.01.2009 року по 01.02.2010 року згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»; зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії виплатити пенсію відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 02.04.2006
року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з
01.01.2009 року по 01.02.2010 року.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 20 грудня 2012 року
касаційну скаргу відповідача
задоволено частково; постанову
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 травня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 серпня
2010 року скасовано; позов ОСОБА_1
задоволено частково; визнано
неправомірними дії та зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу у розмір 30
% мінімальної пенсії за віком з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 24
лютого 2009 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

26 червня 2013 року на адресу Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла заява від ОСОБА_1 за вх.№1469613 ,в
якій останній просив у виконавчому
листі замінити слова «зобов'язати» на
«стягнути».

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2013 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення
змін до виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати ухвалу Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 липня 2013 року у справі №
6а/205/81/13;205/5408/13-а та винести нове рішення
яким задовольнити заяви.

Відповідач про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку, свого
представника для участі у її розгляді
не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки
позивача, колегія суддів ухвалила
розглянути справу за відсутності
представника відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримав
вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні, заслухавши
пояснення позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги позивача та
матеріалів справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області було
винесено постанову від 26.04.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, в даній постанові
головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області посилається
на те, що кошти, які призначені на
виконання рішень судів не були
перераховані на розрахункові рахунки
управління.

Доказів про оскарження постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на час звернення до суду з
заявою позивача не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 7 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що внесення змін до
виконавчого листа не підлягає
задоволенню, оскільки в разі
задоволення буде змінено по суті зміст
резолютивної частини рішення.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Аналізуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що обставин, які б
ускладнювали виконання судового
рішення позивачем не наведено, тому
підстав для зміни способу і порядку
виконання судового рішення не має.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що судом
першої інстанції було повно
встановлені обставини справи та надана
правильна юридична оцінка, у зв'язку з
чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2013 року у
справі № 6а/205/81/13; 205/5408/13-а - залишено без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 04 листопада
2013 року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко