Справа № 817/3380/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" лютого 2014 р.
Справа № 817/3380/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "29" жовтня
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Голови Державного агентства земельних
ресурсів України Тимченко Сергія
Михайловича, Державного агентства
земельних ресурсів України про
визнання незаконною та протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинення
певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Голови Державного
агентства земельних ресурсів України
Тимченка Сергія Михайловича,
Державного агентства земельних
ресурсів України про визнання
незаконною та протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинення
певних дій.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даною постановою
ОСОБА_3 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2013 року
ОСОБА_3 відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
звернулась до Державного агентства
земельних ресурсів України із
інформаційним запитом про отримання
копії частини публічної карти
земельного кадастру, зокрема просила
надати їй копію частини публічної
карти земельного кадастру, що
стосується м.Рівне по вулицях
Грушевського , буд.15,17,19,21 та
вул.Карбишева, буд.2,4,6,8, вказавши при
цьому кадастрові номери та площу
земельних ділянок, якщо ділянки
позначені на даній карті як
приватизовані.

На вказаний запит позивачці було
надано відповідь № 13299/21/13 від 24.07.2013 за
підписом першого заступника Голови
Державного агентства земельних
ресурсів України Кадомського А. М. в
наданні запитуваної інформації ОСОБА_3
було відмовлено на підставі частини 1
статті 38 Закону України "Про Державний
земельний кадастр", пунктів 175, 162 і 163
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 р. № 1051 та Переліку платних
адміністративних послуг, що надаються
Державним агентством земельних
ресурсів та його територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 835 від
01.08.2011.

6 серпня 2013 року позивачка звернулася
до відповідача із скаргою на дії
першого заступника Голови Державного
агентства із земельних ресурсів
Кадомського А. М. щодо відмови в наданні
запитуваної інформації.

На зазначену скаргу позивачці було
направлено відповідь № 15537/Ш2527-13 від
28.08.2013 за підписом заступника Голови
Державного агентства із земельних
ресурсів Берднікова Є.С., де роз'яснено
у якій формі та хто отримує відомості з
Державного земельного кадастру.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того , що відповідно до Порядку
публічна кадастрова карта ведеться
виключно в електронній формі, не є
новоствореною чи одержаною
інформацією. якою володіє Державне
агентство земельних ресурсів, а
створена виключно для відображення в
електронній формі відомостей
Державного земельного кадастру.
Запитувана інформація за своєю
правовою природою відрізняється від
інформації, надання якої передбачено
чинним законодавством, а саме, така
різниця полягає у порядку надання
такої інформації, її предметі та
оплатності.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції ,
враховуючи наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 Закону України
"Про землеустрій", Державний фонд
документації із землеустрою
формується на основі збору, обробки,
обліку матеріалів, отриманих в
результаті здійснення землеустрою.

Документація із землеустрою
Державного фонду документації із
землеустрою є державною власністю і не
може передаватись у приватну
власність. Доступ до матеріалів
Державного фонду документації із
землеустрою, що становлять державну
таємницю, здійснюється відповідно до
закону. Розробники документації із
землеустрою зобов'язані безоплатно
передавати копії матеріалів у
Державний фонд документації із
землеустрою. Використання цих
матеріалів дозволяється лише з
дотриманням вимог законодавства про
авторські права. Положення про
Державний фонд документації із
землеустрою, а також порядок
надходження, обліку та зберігання
матеріалів у ньому затверджує Кабінет
Міністрів України. Юридичні та фізичні
особи мають право користуватися
матеріалами Державного фонду
документації із землеустрою з
дотриманням вимог цього Закону, інших
законів України і Положення про
Державний фонд документації із
землеустрою. Надання відомостей, що
містяться в документації із
землеустрою, здійснюється в порядку,
встановленому законодавством України.

Відповідно до ст.ст.1,3,5 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
Державний земельний кадастр - це єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Державний земельний кадастр базується,
зокрема, на таких основних принципах:
обов'язковості внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти; об'єктивності,
достовірності та повноти відомостей у
Державному земельному кадастрі;
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру виключно на
підставі та відповідно до цього Закону;
відкритості та доступності відомостей
Державного земельного кадастру,
законності їх одержання, поширення і
зберігання; документування всіх
відомостей Державного земельного
кадастру. Державний земельний кадастр
є державною власністю.

Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру та користування
такими відомостями здійснюється
виключно на підставі та відповідно до
цього Закону. Забороняється вимагати
для внесення відомостей до Державного
земельного кадастру та користування
такими відомостями надання документів
та здійснення дій, прямо не
передбачених цим Законом.

Об'єктами Державного земельного
кадастру відповідно до ст. 10 названого
Закону, є: землі в межах державного
кордону України; землі в межах
території
адміністративно-територіальних
одиниць; обмеження у використанні
земель; земельна ділянка.

Статтею 15 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" визначені відомості
про земельні ділянки, які містяться у
Державному земельному кадастрі, в тому
числі це відомості про: кадастровий
номер; місце розташування; опис меж;
площа; міри ліній по периметру;
координати поворотних точок меж; дані
про прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
відомості про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, до яких
територіально (повністю або частково)
входить земельна ділянка; цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); нормативна
грошова оцінка; інформація про
документацію із землеустрою та оцінки
земель щодо земельної ділянки та інші
документи, на підставі яких
встановлено відомості про земельну
ділянку.

Відомості Державного земельного
кадастру є офіційними. Внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру є обов'язковим (ст.ст. 20, 21
Закону України "Про Державний
земельний кадастр").

Відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру: на підставі відповідної
документації із землеустрою щодо
формування земельних ділянок - у
випадках, визначених статтею 79-1
Земельного кодексу України, при їх
формуванні; на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням відповідно
до статті 107 Земельного кодексу
України; на підставі проектів
землеустрою щодо впорядкування
існуючих землеволодінь - у разі зміни
меж суміжних земельних ділянок їх
власниками.

Статтею 36 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" визначено порядок
оприлюднення відомостей Державного
земельного кадастру, відповідно до
якого на офіційному веб-сайті
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, оприлюднюються
відомості Державного земельного
кадастру про: межі
адміністративно-територіальних
одиниць; кадастрові номери земельних
ділянок; межі земельних ділянок;
цільове призначення земельних ділянок;
розподіл земель між власниками і
користувачами (форма власності, вид
речового права); обмеження у
використанні земель та земельних
ділянок; зведені дані кількісного та
якісного обліку земель; нормативну
грошову оцінку земель та земельних
ділянок; земельні угіддя; частини
земельної ділянки, на які поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; координати
поворотних точок меж об'єктів кадастру;
бонітування ґрунтів.

Зазначені відомості підлягають
оприлюдненню на офіційному веб-сайті
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, з моменту їх
внесення до Державного земельного
кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 листопада 2004 р. №1553 затверджено
Положення про Державний фонд
документації із землеустрою (далі -
Положення).

Відповідно до п.п. 1, 3-5, 6 Положення,
Державний фонд документації із
землеустрою (далі - Державний фонд)
формується на основі збирання, обробки,
обліку матеріалів, отриманих у
результаті проведення землеустрою
незалежно від місця розташування
земельних ділянок та форми власності
на них, для використання їх органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, а також
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами.

Державний фонд складається з:
Головного фонду документації із
землеустрою (далі - Головний фонд);
регіональних фондів документації із
землеустрою (далі - регіональні фонди) -
Автономної Республіки Крим, областей,
мм. Києва та Севастополя; місцевих
фондів документації із землеустрою
(далі - місцеві фонди) -
адміністративних районів та міст
обласного значення. Головний фонд
створюється, формується і ведеться
Держземагентством; Головний фонд
призначений для обліку і зберігання
документації із землеустрою,
проведеного на загальнодержавному
рівні, та централізованого обліку
відомостей про документи регіональних
і місцевих фондів. Регіональний фонд
створюється, формується і ведеться
Рескомземом Автономної Республіки
Крим, обласним, Київським та
Севастопольським міським головним
управлінням земельних ресурсів
Держземагентства. Регіональний фонд
призначений для обліку і зберігання
документації із землеустрою,
проведеного на регіональному рівні, та
обліку відомостей про документи
місцевих фондів. Місцевий фонд
створюється, формується і ведеться
районним (міським) відділом
(управлінням) земельних ресурсів
Держземагентства. Місцевий фонд
призначений для обліку та зберігання
документації із землеустрою,
проведеного на місцевому рівні.

Відповідно до п.п. 8, 9, 12, 13 цього
Положення, для формування регіональних
і місцевих фондів територіальні органи
Держземагентства забезпечують:
організацію надходження документації
із землеустрою, її облік та зберігання;
надання інформації щодо наявності
документації із землеустрою для
централізованого її обліку; надання
користувачам інформації, що міститься
в документації із землеустрою.

Залежно від виду документації та рівня
проведення землеустрою розробник цієї
документації безоплатно передає копії
матеріалів виконаних робіт до:
головного фонду - із землеустрою,
проведеного на загальнодержавному
рівні; регіонального фонду - із
землеустрою, проведеного на
регіональному рівні; місцевого фонду -
із землеустрою, проведеного на
місцевому рівні.

Облік документації із землеустрою у
місцевому фонді ведеться по
адміністративних районах в розрізі
населених пунктів та містах обласного
значення. Місцевий фонд один раз на
півріччя надає регіональному фонду
інформацію про наявність документації
із землеустрою у місцевому фонді. Облік
документації із землеустрою у
регіональному фонді ведеться по
Автономній Республіці Крим, областях у
розрізі адміністративних районів та по
мм. Києву і Севастополю. Для
централізованого обліку регіональний
фонд щороку надає Головному фонду
інформацію про наявність документації
із землеустрою у регіональному та
місцевому фондах. Облік документації
із землеустрою у Головному фонді та
централізований облік відомостей
стосовно документів Державного фонду
ведеться по Автономній Республіці
Крим, областях, мм. Києву та
Севастополю. Документи Головного фонду
зберігаються у Держземагентстві,
регіонального фонду - у Рескомземі
Автономної Республіки Крим та
обласних, Київському і
Севастопольському міських головних
управліннях земельних ресурсів
Держземагентства, місцевого фонду - у
районних (міських) відділах
(управліннях) земельних ресурсів
Держземагентства.

Враховуючи наведені правові норми та
характер запитуваної позивачем
інформації, вона повинна міститись у
місцевому фонді, який створюється,
формується і ведеться місцевим
управлінням земельних ресурсів
Держземагентства, в даному випадку -
Управлінням Держземагентства у м.
Рівному.

У розпорядженні відповідача є
інформація про наявність документації
із землеустрою у місцевому фонді, яка
подається із установленою Положенням
періодичністю місцевим фондом до
регіонального.

Згідно з п.43 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок)
кадастрова карта (план) ведеться в
електронній (цифровій) формі за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру шляхом
відображення на картографічній основі
Державного земельного кадастру
відомостей про кадастрове зонування
земель та об'єкти Державного
земельного кадастру.

Відповідно до Порядку публічна
кадастрова карта ведеться виключно в
електронній формі.

Таким чином, вказана публічна карта
земельного кадастру не є
новоствореною чи одержаною
інформацією якою володіє Державне
агентство земельних ресурсів, а
створена виключно для відображення в
електронній формі відомостей
Державного земельного кадастру.

Частиною 3 статті 36 Закону України "Про
державний земельний кадастр" від 07.07.11
№3613-VІ передбачено, що технологічні та
програмні засоби, необхідні для
оприлюднення відомостей Державного
земельного кадастру, повинні
забезпечувати юридичним та фізичним
особам можливість анонімного
перегляду, копіювання та роздрукування
інформації, яка відповідно до цієї
статті надається безоплатно, на основі
поширених веб-оглядачів та редакторів,
без необхідності застосування
спеціально створених для цього
технологічних та програмних засобів,
цілодобово, без обмежень.

Тобто, в даній нормі мова йде про
копіювання інформації, а не самої
публічної кадастрової карти. Крім того,
згідно з зазначеною статтею наявність
публічної кадастрової карти у вільному
доступі передбачає самостійний
перегляд, копіювання та роздрукування
громадянами та юридичними особами
відомостей оприлюднених на публічній
кадастровій карті.

Вказаним Порядком передбачено форми та
умови надання відомостей Державного
земельного кадастру кадастровими
реєстраторами.

Відповідно до пункту 162 Порядку
відомості Державного земельного
кадастру надаються державними
кадастровими реєстраторами у формі:
витягу з Державного земельного
кадастру про об'єкт Державного
земельного кадастру; довідки, що
містить узагальнену інформацію про
землі (території) та викопіювання з
кадастрової карти (плану) та іншої
картографічної документації
Державного земельного кадастру.

Таким чином, вказаний Порядок не
передбачає надання копій частини
публічної карти земельного кадастру.

Пунктом 165 Порядку передбачено, що
надання відомостей Державного
земельного кадастру відповідно до
пунктів 162 і 163 цього Порядку
здійснюється на платній основі.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 835 від 1 серпня 2011 року "Деякі питання
надання Державним агентством
земельних ресурсів та його
територіальними органами
адміністративних послуг" затверджено
перелік платних адміністративних
послуг, розмір плати за надання таких
послуг та перелік адміністративних
послуг, що надається вказаними
державними органами на безоплатній
основі.

Згідно із положеннями вказаної
постанови надання викопіювань з
кадастрової карти (плану) та іншої
картографічної документації
Державного земельного кадастру
здійснюється на платній основі.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
відмовив в задоволенні позову, так як
запитувана інформація за своєю
правовою природою відрізняється від
інформації, надання якої передбачено
чинним законодавством, а саме, така
різниця полягає у порядку надання
такої інформації, її предметі та
оплатності.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а також суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "29" жовтня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. АДРЕСА_1

3,4- відповідачам: - Голова Державного
агентства земельних ресурсів України
Тимченко Сергій Михайлович
вул.Народного Ополчення,3,м.Київ,03680

- Державне агентство
земельних ресурсів України
вул.Народного Ополчення,3,м.Київ,03680