Справа № 2312/1625/2012
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А.Г., Василенка Я. М.,

розглянувши в письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Маньківському районі Черкаської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання призначити пенсію, за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Маньківському районі Черкаської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області на
постанову Маньківського районного
суду Черкаської області від 03.01.2013 року,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій та зобов'язання
продовжити виплату пенсії на пільгових
умовах відповідно до ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Маньківського районного
суду Черкаської області від 03.01.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову у повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 01.08.2012 року подав відповідну
заяву до УПФУ в Маньківському районі
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком №2.

На підставі поданої заяви та наданих
документів, позивачу було призначено
пенсію. Попередньо позивач був
вимушений звертатись за захистом до
суду, оскільки було виявлено, що в його
трудовій книжці внесено запис про
переведення позивача з посади майстра
на посаду робочого розряду.

Рішенням Маньківського районного суду
Черкаської області від 02.09.2010р. у справі
№ 2-316/2010 позов позивача задоволено,
наказ про переведення № 73 від 21.10.1981 р.
визнано незаконним.

Після цього підприємством ЗАТ
„Агрошляхсервіс" внесено відповідний
запис у трудову книжку, видано позивачу
пільгову довідку для призначення
пенсії, позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду для
призначення пенсії, та пенсію було
призначено.

Листом від 03.12.2012р. № 4524/03 УПФУ в
Маньківському районі повідомив
позивачу, що у зв'язку з нововиявленими
обставинами щодо призначення пенсії
позивачу необхідно звернутись УПФУ в
Маньківському районі для вирішення
питання погашення переплати пенсії.

Листом від 05.12.2012р. № 4543/03 УПФУ в
Маньківському районі повідомив
позивачу, що в результаті перевірки,
проведеної управлінням праці та
соціального захисту населення
встановлено, що позивач не має права на
пенсію, тому на виконання акту
перевірки позивачу припинено виплату
пенсії з 01.12.2012р.

Так, відповідно з наданих документів,
встановлено, що підприємством ЗАТ
„Агрошляхсервіс" надано пільгову
довідку № 41 від 31.07.2012 р. про те, що
позивач дійсно працював на посаді
дорожнього майстра і відповідно до
списку № 2 розділ ХХІХ п. б постанови
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р.,
згідно ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», має право на
призначення пільгової пенсії.

Актом перевірки УПФУ в Маньківському
районі № 116 підтверджено період роботи
та право позивача на пенсію. Разом з
тим, у акті перевірки Управління праці
та соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області № 11
вказано, що право на пенсію згідно п.
„з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» позивач не має., так як
право на пенсію не поширюється на
майстрів, зайнятих на будівництві
сільськогосподарських об'єктів та
благоустрою сіл, які станом на 01.01.91 р.
не працювали на даній посаді.

Згідно п. «б» с. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
на пільгових умовах, незалежно від
місця останньої роботи, мають
працівники , зайняті повний робочий
день на роботах у шкідливих і важких
умовах праці,- за Списком № 2,
виробництв, робіт, професій посад і
показників, затвердженим КМУ, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки-після досягнення 55 років і
стажу роботи не менше як 25 років, з них
не менше як 12 років 6 місяців на таких
роботах.

Працівники, які мають не менше ніж
половину стажу роботи із шкідливими і
важким умовами праці, пенсія за віком
призначається із зменшенням
пенсійного віку на один рік за кожні
два роки шість місяців такої роботи
чоловікам.

Частина 3 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлює, що
порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається ст. 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством. Вказаною
статтею не передбачено, що умовою
нарахування пенсії є те, що працівник
після вступу Закону в дію, не повинен
був працювати на роботах із шкідливими
і важкими умовами праці.

Згідно з п. З Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 при визначенні
права на пенсію за віком, на пільгових
умовах, застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи.

Відповідно до Списків № 1 і 2 розділу
ХХІХ «Будівництво промислових,
гідротехнічних, дорожньо-мостових,
транспорту і зв'язку , житлових і
культурно-побутових, а також наземних
споруд і будівництво шахт, рудників і
комунікацій» передбачено перелік
об'єктів, за роботи на яких
обчислюється пільговий стаж. У
зазначеному переліку відсутні споруди
сільськогосподарського призначення та
благоустрій сіл, відповідно і майстер
повинен займатися будівництвом
об'єктів, які перераховані в розділі, а
не будівництвом сільськогосподарських
об'єктів та благоустроєм сіл.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» затверджений Порядок
підтвердження трудового стажу за
відсутністю трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Відповідно до п.20 Порядку щодо
особливості підтвердження трудового
стажу окремих категорій працівників
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, організацій. У довідці має
бути вказано: періоди роботи, професія
або посада, характер виконуваної
роботи, розділ, підрозділ, пункт,
найменування списків або їх номери,
куди включається цей період роботи,
первинні документи за час виконання
робіт, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Встановлено, що при визначенні права на
пільгове пенсійне забезпечення
працівників будівельних організацій,
необхідно встановити будівництвом
яких саме об'єктів займалась
організація та майстер.

У Списку № 2, який затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 немає споруд
сільськогосподарського призначення.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що позивач немає права на пенсійне
пільгове забезпечення, а лише на
загальних підставах.

Крім того, судом першої інстанції
визнано незаконним акт перевірки
пенсійної справи Криво хижі В.М.,
Управління праці та соціального
захисту населення Маньківської
районної державної адміністрації
Черкаської області № 11 за 2012 рік.

Колегії суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції що
вказана вимога позивача підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст. 2, та п.1.ч.1 ст.3 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів осіб у сфері
публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з п.1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Так, правовий акт - це акт волевиявлення
(рішення) уповноваженого суб'єкта
права, що регулює суспільні відносини
за допомогою встановлення (зміни,
скасування, зміни сфери дії) правових
норм, а також визначення (зміни,
припинення) на основі цих норм прав і
обов'язків учасників конкретних
правовідносин. При цьому, критерієм
розмежування понять нормативного
правового акта і ненормативного
(індивідуального) правового акта є
сфера його дії за суб'єктивним складом,
оскільки правові акти індивідуальної
дії, на відміну від нормативних,
поширюють свою дію на конкретно
визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний
правовий акт завжди виражають волю
(волевиявлення) уповноваженого
суб'єкта права, його владні приписи;
мають офіційний характер, обов'язковий
до виконання; спрямовані на
регулювання суспільних відносин;
встановлюють правову норму чи
конкретне правовідношення;
оформляються у визначеній формі; є
юридичними фактами, що спричиняють
певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти -
породжують права і обов'язки у тих
конкретних суб'єктів, яким вони
адресовані, у конкретному випадку.

Зі змісту зазначених визначень
вбачається, що правові акти
індивідуальної дії своїми приписами
мають породжувати права і обов'язки
конкретних осіб, на яких спрямована
їхня дія. У такому випадку реалізується
компетенція видавця цього акту як
суб'єкта владних повноважень,
уповноваженого управляти поведінкою
іншого суб'єкта і відповідно інший
суб'єкт зобов'язаний виконувати його
вимоги.

Тобто, особливою відмінністю правового
акту від інших управлінських актів є
наявність в ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язки для інших суб'єктів.

Вищевикладене свідчить про те, що
вимога щодо визнання незаконним акт
перевірки пенсійної справи не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, перевіривши мотивування
судового рішення та доводи апеляційної
скарги, відповідно до вимог ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду,
судова колегія вважає, що апеляційні
скарги -підлягають частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню та в пункті
стосовно визнання акту незаконним
закриттю - в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 8,17,109, 195, 183-2, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Маньківському районі Черкаської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області на
постанову Маньківського районного
суду Черкаської області від 03.01.2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Маньківському районі
Черкаської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання призначити пенсію -
задовольнити частково.

Постанову Маньківського районного
суду Черкаської області від 03.01.2013 року
- скасувати та постановити нову.

Закрити провадження по справі в
частині позовних вимог щодо визнання
акту перевірки пенсійної справи
незаконним.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Маньківському районі Черкаської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Маньківської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання призначити пенсію -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови
виготовлено 14.02.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.