Справа № 349/2411/13а, 6а-/349/25/13
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
Справа № 1231/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області та ОСОБА_1
на ухвалу Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 30.12.2013
року у справі за поданням Головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Качмар В. І. про зміну способу і
порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Качмар В. І. 20.12.2013 року
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області по справі №
2а-1904/11.

Оскаржуваною ухвалою Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 30.12.2013 року подання
задоволено. Змінено порядок виконання
рішення Рогатинського районного суду
по справі № 2а-1904/11, яким стягнуто з
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі на користь
ОСОБА_1, 24.03.1941 року жительки с. Помонята,
Рогатинського району нараховані але не
виплачені кошти підвищення до пенсії,
як дитині війни в сумі 15,52 грн.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції управлінням Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області подано
апеляційну скаргу. З посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
просить ухвалу скасувати, та прийняти
нову, якою у задоволені подання
відмовити. Оскільки вимога державного
виконавця про зміну способу виконання
судового рішення шляхом стягнення з
УПФ в Рогатинському районі
Івано-Франківської області
невиплачених коштів є фактично зміною
судового рішення по суті.

Апеляційну скаргу подала ОСОБА_1
просить змінити ухвалу суду першої
інстанції, щодо стягнення на її користь
нараховані, але не виплачені кошти
підвищення до пенсії, як дитині війни в
сумі 1053,41 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляція УПФ в
Рогатинському районі підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи подання державного
виконавця про зміну способу і порядку
виконання судового рішення суд першої
інстанції виходив з того, що
невиконання судового рішення у даній
справі призведе до порушення прав
позивача, а зміна способу виконання на
стягнення не змінює сутність рішення
суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, не
відповідають фактичним обставинам
справи та є помилковими.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 18.10.2013 року
головним державним виконавцем відділу
ДВС Рогатинського районного
управління юстиції Качмарем В. І.
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2а-1904/11, виданого
26.07.2011 року Рогатинським районним судом
Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Підставою для застосування
правил ч.1 ст.263 КАС України є обставини,
що перешкоджають належним чином
виконати судове рішення в
адміністративній справі - ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

Колегія суддів встановила, що
необхідною умовою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є наявність
обставин, що роблять виконання
судового рішення неможливим. Тобто, під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. А тому у справах
про стягнення коштів з державного
органу, зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом
зміни зобов'язання здійснити виплати
на стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Покликання управління Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області на
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виплат, як
на причину невиконання державою взятих
на себе зобов'язань, до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Щодо доводів ОСОБА_1, апеляційний суд
встановив, що управління Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області виконало
зобов'язальну частину постанови
Рогатинського районного суду від 18.07.2011
року за виконавчим листом виданим
судом першої інстанції про нарахування
позивачу підвищення до пенсії як
дитині війни, згідно розрахунку за
період з 23.11.2010 року по 23.12.2010 року, в
межах суми стягнення за один місяць у
зв'язку з чим державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження від 19.12.2011
року, щодо донарахованої до виплати
суми - 15,52 грн., яку було скасовано та
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження. Однак рішення
суду першої інстанції не набуло
законної сили і виконавчий лист не
підлягає виконанню відповідно до
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013 року,
якою скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято остаточне
рішення суду, яке є остаточним та не
підлягає оскарженню відповідно до ст.
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Разом з тим, зміна способу і порядку
виконання вказаного рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, сума
яких, відповідно до розрахунку складає
15 грн. 52 коп. відповідно до подання
Головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Качмар В. І..

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це прийняття
виконавчого листа, який не підлягає
виконанню, оскільки винесений на
підставі рішення, яке не набрало
законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Стаття 17 Закону України «Про виконавче
провадження» містить перелік
документів, які підлягають виконанню
державною виконавчою службою та на
підставі яких здійснюється примусове
виконання рішень. Зокрема, виконавчими
документами є листи, що видаються
судами, рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу. Згідно із частиною
першою статті 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом (в
тому числі, положенням статті 17 цього
Закону щодо визначення виконавчого
документа).

Виконання судового рішення є
невід'ємною складовою права кожного на
судовий захист і охоплює, зокрема,
законодавчо визначений комплекс дій,
спрямованих на захист і відновлення
порушених прав, свобод, законних
інтересів фізичних та юридичних осіб,
суспільства, держави (пункт 2
мотивувальної частини Рішення
Конституційного суду України від 13
грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання
судового рішення загрожує сутності
права на справедливий розгляд судом
(пункт 3 мотивувальної частини Рішення
від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).
Конституційний Суд України, взяв до
уваги практику Європейського суду з
прав людини, який, зокрема, в рішенні у
справі «Шмалько проти України» від 20
липня 2004 року вказав, що право на
виконання судового рішення є складовою
права на судовий захист, передбаченого
статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, для
цілей якої виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є
конституційною гарантією прав і свобод
людини і громадянина, а обов'язкове
виконання судових рішень - складовою
права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. Також
згідно ст. 256 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, є
підставою для його виконання. У разі
поновлення судом апеляційної
інстанції строку апеляційного
оскарження одночасно вирішується
питання про зупинення виконання
постанови або ухвали. Виконання
постанови або ухвали може бути
зупинено також в інших випадках,
встановлених цим Кодексом. Примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішує
суддя адміністративного суду
одноособово, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Проте, колегія суддів вважає, що
державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення та виконання
рішення суду, яке набрало законної
сили, оскільки на його виконанні
перебував виконавчий лист, який не
підлягає виконанню. Звертаючись до
суду з поданням про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
державний виконавець посилається лише
на розрахунок управління пенсійного
фонду, який здійснено на підставі
згадано вище виконавчого листа, який
частково встановлює розрахунок щодо
стягнення за один місяць. Є очевидна
неможливості виконання постанови суду
у визначений судом першої інстанції
спосіб, що обумовлює зміну та
встановлення іншого способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
визначення до стягнення з відповідача
на користь позивача відповідної суми з
врахуванням вказаного судового
рішення апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що подання органу державної
виконавчої служби є необґрунтованим,
тому не підлягає задоволенню. Оскільки
поданий виконавчий лист не підлягає
виконанню, рішення суду не набрало
законної сили і було скасоване судом
апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що стягувач
може звернутись до суду першої
інстанції про видачу виконавчого листа
відповідно до постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2013 року для його виконання, і
звернення до ДВС, а змінювати спосіб
виконання рішення суду і враховуючи
вищевикладене суд скасовує ухвалу
Рогатинського районного суду від 30.12.2013
року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні
подання про зміну способу виконання
рішення суду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
є такими, що призвели до неправильного
вирішення питання, та є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали суду та
постановлення нової, якою в
задоволенні заяви відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 254 КАС
України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 30.12.2013
року у справі № 349/2411/13-а провадження
6-а/349/25/13 - скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні подання Головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Качмар В. І. про зміну способу і
порядку виконання судового рішення -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар