Справа № 815/3735/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3735/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Левчук О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання протиправним та
скасування рішення від 07.03.2013 року №
763398, зобов'язання здійснити державну
реєстрацію права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулась з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції від 07.03.2013 року № 763398,
зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом
ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що державним реєстратором
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції за
результатами розгляду заяви позивача
про реєстрацію права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1, прийнято
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 763398
від 07.03.2013 року, у зв'язку з тим, що
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Позивач зазначав, що
вказане рішення відповідача є
протиправним та підлягає скасуванню,
оскільки позивач при поданні заяви про
реєстрацію права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1, дотримано
вимоги Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року № 703, а підставою для
звернення до відповідача із вказаною
заявою стало рішення Приморського
районного суду міста Одеси від 17.10.2012
року по цивільній справі № 1522/7796/11, яке
набрало законної сили 29.10.2012 року,
відповідно до якого задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, визнано
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1, укладений 11 серпня 1998 року;
ухвалено повернути сторін у попередній
стан. На підставі вказаного рішення
ОСОБА_1 у відповідності до Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5, отримала в Третій Одеській
державній нотаріальній конторі
правовстановлюючий документ на
зазначену квартиру, а саме: договір
купівлі-продажу від 07.08.1996 року № 3-2620.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В. про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 763398
від 07.03.2013 року.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1.

Не погоджуючись з даною постановою
суду Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 лютого 2013 року ОСОБА_1 з метою
реєстрації права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1, звернулась через свого
представника ОСОБА_3 до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності), до якої додала:
технічний паспорт (оригінал та копія),
рішення Приморського районного суду
від 17 жовтня 2012 року по справі № 1522//7796/11
(2 примірники засвідчені печаткою суду),
договір купівлі-продажу від 07.08.1996 року
№ 3-2620 (фотокопія та оригінал).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
єдиним органом, до якого позивач може
звернутись для проведення за нею
державної реєстрації права власності
на вказану квартиру, є Реєстраційна
служба Одеського міського управління
юстиції, а державна реєстрація прав на
нерухоме майно, що розташоване в
Україні, є обов'язковою.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

На підставі ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»державна реєстрація прав є
обов'язковою. Державна реєстрація прав
є публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Будь-які правочини щодо нерухомого
майна (відчуження, управління, іпотека
тощо) вчиняються, якщо право власності
чи інше речове право на таке майно
зареєстровано згідно з вимогами цього
Закону, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.
Державна реєстрація права власності та
інших речових прав проводиться за
місцем розташування об'єкта нерухомого
майна в межах території, на якій діє
відповідний орган державної
реєстрації права власності та інших
речових прав, крім випадків,
установлених абзацами другим і третім
частини п'ятої цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» систему органів державної
реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України;
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав; органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Частиною 4 ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження. Орган державної реєстрації
прав, державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 17 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлені
вимоги до документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, відповідно до якої текст
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, повинен
бути написаний розбірливо. Прізвище,
ім'я, по батькові фізичних осіб та їх
місце проживання, а також найменування
юридичних осіб та їх місцезнаходження
повинні бути написані повністю. Не
приймаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень документи з
підчищеннями або дописками,
закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями,
заповнені олівцем, а також з
пошкодженнями, які не дають змоги
однозначно тлумачити їх зміст.
Документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень встановлені ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

За змістом ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Підстави для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
встановлені ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5 4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5 5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

В ході судового розгляду встановлено,
що 07 березня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту 22.02.2013 року за
реєстраційним номером 267626, яку подала
ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності
від 21 листопада 2012 року №911, діє в
інтересах ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1, для проведення державної
реєстрації права власності, форма
власності: приватна на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
документів, поданих для проведення
державної реєстрації прав, з
посиланням на ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», пункти
16 та 23 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703,
прийнято рішення № 763398 від 07 березня 2013
року, яким відмовлено у державній
реєстрації права власності, форма
власності: приватна на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, за
суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1, на підставі того, що під час
розгляду вказаних документів
державним реєстратором встановлено, що
подані документи не відповідають
вимогам, та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Слід зазначити, що в рішенні державного
реєстратора Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
№ 763398 від 07 березня 2013 року не
зазначено в чому саме подані позивачем
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Також встановлено, що 07 серпня 1996 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, укладено договір
купівлі-продажу квартири, засвідчений
Вахненко Ю.А., державним нотаріусом
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори за № 3-2620,
відповідно до умов якого ОСОБА_4
продала, а ОСОБА_1 придбала квартиру
АДРЕСА_1. Вказана квартира АДРЕСА_1,
зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 07.08.1996
року в Одеському міжміському бюро
технічної інвентаризації 11.09.1996 року
під № 84 пр. стр. 107 реєстр 673 (а.с. 8-9).

Відповідно до листа КП «ОМБТІ та РОН»
від 15.05.2012 року № 3481.63 станом на 15.02.2012
року квартира АДРЕСА_1, в КП «ОМБТІ та
РОН» зареєстрована за ОСОБА_6 на
підставі договору дарування,
посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою 11.08.1998
року № 4-2351 (реєстрація від 14.08.1998 року),
а в період з 11.09.1996 року по 14.08.1998 року
квартира АДРЕСА_1, в КП «ОМБТІ та РОН»
була зареєстрована за ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Шостою Одеською
державною нотаріальною конторою 07.08.1996
року № 3-2620.

Рішенням Приморського районного суду
міста Одеси від 17.10.2012 року по цивільній
справі № 1522/7796/11, задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, визнано
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1, укладений 11 серпня 1998 року;
ухвалено повернути сторін у попередній
стан.

Вказане рішення Приморського
районного суду міста Одеси від 17.10.2012
року по цивільній справі № 1522/7796/11
набрало законної сили 29.10.2012 року, а
відповідно до ст. 124 Конституції
України є обов'язковим до виконання.

Таким чином, заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
22.02.2012 року та додані до неї документи,
які подавались позивачем з метою
реєстрації права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_1,
відповідають вимогам Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703,
та підтверджують право власності
ОСОБА_1 на квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що Реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції
без урахування всіх обставин, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації права власності, форма
власності: приватна на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
документів, поданих для проведення
державної реєстрації прав, прийнято
рішення № 763398 від 07 березня 2013 року про
відмову в державній реєстрації права
власності, форма власності: приватна на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1, а тому воно
підлягає визнанню протиправним та
скасуванню.

Слід також зауважити, що єдиним
органом, до якого позивач може
звернутись для проведення за нею
державної реєстрації права власності
на вказану квартиру, є Реєстраційна
служба Одеського міського управління
юстиції, а державна реєстрація прав на
нерухоме майно, що розташоване в
Україні, є обов'язковою.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року у справі № 815/3735/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян