Справа № 2а-2657/12/0770
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Справа №
181390/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Пріма
Фарм» на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
31.10.2012 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пріма Фарм» до
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
Іршавського районного центру
зайнятості Закарпатської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пріма Фарм»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, Іршавського районного
центру зайнятості Закарпатської
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії.

Закарпатський окружний
адміністративний суд постановою від
31.10.2012 року в задоволенні позову
відмовив.

Постанову суду першої інстанції
позивач оскаржив в апеляційному
порядку. Апелянт зазначив, що
відповідачі повинні у взаємодії
забезпечувати організацію
професійного навчання інвалідів, в
тому числі направлених за сприянням
державної служби зайнятості та
направлення інвалідів на підприємства,
які мають вакансії для
працевлаштування інвалідів.

Всупереч вимогам законодавства
відповідачі не направили для
працевлаштування інваліда на створене
позивачем робоче місце, внаслідок чого
дане робоче місце тривалий час
залишається вакантним. Тому позивач
просить скасувати постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 31.10.2012 року
та винести нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.05.2011 року ТОВ «Пріма Фарм» звернулося
до Іршавського районного центру
зайнятості із заявою про направлення
до товариства інваліда для
працевлаштування на постійне робоче
місце за посадою «фармацевт»,
спеціальністю «фармація», з базовою
вищою освітою,
освітньо-кваліфікаційним рівнем -
бакалавр. Одночасно із вказаною заявою
позивачем подано звіт про наявність
вакансій станом на 18.05.2011 року, в якому
вказана наявність одного вакантного
місця для інваліда за спеціальність
«фармація», базовою вищою освітою,
освітньо-кваліфікаційним рівнем -
бакалавр.

04.09.2012 року ТОВ «Пріма Фарм» звернулося
до Іршавського районного центру
зайнятості з інформаційним запитом, в
якому просило повідомити, чи взята на
облік вакансія фармацевта, а також
повідомити про причини затримки
направлення інваліда для
працевлаштування у ТОВ «Пріма Фарм».

07.09.2012 року Іршавський районний центр
зайнятості надіслав позивачу лист за №
675-31, в якому повідомив, що 30.05.2011 року
ТОВ «Пріма Фарм» подало до РЦЗ звіт про
наявність вакансій і відповідно до
Закону України «Про зайнятість
населення» зобов'язане було щомісячно
підтверджувати дану вакансію у
письмовій формі. Також в листі
зазначено, що вказана вище вакансія
взята на облік, однак Іршавський РЦЗ не
направив до позивача для
працевлаштування з обмеженими
фізичними можливостями за професією
фармацевт у зв'язку з відсутністю на
обліку осіб за даною посадою.

Суд першої інстанції, правильно та
повно встановивши обставини справи,
дав їм належну оцінку та вірно
застосував положення матеріального
права.

Так, Положенням про порядок надання
Фондом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття послуг з
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації, затвердженим спільним
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України і
Міністерства освіти та науки України
від 13.02.2001 року № 53/59, встановлено
вичерпний перелік послуг з професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації, який не
передбачає надання первинної вищої
освіти.

Із листа Закарпатського обласного
центру зайнятості від 20.09.2012 року № 2057-13
вбачається, що протягом 2011-2012 років до
Закарпатського обласного центру
зайнятості заяви навчальних закладів
щодо професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітних за
спеціальністю «фармацевт не надходили.

Отже Закарпатський обласний центр
зайнятості не може надавати послуги з
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітних за
спеціальністю «фармацевт» та не має
змоги провести підготовку
відповідного фахівця за спеціальністю
«фармацевт».

Також судом першої інстанції враховано
довідку Іршавського районного центру
зайнятості від 10.02.2012 року № 744-31, згідно
якої з 01.05.2011 року по 10.02.2012 року на
обліку в даному центрі зайнятості не
стояло жодної особи з обмеженими
фізичними можливостями (інваліда), який
би відповідав
освітньо-кваліфікаційним вимогам про
фесій «фармацевт» чи «провізор».

Відповідно до листа від 09.10.2012 року
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів за
період 2011-2012 років до відділення Фонду
не зверталася жодна особа з обмеженими
можливостями з приводу проходження
навчання саме за спеціальністю
«фармація».

Відповідно до Положення про
Закарпатське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
направлення інвалідів для
працевлаштування не належить до
переліку повноважень відділення Фонду.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно поданого позивачем Звіту про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2011 рік у ТОВ «Пріма Фарм»
середньооблікова кількість штатних
працівників становить 10 осіб, а тому
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог вищевказаної статті,
становить 1 особу.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 3 статті 19 того ж
Закону підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Підстав для звільнення від виконання
вказаного обов'язку даний Закон не
містить.

Позивачем не надано жодних доказів
самостійного вжиття заходів щодо
працевлаштування інваліда після
створення відповідного робочого місця,
крім звернення у травні 2011 року до
Іршавського районного центру
зайнятості зі звітом про наявність
вакантної посади, а також всупереч
вимогам пункту 4 статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
щомісячно не інформував Іршавський РЦЗ
про наявність вакантної посади.

Тому є обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про те, що обов'язок з
працевлаштування інвалідів
покладається на відповідні
підприємства, установи, організації,
тобто в даному випадку на позивача.

Отже позовні вимоги є безпідставними, а
постанова суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права. Тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пріма
Фарм» залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 31.10.2012 року
у справі № 2а-0770/2657/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.С. Затолочний

Судді:
В.М. Каралюс

З.М. Матковська