Справа № 2012/2а-3047/11
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.Справа № 2012/2а-3047/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
на постанову Жовтневого районного
суду м. Харкова від 17.06.2011р. по справі
№ 2012/2а-3047/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

06.06.11 позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 17.06.2011 року задоволено

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, котра постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
порушенням вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1
як постраждалому наслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності відповідно до ст. 50,
ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» основної пенсії з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, не нижче 50%
від мінімальної пенсії за віком,
розраховуючи з розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 01.09.2010 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Виходячи з приписів ст.197 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України
справа розглядається в межах
апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ч.1 ст. 50 Закону
України 796-ХІІ, а відповідач у період з
01.09.2010 року неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів частково погоджується
з висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є інвалідом 3
групи та віднесений до І категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та має право
на отримання державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до Закону України № 796-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по першій групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по другій групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по третій
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам першої
групи 100 % мінімальної пенсії за віком;
інвалідам другої групи 75 % мінімальної
пенсії за віком; інвалідам третій групи
50 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що при обчисленні
державної та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, розмір
мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу призначена та виплачується
пенсія та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
"Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету", відповідно до якої
розрахунок проводиться виходячи з
розміру 19,91 грн. Проте, згідно ч.1 ст. 28 ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Проте, підтверджуючи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду про задоволення частини позовних
вимог, зважаючи на порушення норм
процесуального права.

З набуттям чинності 30.07.2010 року Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VІ строк
звернення з позовом до
адміністративного суду становить
шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав 06.06.11року.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом, шестимісячний строк на
звернення до суду з позовом та період,
за який позивач просить суд захистити
його права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 06.12.10 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги щодо перерахунок та
виплати пенсії за період з 01.09.2010 року
до 05.12.2010 року ., у зв'язку з пропуском
строку для звернення до суду,
підлягають залишенню без розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на прийняте колегією суддів
рішення.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, , 200, 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 17.06.2011р. по справі №
2012/2а-3047/11 скасувати в частині
задоволення позовних вимог за період з
01.09.2010 року року до 05.12.2010 року та
прийняти в цій частині нову ухвалу,
якою позовні вимоги залишити без
розгляду

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Бегунц А.О.