Справа № 2а-395/10
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа №
74088/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 03.11.2010р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,-

В С Т А Н О В
И Л А:

21.10.2009р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01.01.2007р. по 31.12.2008р. в сумі 9008,13грн.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 03.11.2010р.
заявлений позов задоволено частково.
Поновлено строк звернення до суду.
Визнано неправомірними дії
відповідача щодо виплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити на користь позивача
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми». В
решті - відмовити.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в позові відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що оскільки
відповідні видатки, які необхідні для
виплати допомоги позивачу, не
передбачені встановленим на 2007 рік
державним бюджетом, тому відповідач не
вправі їх змінювати; виконання
постанови суду в частині виплати
допомоги без відповідних бюджетних
асигнувань буде порушенням Бюджетного
кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.; належить до
незастрахованих осіб; перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
знаходиться на обліку у відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивача протягом
09.07.2007р.-31.12.2007р. у повному обсязі
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, через
що суб'єкта владних повноважень слід
зобов'язати провести перерахунок цієї
допомоги за вказаний період та виплату
її у розмірі, визначеному ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
щомісяця з дня призначення допомоги по
догляду за дитиною по день досягнення
дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
визначений ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачений також Порядком
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затв. постановою КМ України № 13 від
11.01.2007р. (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.). Вказаною постановою
призупинено дію абзацу першого п.22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затв. постановою КМ України № 1751 від
27.12.2001р., якою передбачався розмір
вказаної допомоги на рівні
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача,
які стосуються нарахування та виплат
їй щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період 09.07.2007р.-31.12.2007р. включно.

В частині визначення розміру допомоги
позивачу колегія суддів враховує, що
згідно ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
прожитковий мінімум на одну особу на
місяць для дітей віком до 6 років
складає: з 01 квітня - 463 грн., з 01 жовтня -
470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед
позивачем за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно повинна обраховуватися із
урахуванням вищевказаних розмірів
допомоги.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р.
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» здійснюють органи
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання застрахованих
осіб, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача.

Не можуть бути задоволені позовні
вимоги про стягнення суми з
відповідача, оскільки саме управління
зобов'язане здійснювати обрахування та
виплату суми допомоги, вказані дії до
компетенції адміністративного суду не
належать.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 03.11.2010р. у
адміністративній справі № 2а-395/10 - без
змін.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області в
користь держави 01 (одна) грн. 70 коп.
судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець