Справа № К/9991/7816/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/9991/7816/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Менського взводу
Державної патрульної служби Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області, інспектора
Державної патрульної служби Менського
взводу Державної патрульної служби
Державної автомобільної інспекції
Козловського Володимира Васильовича
про скасування постанови, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Менського взводу Державної
патрульної служби Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області, інспектора
Державної патрульної служби Менського
взводу Державної патрульної служби
Державної автомобільної інспекції
Козловського В.В., в якому просив
скасувати постанову від 21 серпня 2009
року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21
серпня 2009 року відповідач прийняв
постанову, якою його притягнув до
адміністративної відповідальності за
частиною 2 статті 122 КУпАП.

Вважаючи це рішення протиправним і
таким, що порушує його права, а тому
посилаючись на ці обставини ОСОБА_4
просив про задоволення позову.

Постановою Менського районного суду
Чернігівської області від 22 жовтня 2009
року позовні вимоги задоволено.

Київський апеляційний
адміністративний суд постановою від 13
січня 2011 року рішення суду першої
інстанції скасував та відмовив у
позові.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржуване судове рішення скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи у позові
апеляційний суд, на підставі наявних у
справі даних встановив і правильно
виходив з того, що рішення відповідача
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відповідає закону.

Як убачається з матеріалів справи, 21
серпня 2009 року інспектор Менського
взводу ДПС ВДАІ при УМВС України в
Чернігівській області Козловський В.В.
виніс постанову, відповідно до якої
ОСОБА_4 притягнув до адміністративної
відповідальності за частиною 2 статті
122 КУпАП та наклав штраф у розмірі 450
гривень.

Апеляційним судом встановлено, що 21
серпня 2009 року позивач керуючи
транспортним засобом на автодорозі
Чернігів-Гремяч в районі с. Киселівка,
рухався по крайній лівій полосі при
вільній правій, що має дві смуги в
одному напрямку. Ці дії визнані
порушенням пункту 11.5 Правил дорожнього
руху і слугували підставами для
прийняття оскаржуваного рішення і
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

За приписами пункту 11.5 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 грудня 1993 року №1094 (в редакції
спірного періоду) на дорогах, які мають
щонайменше дві смуги для руху в одному
напрямку, виїзд на крайню ліву смугу
для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо інші зайняті, а
також для повороту ліворуч, обгону,
розвороту або для зупинки чи стоянки в
дозволених випадках на лівому боці
дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах

Допущення зазначеного порушення тягне
відповідальність за частиною 2
статті 122 КУпАП, відповідно до якої
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, ненадання переваги в
русі маршрутним транспортним засобам,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, безпечної дистанції або
інтервалу, розташування транспортних
засобів на проїзній частині, порушення
правил руху автомагістралями,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що порушення позивачем
пункту 11.5 Правил дорожнього руху
доведено в повному обсязі, такі
висновки ґрунтуються на вимогах
частини 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідно до якої доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Рішення апеляційного суду відповідає
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги його
висновків не спростовують, такі
ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.