Справа № 587/220/14-а
Суддя: Дашутін І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/220/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Сумський
районний суд Сумської області під
головуванням судді Дашутіна І.В., при
секретарі Макошенець С.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Сумському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 звернувсь до суду з даним
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії УПФ
України в Сумському районі щодо
відмови йому у здійсненні перерахунку
та виплаті призначеного щомісячного
довічного грошового утримання у
зв'язку зі зміною грошового утримання
суддів з 1 січня 2013 року, а також
зобов'язати УПФ України в Сумському
районі здійснити перерахунок та
виплачувати йому щомісячне довічне
грошове утримання у відповідності з
вимогами частини 3 статті 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» у розмірі 84
відсотки грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
згідно довідки Апеляційного суду
Сумської області № 75 від 27 грудня 2013
року, починаючи з 1 січня 2014 року, без
обмеження при перерахунку розміру
суддівської винагороди та граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала.

Заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з
листопада 2012 року відповідачем ОСОБА_1
призначене щомісячне довічне грошове
утримання, як судді у відставці,
обчислене з його суддівської
винагороди, в розмірі 19184,1 грн., за
посадою заступника голови
Апеляційного суду Сумської області
станом на 31 жовтня 2012 року.

До червня 2013 року ОСОБА_1 отримував
довічне грошове утримання з
обмеженням, встановленим ч. 5 ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів» в
редакції ЗУ № 3668 про те, що
максимальний розмір утримання не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність, згідно
повідомлення відповідача № 7827 від
09.11.2012 додається (а.с. 13).

На звернення ОСОБА_1 в червні 2013 року
УПФ України в Сумському районі, у
відповідності з рішенням
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року, здійснив перерахунок,
тобто зняв обмеження, передбачене ЗУ №
3668, який визнаний у цій частині
неконституційним і продовжив виплату
довічного грошового утримання в
розмірі 84 відсотків грошового
утримання судді, передбаченому ч. 3 ст.
138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»
обчисленому із його суддівської
винагороди 19184,1 грн., яку він мав на
момент призначення.

В грудні 2013 року, після отримання
довідки апеляційного суду № 75 від
27.12.2013 позивачу стало відомо, що його
суддівська винагорода, як судді у
відставці, з урахуванням посадового
окладу, надбавок за вислугу років, за
адміністративну посаду та за доступ до
державної таємниці становить 26126,10 грн.,
а тому, на підставі ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» (далі -
Закон України) № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом України № 3668, які
визнані неконституційними, позивач
звернувся до відповідача з заявою про
проведення перерахунку його довічного
грошового утримання, виходячи з
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, станом на 1
грудня 2013 року (а.с. 14).

Листом УПФ України в Сумському районі
№ 82/03-20 від 6 січня 2014 року позивачу було
відмовлено у здійсненні перерахунку
довічного грошового утримання з
посиланням на те, що у наданій ним
довідці про заробітну плату від 27.12.2013
№ 75 сума заробітної плати обчислена з
урахуванням підвищення мінімальної
заробітної плати з 01.12.2013, а таке
підвищення не є підставою для
перерахунку, що законом передбачене
здійснення перерахунку раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання лише у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного суду України, і
не із суми заробітної плати діючих
суддів апеляційного суду (а.с. 12).

В листі також зазначається, що позивач
має судовий стаж не 23 роки 3 місці і 1
день, а 22 роки 10 місяців 19 днів, а тому
його грошове утримання має становити
не 86 відсотків, як він зазначав у заяві,
а 84 відсотки від грошового утримання
судді. Сам позивач цю обставину не
оспорює.

Суд вважає, що дії відповідача щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
являються неправомірними,
необґрунтованими, такими, що
суперечать ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 № 2453,
положенню про Пенсійний Фонд України,
затвердженому Указом Президента
України від 06.04.2011, Рішенню
Конституційного Суду України від
03.06.2013, ст.ст. 24, 126 Конституції України
та іншим нормативним актам виходячи з
наступного.

Твердження відповідача в листі про
відмову в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання про те,
що позивачем надана довідка про
заробітну плату від 27.12.2013 № 75, в якій
сума заробітної плати обчислена з
урахуванням підвищення мінімальної
заробітної плати з 01.12.2013, а проведення
перерахунку довічного грошового
утримання у зв'язку із підвищення
мінімальної заробітної плати чинним
законодавством не передбачене, є
необґрунтованим і безпідставним.

Так, в довідці апеляційного суду зовсім
не йдеться про те, що суддівська
винагорода позивача обчислена з
урахуванням підвищення мінімальної
заробітної плати, хоч і ця обставина
має враховуватися.

Також, довідка № 75 від 27.12.2013 свідчить
про суддівську винагороду судді
апеляційного суду станом на 1 грудня 2013
року перш за все з урахуванням
підвищення посадових окладів суддів з 1
січня 2013 року до 10 мінімальних
заробітних плат на підставі ч. 3 ст. 129
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

В зв'язку з підвищенням посадових
окладів суддям суддівська винагорода
позивача, з якої має бути здійснений
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, станом на 1 грудня
2013 року, становить 26126,1 грн., що
складається з посадового окладу та
надбавок за вислугу років,
адміністративну посаду та доступ до
державної таємниці.

Перерахунок довічного грошового
утримання має бути здійснений з усіх
складових суддівської винагороди, як
це передбачено статтею 129 Закону № 2453.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Закону № 2453
суддівська винагорода регулюється цим
Законом, Законом України «Про
Конституційний Суд України» та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами. За ч. 2 ст.
129 Закону № 2453 суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
доплат за: 1) вислугу років; 2)
перебування на адміністративній
посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4)
роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці.

Таким чином, поняття суддівської
винагороди , визначене частиною 2
статті 129 Закону № 2453, є комплексним, а
перелік зазначених її складових є
сталим та вичерпним, а тому, враховуючи
положення зазначеної норми є
очевидним, що іншого визначення
поняття грошового забезпечення суддів
діюче законодавство не передбачає.

При цьому, Закон № 2453 не містить жодних
обмежень щодо включення будь-якого з
вищезазначених елементів суддівської
винагороди до складу довічного
грошового утримання судді у відставці.

Відмова відповідача в перерахунку і в
тій частині, що законом передбачений
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання лише у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України, є
необґрунтованою.

Право позивача на перерахунок
довічного грошового утримання
передбачене законодавчо. Згідно з ч. 3
ст. 138 ЗУ № 2453, що є діючою і підлягає
застосуванню згідно з пунктом 8 рішення
Конституційного Суду України від
03.06.2013: «Щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2 відсотки заробітку,
але не більше 90 відсотків заробітної
плати судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

Зміст ст. 138 Закону № 2453 в редакції, яка
діє внаслідок прийняття рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 3 червня 2013 року, чітко та
однозначно встановлює співвідношення
та залежність розміру місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. Існуюче
формулювання змісту статті
зазначеного закону є цілком достатнім
для того, щоб зробити висновок, що зміна
розміру грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді, є достатньою підставою для зміни
розміру відповідного щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Конституційний Суд України в рішенні №
3-рп/2013 від 3 червня 2013 року зазначає, що
визначені Конституцією та законами
України гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюється на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.
Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення: суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо та надання їм у
майбутньому статусу суддів у
відставці. Право судді у відставці на
пенсійне або щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією належного
здійснення правосуддя і незалежності
працюючих суддів та дає підстави
висувати до суддів високі вимоги,
зберігати довіру до їх компетентності
і неупередженості. Щомісячне довічне
грошове утримання судді спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, зокрема обіймати
будь-які інші оплачувані посади,
виконувати іншу оплачувану роботу.

Таким чином, конституційний статус
судді передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи в наслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду і очікують
неупередженого правосуддя.

Право позивача на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді забезпечується також
пунктом 2 Рішення Конституційного Суду
України від 03.06.2013, яким визнано
неконституційними: «абзац 2 пункту 2
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» ЗУ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
щомісячного довічного грошового
утримання, здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058, та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Частина 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
передбачає альтернативну можливість
для судді, який досяг пенсійного віку,
отримання пенсії на умовах,
передбачених статтею 37 ЗУ «Про
державну службу» або, за його вибором,
щомісячне довічне грошове утримання. А
за ст.ст. 37, 37-1 названого Закону, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця, за цим законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011,
пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2 (у
редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008
№5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахування) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №
3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

З аналізу наведеного законодавства
вбачається, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці залежить від суми грошового
утримання діючого судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватися перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

З урахуванням зазначених норм діючого
законодавства, суд вважає, що
відповідач незаконно відмовив
позивачу в здійсненні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання. Відповідач зобов'язаний
здійснити такий перерахунок з дня
звернення позивача (31.12.2013), тобто з 1
січня 2014 року в розмірі 84 відсотки
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, згідно довідки
апеляційного суду № 75 від 27 грудня 2013
року.

Враховуючи викладене, необхідно
визнати неправомірними дії УПФ України
в Сумському районі щодо відмови ОСОБА_1
у здійсненні перерахунку та виплаті
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
грошового утримання суддів з 1 січня 2013
року, та зобов'язати УПФ України в
Сумському районі здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання у
відповідності з вимогами ч. 3 ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів» у
розмірі 84 відсотки грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, згідно довідки Апеляційного
суду Сумської області № 75 від 27 грудня
2013 року, починаючи з 1 січня 2014 року, без
обмеження при перерахунку розміру
суддівської винагороди та граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в Сумському
районі щодо відмови ОСОБА_1 у
здійсненні перерахунку та виплаті
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
грошового утримання суддів з 1 січня 2013
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Сумському районі
здійснити перерахунок та виплачувати
ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове
утримання у відповідності з вимогами
частини 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у розмірі 84
відсотки грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
згідно довідки Апеляційного суду
Сумської області № 75 від 27 грудня 2013
року, починаючи з 1 січня 2014 року, без
обмеження при перерахунку розміру
суддівської винагороди та граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції, з одночасним направленням
її копії до суду апеляційної інстанції
протягом 10 днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання повного
тексту постанови, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після спливу строку на подачу
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
буде подано.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
І.В. Дашутін