Справа № 2а/257/248/13
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
справа №2а/257/248/13
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченка І.В., Шишова
О.О.,

секретар Гайдіс С.І.,

за участю сторін : позивача ОСОБА_2,
представника Міністерства внутрішніх
справ України та Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
Віціни О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
р. у справі № 2а/257/248/13 за позовом
ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх
справ України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області про
визнання неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И
В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
р. у справі № 2а/257/248/13 у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Міністерства внутрішніх справ України,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Донецькій області про
визнання неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - відмовлено
у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивачем подана апеляційна скарга, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги,
зобов'язати ГУМВС України в Донецькій
області виплатити решту невиплаченої
суми одноразової грошової допомоги -
28560 гривень,, та відшкодувати моральну
шкоду.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка
її подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено , що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проходила службу в органах внутрішніх
справ з 8 червня 1998 року по 1 вересня 2008
року, що підтверджується копією
трудової книжки (а.с. 12, 13).

Як встановлено у судовому засіданні,
наказом Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області № 393 о/с від 27
серпня 2008 року ОСОБА_2 звільнено з
органів внутрішніх справ України за п.
22"а", п. 14 "б", п. 39 "в", п. 71 "г" графи 3 (через
хворобу). Цього ж дня позивачем
отримано трудову книжку.

Довідкою про результати визначення
ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
застрахованого № 008531 від 30 вересня 2008
року, ОСОБА_2 встановлено ступінь
втрати професійної працездатності у
розмірі 70 відсотків (а.с. 9).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від
30 вересня 2008 року серії 10 ААА № 162677
ОСОБА_2 встановлено ІІ групу
інвалідності по причині захворювання,
пов'язаного з проходженням служби в
органах внутрішніх справ (а.с. 10).

Відповідно до пенсійного посвідчення
Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 8 жовтня 2010 року є
пенсіонером по інвалідності (ІІ група
інвалід армії) (а.с. 9а).

21 жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до
начальника управління фінансового
забезпечення та бухгалтерського
обліку України в Донецькій області
Овсієнку В.В. із заявою про проведення
виплати одноразової грошової допомоги
у зв'язку з втратою працездатності у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ та визнанням її
інвалідом ІІ групи та надано пакет
документів, разом із довідкою про
грошове забезпечення (а.с. 38, 109).

Відповідно до довідки на день
установлення інвалідності грошове
забезпечення ОСОБА_2 складає 850,00 грн
(а.с. 39, 111).

Відповідно до висновку УФЗБО ГУ МВС
України в Донецькій області № 14/1032 від 8
жовтня 2009 року "Про призначення
одноразової грошової допомоги
пенсіонеру міліції в разі поранення
або встановлення інвалідності згідно
із Законом України від 20 грудня 1990 року
№ 565-ХІІ "Про міліцію", затвердженому у
грудні 2008 року заступником директора
ДФЗБО МВС України, ОСОБА_2 відповідно до
п. 1.2 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги в разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 12 травня 2007 року № 707, має право на
отримання одноразової грошової
допомоги у зв'язку із подією, що сталася
у період проходження служби у розмірі 28
560,00 грн. (а.с. 7, 110).

Відповідно до ощадної книжки ОСОБА_2 14
жовтня 2009 року кошти у розмірі 28 531,44
грн. поступили на особистий рахунок
позивача (а.с. 8). Зазначене не
заперечується позивачем по справі.

6 грудня 2012 року позивач звернулась до
начальника Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області Дубовіка В.Б. із
інформаційним запитом про надання
інформації про проведення виплати
одноразової грошової допомоги у
зв'язку із встановленням ІІ групи
інвалідності відповідно до постанови
Кабінету міністрів України від 12
травня 2007 року № 707 "Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції" (а.с. 4).

12 грудня 2012 року заступником
начальника управління фінансового
забезпечення та бухгалтерського
обліку Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області Бажановим О.М.
надано відповідь, в якій повідомлено
про правомірність виплати одноразової
грошової допомоги у розмірі 28 560,00 грн.,
виходячи з розміру грошового
забезпечення: посадовий оклад - 620 грн.;
оклад за спеціальним званням - 60 грн.;
відсоткова надбавка за вислугу років 25%
- 170 грн. Всього - 850,00 грн. Разом із
відповіддю ОСОБА_2 направлено копію
висновку про призначення їй
одноразової грошової допомоги (а.с. 5-6,
36-37).

Не погодившись із розміром виплаченої
одноразової грошової допомоги позивач
звернулась до суду із даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про міліцію" від 20
грудня 1990 року № 565-XII, постановою
Кабінету Міністрів України від 12
травня 2007 року № 707 "Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції" (далі -
Порядок № 707), постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року № 1294 "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" (далі - Постанова 1294).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України
"Про міліцію" у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного працівнику міліції під час
виконання ним службових обов'язків, а
також інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

На виконання приписів ч. 6 ст. 23 Закону
України "Про міліцію" постановою
Кабінету Міністрів України від 12
травня 2007 року затверджений Порядок та
умови виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
податкової міліції (далі - Порядок № 707),
яким, зокрема, визначений вичерпний
перелік подій, при настанні яких
застосовуються норми цього Порядку,
встановлено критерії визначення
розміру відшкодування особам рядового
та начальницького складу органів
внутрішніх справ, у разі встановлення
інвалідності, що настала у період
проходження служби. Залежно від групи
інвалідності працівнику міліції
виплачується одноразова грошова
допомога в межах граничної суми,
встановленої цією нормою закону.

Так, пп. 2 п. 1 Порядку встановлено, що
одноразова грошова допомога
виплачується у разі установлення
інвалідності, яка настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення із
служби чи після закінчення такого
строку внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що сталися, зокрема,
під час виконання службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі із злочинністю, у розмірі:
п'ятирічного грошового забезпечення -
інвалідам 1 групи; чотирирічного
грошового забезпечення - інвалідам II
групи; трирічного грошового
забезпечення - Інвалідам III групи.

Розмір грошової допомоги визначається
відповідно до грошового забезпечення
за останньою посадою, яку особа
рядового або начальницького складу
займала на день загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва), установлення інвалідності.
До грошового забезпечення, з якого
здійснюється розрахунок грошової
допомоги, включається посадовий оклад,
оклад за спеціальним званням,
відсоткова надбавка за вислугу років
та щомісячна надбавка в розмірі 100
відсотків грошового забезпечення
(окладів грошового забезпечення та
надбавки за вислугу років) згідно із
законодавством (п. 3 Порядку).

На момент прийняття Порядку № 707
порядок нарахування та виплати
грошового забезпечення осіб рядового
та начальницького складу органів
внутрішніх справ здійснювався згідно з
Указом Президента України від 4 жовтня
1996 року № 926 "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ".

Відповідно до вищезазначеного Указу
Президента України грошове
забезпечення працівників міліції, з
якого розраховувалася одноразова
грошова допомога, складалося з:
посадового окладу (розміри затверджені
п. 1 Указу Президента України від 4
жовтня 1996 року № 926); окладу за
спеціальним званням (розміри
затверджені п. 1 Указу Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926);
надбавки за вислугу років (розміри
затверджені п. 2 Указу Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926);
стовідсоткової надбавки (передбачена
п. 2-1 Указу Президента України від 4
жовтня 1996 року № 926, даний пункт
доповнено Указом Президента України
від 31 серпня 2001 року № 771/2001).

З 1 січня 2008 року згідно з п. 1 постанови
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року № 1294 була
запроваджена інша структура та умови
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу, згідно з яким
грошове забезпечення осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

На виконання п. 13 даної постанови
Указом Президента України від 18 грудня
2007 року № 1234/2007 були визнані такими, що
втратили чинність Укази Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926 та від
31 серпня 2001 року № 771.

Фактично Указ Президента України №
1234/2007, скасувавши раніше встановлену п.
2-1 Указу Президента України від 4
жовтня 1996 року № 926/96 щомісячну
надбавку в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення (окладів
грошового забезпечення та надбавки за
вислугу років), що входила до грошового
забезпечення, з якого нараховувалася
одноразова грошова допомога,
запровадив іншу структуру та умови
грошового забезпечення осіб рядового
та начальницького складу, згідно з яким
грошове забезпечення осіб рядового і
начальницького складу складається з:
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Таким чином, на момент встановлення
позивачу інвалідності стовідсоткова
надбавка в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ не
виплачувалась.

Позовні вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 20 000,00 грн. є похідними від
позовних вимог , а тому , як наслідок
незадоволення позовних вимог , не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
р. у справі № 2а/257/248/13 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі складена та
підписана колегією суддів 18.02.2014 р.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В.
Сіваченко

О.О. Шишов