Справа № 804/2401/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2014 р.
справа № 804/2401/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Чорна В.В.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову
Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю), -

в с т а н о в и в:

10 лютого 2014 року Територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із зазначеним
адміністративним позовом, в якому
просить заборонити експлуатацію
автозаправної станції ФОП ОСОБА_1,
розташовану по АДРЕСА_1.

Позов подано до суду в порядку ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 зазначеної
статті, скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо застосування у випадках,
передбачених законом, заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням. У відповідності до ч. 4
зазначеної статті Кодексу, суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, як беруть участь у справі.
За результатами розгляду справи у
скороченому провадженні суддя,
оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Отже, при зверненні до суду в порядку
скороченого провадження, позивачем до
позовної заяви мають бути надані всі
наявні у нього документи та докази на
підтвердження предмету та підстав
заявленого позову.

Перевіривши позовну заяву на
відповідність вимогам ст.ст. 105-107
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд доходить висновку, що
адміністративний позов подано з
порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106
Кодексу адміністративного судочинства
України, у позовній заяві зазначається
зміст позовних вимог, у відповідності
зі ст. 105 Кодексу адміністративного
судочинства України, і виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Позивачем заявлено вимогу про заборону
експлуатації автозаправної станції, з
посиланням на ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». При цьому, з наданих до
позову матеріалів вбачається, що
підставою для застосування заходів
реагування є висновки акту
позапланової перевірки виробничого
об'єкта від 22.01.2014 р., яку проведено на
виконання постанови прокурора
прокуратури Кіровського району м.
Дніпропетровська від 21.01.2014 р.

Підстави проведення позапланового
заходу щодо здійснення державного
нагляду (контролю) закріплено в ст. 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності». Зокрема,
підставою для здійснення позапланових
заходів є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства
(позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності
згоди центрального органу виконавчої
влади на його проведення).

Натомість, позивачем до позовної заяви
не долучено ні документів, що стали
підставою для проведення позапланової
перевірки відповідача (листа
прокуратури), ні згоди центрального
органу виконавчої влади на її
проведення.

Крім того, у відповідності до ч. 4
ст. 4 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», виключно
законами України визначаються
повноваження органів державного
нагляду (контролю) щодо зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг; вичерпний перелік
підстав для зупинення господарської
діяльності; спосіб здійснення
державного нагляду (контролю); санкції
за порушення вимог законодавства і
перелік порушень, які є підставою для
видачі органом державного нагляду
(контролю)

припису, розпорядження або іншого
розпорядчого документу.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», на яку посилається
позивач як на підставу звернення до
суду із зазначеним позовом,
передбачено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Отже, зазначеною нормою закону
взагалі не передбачено можливості
застосування судом такого заходу
реагування, як заборона експлуатації
об'єкта, тим більше без визначення
кінцевого строку такої заборони.
Зазначене свідчить про те, що фактично,
позивачем всупереч чинному
законодавству ставиться перед судом
питання про заборону здійснення
відповідачем господарської
діяльності, тобто, про застосування
судом заходу реагування, не
передбаченого чинним законодавством.

Натомість, згідно ст. 39 Закону
України «Про охорону праці», на яку
також посилається позивач у позовній
заяві, саме посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику в сфері
охорони праці, мають право забороняти,
зупиняти, припиняти, обмежувати
експлуатацію підприємств, окремих
виробництв, цехів, дільниць, робочих
місць, будівель, споруд, приміщень,
випуск та експлуатацію машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів праці, виконання
певних робіт, застосування нових
небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.

У відповідності до ч. 7 ст. 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час
здійснення заходу, а у випадках,
передбачених законом, також
звертається у порядку та строки,
встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

З аналізу наведеної норми закону
вбачається, що у разі виявлення
порушень за результатами проведеної
перевірки орган державного нагляду
(контролю) вживає відповідних заходів
реагування: 1) або шляхом самостійного,
в межах наданих повноважень, внесення
суб'єкту господарювання припису,
розпорядження, іншого розпорядчого
документу щодо усунення порушень,
виявлених під час здійснення заходу; 2)
або, за наявності підстав для повного
або часткового зупинення виробництва
(виготовлення), реалізації продукції,
виконання робіт, надання послуг
звернення у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду; 3)
або, у випадках, передбачених законом,
звернення у порядку та строки,
встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Таким чином, позивачу слід
визначитися з правовими підставами
звернення до адміністративного суду з
даним позовом про застосування заходів
реагування судом (у разі наявності
таких підстав), та викласти їх у новій
позовній заяві.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 106
КАС України, до позовної заяви
додається документ про сплату судового
збору.

Позивач не належить до вичерпного
переліку осіб, які звільняються від
сплати судового збору у відповідності
до ст. 5 Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (зі змінами,
внесеними Законом України № 590-VII від
19.09.2013 р., який набрав чинності 23.10.2013 р.),
судовий збір не сплатив, проте, подав
клопотання про відстрочення його
сплати, мотивоване тим, що позивач є
бюджетною установою, неприбутковою
організацією, і на сьогодні в кошторисі
видатки на сплату судового збору
відсутні.

При цьому, в клопотанні про
відстрочення сплати судового збору
позивачем не зазначено, яку саме суму
він просить суд відстрочити, а також не
наведено обґрунтування щодо
можливості сплатити судовий збір
станом на день ухвалення судового
рішення по справі.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 8
Закону України "Про судовий збір",
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі, за
викладеного позивачем обґрунтування у
суду немає підстав для звільнення його
від сплати судового збору.

З огляду на те, що в порядку скороченого
провадження суд приймає рішення на
основі наявних у справі доказів, а
подана позивачем позовна заява не
відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
за своїм обґрунтуванням (щодо
наявності правових підстав для
звернення до суду), а також, за її
подання не сплачено судовий збір, суд
вважає неможливим відкриття
скороченого провадження за даною
позовною заявою до усунення її
недоліків позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначає недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлює строк,
достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
108 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов
Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області - залишити
без руху.

Позивачу надати строк до 10 березня 2014 р.
для усунення вказаних недоліків
позовної заяви, а саме: надання
документу про сплату судового збору в
сумі 73 грн. 08 коп. із заявлених вимог
немайнового характеру на реквізити
суду (або надання обґрунтованого
клопотання щодо відстрочення сплати
судового збору, з наданням відповідних
підтверджуючих документів); викладення
тексту позовної заяви в новій редакції,
із зазначенням правових підстав для
звернення до адміністративного суду в
порядку п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, та
визначенням виду обмеження,
передбаченого законом, про
застосування якого позивач просить суд
(за наявності підстав для застосування
такого заходу реагування саме судом);
надання документів, що стали підставою
для проведення позапланової перевірки
відповідача (листа прокуратури), а
також згоди центрального органу
виконавчої влади на проведення
позапланового заходу.

Роз'яснити позивачу, що у відповідності
до п. 1. ч. 3 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі невиконання вимог
ухвали суду і неусунення недоліків до
вказаного строку, позовна заява буде
вважатися неподаною, і повертається
особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.
Чорна