Справа № 734/93/14
Суддя: Бригинець М. М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/9/14
Справа № 734/93/14
ПОСТАНОВА

іменем України

13 лютого 2014 року
смт. Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бригинець М.М.,

при секретарі Пенській Л.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду смт. Козелець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради,
Чернігівської області, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 про скасування рішення
Козелецької селищної ради 8 сесії 6
скликання від 23 жовтня 2012 року Про
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,068 га по АДРЕСА_2, -

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Козелецької
селищної ради, Чернігівської області,
про скасування рішення Козелецької
селищної ради 8 сесії 6 скликання від 23
жовтня 2012 року Про передачу у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,068 га
по АДРЕСА_2, в якому зазначає, що згідно
договору дарування від 26 грудня 1973 року
мати позивача подарувала йому
домоволодіння, а саме - ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
АДРЕСА_3. Відповідно до Сводного
оціночного акту, виданого 3 грудня 1973
року Ніжинським бюро технічної
інвентаризації, за вищевказаним
домоволодінням рахуються надвірні
будівлі: будинок, 2 сараї, погріб,
колодязь, огорожа. Протягом сорока
років позивач користується цим
нерухомим майном та закріпленою
земельною ділянкою площею 0,91 га, на
якій розміщені будинок та надвірні
споруди. Згідно договору
купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року
ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру
(решту ? будинку), розташовану по
АДРЕСА_3, без будь-яких надвірних
будівель. Надалі ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
поділити будинок, надвірні споруди та
встановити порядок користування
присадибною земельною ділянкою.
Рішенням Козелецького районного суду
від 11 квітня 2013 року, яке набрало
чинності, відмовлено в повному обсязі
ОСОБА_2 у розподілі домоволодіння,
надвірних споруд і присадибної
ділянки, розташованих по АДРЕСА_3.
Всупереч рішенню суду, влітку 2013 року
його сусід ОСОБА_3 (брат ОСОБА_2)
зруйнував та зніс його надвірні
споруди: сарай "Б", сарай "В", пригребицю,
погріб "П", вбиральню "У" і колодязь "К" і
на їх місці почав будувати собі будинок
на підставі Державних актів про право
власності на земельні ділянки на яких і
розмішені його надвірні будівлі.
Підставою для виготовлення Державних
актів було спірне рішення Козелецької
селищної ради 8 сесії 6 скликання від 23
жовтня 2012 року Про передачу у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,068 га
по АДРЕСА_2. Оскільки у власності ОСОБА_2
знаходиться лише квартира 28,2 кв.м. без
будь-яких надвірних споруд та
земельної ділянки, а рішення
апеляційного суду Чернігівської
області на підставі якого ОСОБА_2
замовила виготовлення та отримала
державні акти про право власності на
землю, на якій знаходяться надвірні
споруди скасоване, позивач вважає, що
рішення Козелецької селищної ради 8
сесії 6 скликання від 23 жовтня 2012 року
Про передачу у власність ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,068 га по
АДРЕСА_2 не є чинним і підлягає
скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги, просив їх
задовольнити з наведених у позові
підстав.

Представники відповідача Стрілець
О.Г. в судовому засіданні позов не
визнав та заперечував проти його
задоволення, мотивуючи свої
заперечення тим, що за будинком, який
розташований по АДРЕСА_2 закріплена
земельна ділянка 0,1372 га. Позивач та
ОСОБА_2 є власниками даного будинку:
кожний на ? частку. Відповідно часткам
будинку Козелецькою селищною радою
надано дозвіл на виготовлення
Державних актів про право власності на
землю ОСОБА_2 Рішення 8 сесії 6 скликання
від 23 жовтня 2012 року Про передачу у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,068 га по АДРЕСА_2 було прийнято в
правовому полі, тому він не вбачає
підстав для його скасування.

Ухвалою суду від 14 січня 2014 року до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
було залучено ОСОБА_2, представник якої
в судове засіданні 13 лютого 2014 року не
з'явився, але надав свої заперечення
щодо безпідставності заявленого
позову.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України -органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Згідно ст.ст.12, 40 ЗК України
розпорядження землями у межах
населеного пункту належить до
повноважень органу місцевого
самоврядування. Громадянам України за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть передаватися безоплатно у
власність або надаватися в оренду
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим Кодексом.

За змістом ст.118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно п.36 ст.26 глави 1розділу
2Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільських,
селищних, міських рад вирішуються
відповідно до закону питання по
регулюванню земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 12 серпня 2008 року ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_2. Власником іншої
частини будинку з надвірними
господарськими будівлями є ОСОБА_1
(рішення суду від 31 травня 2013 року).

Відповідно до вимог ст.. 120 Земельного
кодексу України при переході права
власності на будівлю та споруду до
кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівля та споруди.

Згідно довідки виконкому Козелецької
селищної ради від 19 лютого 2009 року № 928
за домоволодінням в АДРЕСА_2,
закріплена земельна ділянка площею 0,1372
га. Земельна ділянка між сусідами не
розділена та не приватизована.

Згідно рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 15 травня 2012
року припинено право власності ОСОБА_1
на ? частини: сараю «Б», сараю «В»,
пригребиці та погребу «П» і визнано за
ОСОБА_2 право власності в цілому на
сарай «Б», сарай «В», пригребицю та
погреб «П» і встановлено порядок
користування присадибною земельною
ділянкою домоволодіння АДРЕСА_2, а
саме: виділено ОСОБА_2 у користування 680
кв.м присадибної земельної ділянки і
ОСОБА_1 у користування 680 кв.м
присадибної земельної ділянки.

23 жовтня 2012 року,на час чинності
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 15 травня 2012
року, Козелецька селищна рада
Козелецького району Чернігівської
області 8 сесії 6 скликання, розглянувши
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
вирішила передати у власність земельні
ділянки гр. ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,0680 га в АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 використала своє право на
приватизацію присадибної земельної
ділянки.

Позивачу ОСОБА_1 земельна ділянка біля
будинку не виділена, своє право на
приватизацію землі він використав за
місцем свого проживання.

12 грудня 2012 року рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 15
травня 2012 року Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних і
кримінальних справ скасовано і справу
передано на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції. А згідно рішення
Козелецького районного суду від 11
квітня 2013 року, яке набрало чинності в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розподіл домоволодіння, надвірних
споруд і присадибної земельної ділянки
відмовлено в повному обсязі.

Але на даний час відсутні надвірні
споруди, які до 15 травня 2012 року
належали ОСОБА_1; а з 15 травня 2012 року до
12 грудня 2012 року - ОСОБА_2 Тому не можна
погодитися з доводами позивача, що з
переходом право власності на будівлі
переходить право власності на земельну
ділянку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС
України визначено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи чи інтереси.

Вимогами ч.3 ст.2 КАС
України передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі і прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що відповідач,
приймаючи оскаржуване рішення діяв в
межах своїх повноважень, обґрунтовано,
і з врахуванням всіх обставин, що мають
значення, прийняв рішення, а відтак
вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним
та скасування рішення Козелецької
селищної ради 8 сесії 6 скликання від 23
жовтня 2012 року Про передачу у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,068 га
по АДРЕСА_2 є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.6, 8-11, 70, 71, 86, 87,
158-163, 167 КАС України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Козелецької селищної
ради, Чернігівської області, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_2 про скасування рішення
Козелецької селищної ради 8 сесії 6
скликання від 23 жовтня 2012 року Про
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,068 га по АДРЕСА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя