Справа № 826/12660/13-а
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Київ К/800/58130/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І. розглянувши в
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 р.

у справі № 826/12660/13-а

за поданням Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників

до Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач»

про підтвердження обґрунтованості
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

Міжрегіональне головне управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників (далі
- позивач) звернулось до окружного
адміністративного суду міста Києва з
поданням щодо підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» (далі -
відповідач).

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.08.2013 р. подання задоволено: визнано
обґрунтованим адміністративний арешт
майна Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 р.
постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.08.2013 р. -
скасовано; у задоволенні подання
позивача щодо підтвердження
обґрунтованості застосування
адміністративного арешту майна
платника податків - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, просив
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2013 р. і прийняти нове рішення,
яким залишити в силі постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.08.2013 р.

Відповідач у письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів
касаційної скарги заперечував, вважає
оскаржуване судове рішення прийнятим у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно довідки №
78319/11-379 від 06.08.2013 р. за Державним
підприємством матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України «Укрзалізничпостач»
обліковувався борг у розмірі 30 843 943,27
грн.

Станом на 07.08.2013 р., податковий борг
Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач», відповідно до
довідки № 793/9/11-329, складає 25 604 383,50
грн.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88
Податкового кодексу України, активи
платника податків, що має податковий
борг, передаються у податкову заставу,
з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкова застава - це спосіб
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом. У разі
невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави. Податкова застава спрямована
на гарантування надходження до
бюджетів податків і зборів у разі
порушення платником встановленого
законом терміну сплати податкового
зобов'язання.

Право податкової застави, згідно
пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу
України, виникає у разі несплати у
строки, встановлені Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення про
опис майна у податкову заставу.

Так, 22.07.2013 р. заступником начальника
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків прийнято рішення про опис
майна відповідача у податкову заставу.

Згідно пункту 91.1 статті 91 Податкового
кодексу України керівник органу
державної податкової служби за місцем
реєстрації платника податків, що має
податковий борг, призначає такому
платнику податків податкового
керуючого. Податковий керуючий повинен
бути посадовою (службовою) особою
органу державної податкової служби.
Податковий керуючий має права та
обов'язки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 91.3 статті 91
Податкового кодексу України
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди органу державної
податкової служби (за умови, коли
наявність такої згоди має бути
обов'язковою згідно з вимогами цього
Кодексу) вимагає пояснення від
платника податків або його службових
(посадових) осіб).

Згідно пункту 94.1 статті 94 Податкового
кодексу України адміністративний
арешт майна платника податків є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт майна, згідно із підпунктом 94.2.7
пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу
України може бути застосовано, якщо
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94
Податкового кодексу України керівник
органу державної податкової служби
(його заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених вище, та на
підставі звернення відповідного
підрозділу, який у межах своїх
повноважень встановлює такі обставини,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.08.2013 р. податковим керуючим здійснено
вихід до Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» з метою складення
акту опису майна, яке передається у
податкову заставу.

У зв'язку з неможливістю здійснити опис
майна, яке передається у податкову
заставу, 05.08.2013 р. податковим керуючим
складено акт про перешкоджання
платником податків виконанню
повноважень податковим керуючим та акт
про відмову платника податків від
опису майна у податкову заставу.

За результатами розгляду звернення
підрозділу органу ДПС управління
обслуговування платників податків у
зв'язку із недопущенням платником
податків податкового керуючого до
опису майна в податкову заставу в.о.
начальника Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників податків прийнято рішення №
1 від 05.08.2013 р. про застосування умовного
арешту майна платника податків.

Суд першої інстанції, задовольняючи
подання Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників податків погодився з
доводами податкового органу щодо
обґрунтованості застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає такий висновок суду першої
інстанції помилковим та погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
який скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
подання щодо підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач», виходив з
наступного.

Відповідно до положень підпункту 94.2.7
пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу
України підставою для здійснення
арешту майна є не допущення платником
податків податкового керуючого до
складення акта опису майна, яке
передається в податкову заставу.

Проте, як свідчить відмітка в журналі
відвідувачів та Перепустка підписана
податковим керуючим, податкового
керуючого Омельчука В.В. допущено в
приміщення підприємства 05.08.2013 р. о 14
год. 40 хв.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, на вимогу податкового
керуючого відповідачем було надано
загальний обсяг об'єктів основних
засобів підприємства та після
визначення загальної вартості майна,
що належить до опису, працівниками
підприємства готувалися переліки з
зазначенням всіх необхідних
реквізитів, які вимагалися керуючим.

Таким чином, зазначені обставини
свідчать про відсутність підстав для
висновку щодо перешкоджання
працівниками Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» виконанню
повноважень податковим керуючим та
відмови у здійсненню опису майна у
податкову заставу.

Після підготовки необхідного Переліку
майна документи було відправлено на
адресу Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників.

Крім того, 08.08.2013 р. податковим керуючим
в приміщенні Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» було проведено
опис майна на суму 25 625 463,78 грн., що
підтверджується Актом опису майна № 17
від 08.08.2013 р., що у свою чергу спростовує
твердження податкового органу про
наявність підстав для
адміністративного арешту майна
відповідача.

13.08.2013 р. на виконання вимог пункту 94.20
статті 94 Податкового кодексу позивач
повідомив, що починаючи з 12.08.2013 р.,
згідно підпункту 94.19.3 пункту 94.19 статті
94 Податкового кодексу України та
підпункту 8.2.3 пункту 8.2 Наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків», майно відповідача
на підставі рішення № 4563/10/11-333 від
12.08.2013 р. звільняється з-під умовного
адміністративного арешту, що свідчить
про відсутність підстав для його
застосування.

Виходячи з вищевикладеного та
встановлених обставин справи, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про
необґрунтованість вимог позивача.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини третьої статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судом апеляційної
інстанції виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини
справи, вирішено справу у
відповідності до норм матеріального
права, постановлено обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 230, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників - відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 р. у
справі № 826/12660/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя (підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) М.І. Костенко