Справа № 805/9982/13-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
справа №805/9982/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді - доповідача Ястребової
Л.В., суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва та
Управління державної казначейської
служби України у Печерському районі м.
Києва на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013 р. у справі № 805/9982/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
державної казначейської служби
України у Печерському районі м. Києва,
Управління пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва про
стягнення помилково сплаченого збору
на державне пенсійне страхування у
розмірі 5595,10 грн., визнання
бездіяльності незаконною,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Управління
пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва, Управління
державної казначейської служби
України у Печерському районі м. Києва
про стягнення помилково сплаченого
збору на державне пенсійне страхування
у розмірі 5595,10 грн., визнання
бездіяльності незаконною, мотивуючи
свої вимоги тим, що згідно договору
купівлі-продажу від 22 квітня 2013 року
придбав вперше житло. При оформленні та
посвідченні договору купівлі-продажу
було помилково сплачено збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 1% від ціни
договору. Однак, у відповідності до п.9
ст.1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» позивач звільнений від
сплати такого збору.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю, а саме: визнано
неправомірною бездіяльність
Управління пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва щодо
повернення ОСОБА_2 помилково сплачених
коштів при укладанні договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 22
квітня 2013 року на суму 5595,грн.; стягнуто
з Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Київа на користь
ОСОБА_2 суму безпідставно сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 5596 грн.. 10
коп.; стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судовий збір
в розмірі 114 грн. 71 коп.

Відповідачами подано апеляційні
скарги, в яких просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони до суду не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та під час апеляційного розгляду,
позивач згідно договору
купівлі-продажу квартири від 22 квітня
2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, вперше
придбано у власність квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, вартістю 559510,00 грн.
(а.с.6).

Вказаний договір купівлі-продажу
квартири зареєстрований в Державному
реєстрі правочинів, що підтверджується
інформаційною довідкою реєстру
речових прав на нерухоме майно. (а.с. 57).

Під час укладення договору
купівлі-продажу квартири, позивачем
був сплачений збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 5595,10 грн. (1% її вартості), що
підтверджується копією квитанції №
к83/М/80 від 22 квітня 2013 року (а.с.5).

05 вересня 2013 року позивач звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва із заявою, у
якій просив відповідача повернути йому
помилково сплачені кошти у розмірі 5595,10
грн.

Відповідач листом від 18 вересня 2013 року
№15729/07 повідомив, що Пенсійний фонд
України не володіє інформацією щодо
права власності на нерухоме майно та не
веде облік переходу права власності,
крім того законодавством не
передбачений порядок відшкодування
органами Пенсійного фонду України
коштів, сплачених при купівлі житла на
підставі заяви платника. Вищенаведене
не дає правових підстав для повернення
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 5595,10
грн., так як не має підтвердження
здійснення операцій купівлі-продажу
нерухомого майна вперше.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ і організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадян, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше.

За змістом п. 15-1 Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 № 1740, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачується підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності та фізичними
особами, які придбавають нерухоме
майно, у розмірі 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначеної в
договорі купівлі-продажу такого майна,
за винятком державних підприємств,
установ організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 зазначеного порядку
встановлено, що нотаріальне
посвідчення або реєстрація на біржі
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

З наданої відповіді від 16 грудня 2013
року №9110211 вбачається, що в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно,
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та
Державному реєстрі іпотек не
встановлено наявність запису (записів).

Вказані докази свідчать, що позивачем
вперше придбано житло та при
оформленні документів безпідставно
(помилково) сплачено збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від його
вартості.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
станом на час придбання позивачем
нерухомості як і станом на час розгляду
справи в Україні відсутня повна
можливість перевірки інформації про
те, чи вперше особа придбала
нерухомість, зокрема щодо придбання
житла за кордоном чи до формування
Державного реєстру правочинів.

Вказане питання було предметом
звернення Пенсійного фонду України до
Конституційного Суду України з
проханням дати тлумачення терміна
«придбавають житло вперше», що
міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
визначивши коло осіб, яких необхідно
вважати такими, що придбавають житло
вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України
від 23 березня 2000 року №29-у/2000
відмовлено у відкритті
конституційного провадження у справі
через відсутність у Пенсійного фонду
України права на конституційне подання
та непідвідомчість Конституційному
Суду України питання, порушеного у
поданні.

За відсутності відповідного правового
механізму перевірки інформації про
факт придбання нерухомості вперше саме
держава в особі Пенсійного фонду
України, як уповноваженого суб'єкта
владних повноважень зобов'язана
доводити той факт, що у кожному
конкретному випадку особа, що
зобов'язана сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм
правового регулювання відносин,
зобов'язана забезпечити його
реалізацію. В протилежному випадку всі
негативні наслідки відсутності
належного правового регулювання
покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи
реєстрації прав на нерухоме майно та
позбавлення можливості Пенсійного
фонду України та його територіальних
відділень встановити придбання
квартир конкретною особою вперше, не
може ставитись в провину особі,
оскільки не визначення порядку
виконання законодавчо закріплених
норм не може впливати на порушення прав
громадян, які наділені такими правами.

За таких обставин органи Пенсійного
фонду України зобов'язані довести, що
позивач придбав житло згідно договору
від 22 квітня 2013 року не вперше.
Враховуючи, що вказаного обов'язку
відповідачем не виконано, а позивачем
подано докази, які свідчать про
наявність у нього права на звільнення
від сплати збору, позивач має право на
повернення суми сплаченого збору, як
помилково сплаченого за відсутності
обов'язку здійснювати такий платіж.

Управлінням державної казначейської
служби України в Печерському районі м.
Києва також не спростовані докази
позивача щодо придбання позивачем
житла не вперше.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем надано докази
які, доводять наявність у нього права
на звільнення від сплати збору, тому
позивач має право на повернення суми
сплаченого збору як помилково
сплаченого за відсутності обов'язку
здійснювати такий платіж.

Як вбачається з матеріалів справи,
кошти в сумі 5595,10 грн., сплачені
позивачем 22 квітня 2013 року згідно
квитанції № к83/М/80, як збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при придбаванні
нерухомого майна зараховані до
спеціального фонду Державного бюджету
Печерського району м. Києва за кодом
бюджетної класифікації 24140500 «Збір з
операцій придбавання (купівлі-продажу)
нерухомого майна» на рахунок 0007,
символ звітності банку 156, що
підтверджується листом Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві.

Пунктом 5 Наказу державного
казначейства України від 10 грудня 2002
року №226 «Про затвердження Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного або
місцевих бюджетів» передбачено, що
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
надається до органу Державного
казначейства України за формою,
передбаченою відповідними спільними
нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції.

Відповідно до частини третьої статті 3
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9
і 10 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 43
Бюджетного кодексу України при
виконанні державного бюджету і
місцевих бюджетів застосовується
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначає Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845.

Так, пунктом 16 вказаного Порядку
визначено, що органи Казначейства за
судовими рішеннями про стягнення
надходжень бюджету здійснюють
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів, зокрема для
повернення надмірно та/або помилково
сплачених податків і зборів.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва та
Управління державної казначейської
служби України у Печерському районі м.
Києва від 24 грудня 2013 р. - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
р. у справі № 805/7218/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

С.Ю.Чумак