Справа № 2а-56/10
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 вересня 2013 року м.
Київ В/800/3484/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Олексієнка М.М.,
Тракало В.В., Черпака Ю.К., Штульмана І.В.,
перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 15 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань (далі -
УДДУПВП) у Дніпропетровській області,
третя особа - Солонянська виправна
колонія № 21 УДДУПВП у
Дніпропетровській області, про
визнання протиправним і скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернувся із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
травня 2013 року, прийнятої за
результатами розгляду справи за його
позовом до УДДУПВП у Дніпропетровській
області про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстав,
передбачених пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС, просить скасувати ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 15 травня 2013 року, а справу направити
на новий розгляд до суду касаційної
інстанції. ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування касаційним
судом у подібних правовідносинах норми
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114
(далі - Положення) при вирішенні спорів,
пов'язаних із звільненням з органів
внутрішніх справ осіб через службову
невідповідність.

На обґрунтування заяви додано копії
ухвал Вищого адміністративного суду
України від 11 жовтня 2012 року (справа
№К-3224/12) та від 14 вересня 2011 року (справа
№ К-42446/10).

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_6
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах у спорах щодо
звільнення з органів внутрішніх справ
через службову невідповідність.

Проте, з такими доводами колегія суддів
погодитись не може, оскільки
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З доданої до заяви копії судового
рішення суду касаційної інстанції, про
перегляд якого подана заява, видно, що у
справі за позовом ОСОБА_6 до УДДУПВП у
Дніпропетровській області про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу Вищий адміністративний суд
України, залишаючи без змін судові
рішення першої та апеляційної
інстанції, якими відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
поновлення позивача, визнав правильним
висновок судів про законність
звільнення позивача за п.п. «д» п.63
Положення (через службову
невідповідність). При цьому в ухвалі
касаційного суду зазначено, що
позивача звільнено за порушення вимог
наказу Державного департаменту
України з питань виконання покарань
від 22 жовтня 2004 року та незадовільне
ставлення до своїх функціональних
обов'язків щодо порядку несення служби
з дотриманням процедури на підставі
висновку атестаційної комісії
Солонянської виправної колонії №21.

В ухвалі від 11 жовтня 2012 року Вищий
адміністративний суд України,
скасовуючи постанову апеляційного
суду про відмову у задоволенні позову,
та залишаючи без змін постанову суду
першої інстанції про поновлення
позивача на роботі, із посиланням на
п.п. «д» п.64 Положення, визнав
обґрунтованим висновок щодо порушення
відповідачем процедури звільнення,
оскільки рішення атестаційної комісії
ґрунтується виключно на матеріалах
службового розслідування, яким
встановлено вчинення позивачем
дисциплінарного проступку. Касаційний
суд зазначив про безпідставність
посилання на норми Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22 лютого
2006 року (далі - Дисциплінарний статут)
при звільненні позивача через службову
невідповідність.

Аналогічна правова позиція висловлена
і в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 14 вересня 2011 року у
справі №К-42446/10 за позовом Особи 1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ (далі - ГУ МВС) України
в Київській області, Управління ДАІ ГУ
МВС України в Київській області про
поновлення на роботі.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
зазначених справах, стали можливими не
через неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а через різні
фактичні обставини у справах.

Таким чином, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судових рішень Верховним Судом України
відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у
Дніпропетровській області, третя особа
- Солонянська виправна колонія №21
УДДУПВП у Дніпропетровській області
про визнання протиправним і скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
С.В. Головчук

М.М. Олексієнко

В.В. Тракало

Ю.К. Черпак

І.В. Штульман