Справа № 1423/8708/2011
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/8708/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 26
грудня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25 травня 2011 року звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила визнати
дії управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва (надалі - відповідач, УПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва)
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії в розмірі
30% з 01 січня 2006 року по день винесення
рішення судом.

19 липня 2011 року позивач знову
звернулася до суду із позовом, в якому
просила визнати дії УПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії в розмірі
30% з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 липня 2012 року справи
№1423/6769/2011 та №1423/8708/2011 за
вищезазначеними позовами ОСОБА_1 -
об'єднані в спільне провадження та
передані судді Алєйнікову В.О.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року
позовні вимоги - задоволено частково.

Суд зобов'язав УПФУ в Центральному
районі м. Миколаєва здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної державної соціальної
допомоги в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за період з 19
січня 2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження, у відповідності до
положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України, у
зв'язку із поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
прийняте у порядку скороченого
провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
таких підстав.

Так, суд першої інстанції правильно
визнав право позивачки на підвищення
пенсії за 2011 рік відповідно до вимог ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», але помилково застосував
норми статті 99 КАС України, чим порушив
право позивача на підвищення пенсії за
2010 рік.

Відповідно ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач вперше звернувся до суду з
позовом 25 травня 2011 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України,
права позивача підлягають захисту з 25
листопада 2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус: «дитина війни» (в
розумінні Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»), що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Згідно з ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 11 КАС України надає
право суду вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції вважає за можливе розглянути
позовні вимоги по липень 2011 року
включно.

Вирішуючи справу колегією суддів
встановлено, що у 2010 році та у 2011 році до
22 липня 2011 року дія ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» не
призупинялась.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530, які суперечать цьому Закону, та на
які посилається апелянт, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необґрунтованими твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача,
оскільки іншого розміру мінімальної
пенсії за віком чинним законодавством
не визначено.

Не можуть бути прийняті до уваги й
твердження апелянта про те, що розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не застосовується для
розрахунку підвищення до пенсії
позивача, оскільки іншого розміру
мінімальної пенсії за віком чинним
законодавством не визначено.

В задоволенні позовних вимог після 22
липня 2011 року необхідно відмовити,
керуючись наступним.

Пунктом. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2011
рік», доповнених п.4 згідно Закону
України №3491-ІV «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року,
що набрав законної сили 19 червня 2011
року встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку, та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Вказаною Постановою Кабінету
Міністрів України №745 встановлено, що
«дітям війни» до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн., яке позивач отримує.

З огляду на викладене до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до 23
липня 2011 року, застосуванню підлягають
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

З 23 липня 2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови
Кабінету Міністрів України від 06 липня
2011 року № 745.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів вважає, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушено норми
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, за таких обставин, судове
рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202
КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови.

Відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України, у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись: ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 грудня 2012 року -
скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги «дітям
війни» - задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру, встановленого ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 25 листопада 2010
року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011
року по 22 липня 2011 року, з урахуванням
фактично сплачених за вказаний час
коштів.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова є остаточною та касаційному
оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова