Справа № В/9991/4248/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 грудня 2012 року м. Київ
В/9991/4248/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Бутенка В.І., Гаманка
О.І., Ємельянової В.І., Юрченка В.В.,
перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 30 жовтня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за рік, що передував зверненню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України з заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 30 жовтня 2012 року у
зазначеній справі.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Перевіривши за наданими матеріалами
наведені у заяві доводи, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
її задоволення, виходячи з такого.

Як видно зі змісту заяви, відповідач
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах у спорах щодо
перерахунку пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2009 рік.

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 14 червня 2011 року, ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 19
березня 2011 року та ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 30
березня 2011 року.

З доданої до заяви копії судового
рішення суду касаційної інстанції, про
перегляд якого подана заява видно, що
постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2011
року скасовано постанову
Лисичанського міського суду
Луганської області від 02 листопада 2010
року про відмову задоволенні позовних
вимог та ухвалено нове судове рішення
про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30 жовтня 2011 року скасовано
постанову апеляційного суду та
залишено в силі рішення суду першої
інстанції. Вищий адміністративний суд
України визнав правильним висновок
суду першої інстанції про
правомірність дій пенсійного органу
щодо відмови перерахувати пенсію
позивача відповідно до статей 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»із урахуванням його
страхового стажу та показника
середньої заробітної плати за 2009 рік.

У справі, за розглядом якої Вищим
адміністративним судом України
прийнято судове рішення від 14 червня 2011
року №К/9991/13389/11, і на яку посилається
заявник як на підставу для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України, суд касаційної інстанції
залишив в силі рішення суду першої
інстанції, яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог щодо
перерахунку пенсії з урахуванням
показника середньої заробітної плати
за 2009 рік.

Отже, у вказаній справі ухвалено
рішення аналогічне оскаржуваному
заявником рішенню.

Як вбачається з ухвал Вищого
адміністративного суду України від 19
березня 2011 року та від 30 березня 2011
року, то в цих справах суди вирішували
спори, що виникли у правовідносинах,
пов'язаних з перерахунком пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати за 2008 рік.

Отже, зміст наведених судових рішень
свідчить, що спірні правовідносини у
цих справах стосувались іншого періоду
(2008 рік) і не є подібними до
правовідносин, що виникли у даній
справі.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
зазначених справах, стали можливими
через різні фактичні обставини у
справах.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236 -240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за рік, що передував зверненню, в
порядку перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 30
жовтня 2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
В.І. Бутенко О.І.
Гаманко В.І. Ємельянова
В.В. Юрченко