Справа № 334/8788/13-а
Суддя: Лихосенко М. О.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.01.2014
Справа № 334/8788/13-а
Провадження № 2-а/334/9/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Ленінський районний суд м.
Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко
М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, інспектора ДПС
взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області Глущенко Максима
Сергійовича про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до ВДАІ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області,
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області Глущенко
М.С. про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, в якому
вказує, що 26.09.2013р. о 11:15 год., керуючи
автомобілем "ЗАЗ", д/н НОМЕР_1, по пр.
Леніна - вул. Панфіловців в м. Запоріжжя,
він був зупинений інспектором ДПС, який
звинуватив його в порушенні п.16.2 ПДР
України, а саме, в тому, що здійснюючи
розворот на перехресті він не надав
переваги в русі пішоходам, тобто
порушив правила проїзду перехрестя,
про що склав протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.2 КУпАП із накладенням стягнення
у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Із вказаним протоколом та постановою
він незгоден, оскільки під час
розвороту на перехресті пр. Леніна -
вул. Пафіловцев в м.Запоріжжі пішоходів
не було, т.я. для пішоходів був
ввімкнений червоний сигнал світлофору,
вони стояли на тротуарі та чекали
зеленого світла світлофора. Здійснивши
розворот він стояв на перехресті і
чекав доки проїдуть зустрічні
автомобілі, після чого продовжив
маневр.

Жодної перешкоди для руху інших
учасників дорожнього руху він не
створив.

В протоколі не зазначено ніяких
доказів, які б підтверджували скоєння
ним правопорушення.

Просить суд скасувати постанову про
накладення на нього штрафу в сумі 425
грн., оскільки в його діях відсутній
склад правопорушення, передбаченого
ст.122 ч.2 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце слухання
справи повідомлений, надав суду
адміністративний матеріал стосовно
позивача, заперечень проти позову не
надав, також не надано суду і відео-
фіксації вказаного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 16.2 ПДР України, на
регульованих і нерегульованих
перехрестях водій, повертаючи праворуч
або ліворуч, повинен дати дорогу
пішоходам, які переходять проїзну
частину, на яку він повертає, а також
велосипедистам, які рухаються прямо в
попутному напрямку.

Крім того, відповідно до п. 18.2 ПДР
України, на регульованих пішохідних
переходах і перехрестях при сигналі
світлофора чи регулювальника, що
дозволяє рух транспортним засобам,
водій повинен дати дорогу пішоходам,
які закінчують перехід проїзної
частини відповідного напрямку і для
яких може бути створена перешкода чи
небезпека.

Судом встановлено, що 26.09.2013р.
інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області
Глущенко М.С. був складений протокол
про адміністративне правопорушення та
винесена постанова про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП,
тобто порушення правил проїзду
перехрестя та винесено постанову
серії АА2 № 878411 від 26.09.2013р. про
накладення на позивача штрафу в сумі 425
грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних засобів, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Висновок про наявність чи відсутність
в діях особи адміністративного
правопорушення має бути зроблений на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Висновок відповідача про вчинення
позивачем даного адміністративного
правопорушення ґрунтується лише на
підставі складеного ним протоколу про
адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові не
відображено, на підставі чого посадова
особа встановила наявність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні.
Відсутність у постанові посилання на
пояснення свідків правопорушення
дозволяє дійти висновку, що при
фіксуванні даного адміністративного
правопорушення пояснення свідків не
відбирались.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку
встановленому законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на
підставі суворого додержання
законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку
звинувачують у скоєні правопорушення
не покладається обов'язок доказування,
цей обов'язок покладається на органи та
посадових осіб, які складають протокол
та розглядають справу. Це право особи
закріплено у ст. 62 Конституції України,
яка встановлює, що обвинувачення не
може ґрунтуватися на припущеннях. Усі
сумніви щодо доведення вини особи
тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України обов'язок
доказування в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень щодо
правомірності свого рішення, дії
чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не надав доказів
правомірності своїх дій та не
спростував доводи позивача щодо
відсутності достатніх доказів
допущення ним порушень ПДР. Суду не
було надано матеріали, що були або мали
бути взяті до уваги відповідачем при
прийнятті рішення в адміністративній
справі.

В протоколі інспектор посилається на
те, що дане правопорушення зафіксовано
камерою "Canon", втім відео- фіксацію
правопорушення не надав.

Жодних доказів вчинення ОСОБА_1 даного
адміністративного правопорушення суду
не надано.

Таким чином, застосування до позивача
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. є незаконним та
необґрунтованим, у зв'язку з чим,
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись
ст. 46 Конституції, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186
КАС України, ст.ст. 251, 287, 288, 299 КУпАП
України, п. 16.2 ПДР України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов
задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 № 878411 від
26.09.2013р. по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та
накладення штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 1712 КАС України,
постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
Лихосенко М. О.