Справа № 814/2637/13-а
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

04 грудня 2013 року
Справа № 814/2637/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Устинова І.А.
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Бетонбудсервіс",
доВознесенської об'єднаної державної
податкої інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, провизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
14.02.13р.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бетонбудсервіс"
(далі - позивач, ТОВ, підприємство)
звернувся з позовом до Вознесенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(далі-відповідач, Вознесенська ОДПІ,
податкова) з вимогами визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 14.02.2013
року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що протиправна бездіяльність
посадових осіб відповідача, виражена у
неврахуванні та не дослідженні
первинних документів, у сукупності із
невірним застосуванням та розумінням
норм податкового законодавства
призвела до прийняття протиправного
повідомлення-рішення, яке підлягає
скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував, мотивуючи свої
заперечення тим, що оскаржуване
позивачем податкове
повідомлення-рішення прийняте
відповідно до вимог чинного
законодавства України, а відтак
просить суд у задоволенні позову
відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бетонбудсервіс"
зареєстровано як юридичну особу
Новоодеською державною адміністрацією
Миколаївської області 28.09.07р.,
перебуває на податковому обліку у
Вознесенської ОДПІ, є платником ПДВ та
займається виробництвом виробів з
бетону для будівництва та іншими
будівельними видами діяльності.

На підставі службового посвідчення УМК
№072162 від 01.06.2012 року завідувачем
сектору оподаткування юридичних осіб
Бочкарьовою Л.А. камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за грудень 2012 року
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетонбудсервіс».

За результатами перевірки складено Акт
про результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
№517/15-006/35424635 від 30.01.2013 року (далі-акт).

Відповідачем було вказано в акті
перевірки на порушення норм чинного
законодавства:

- п.198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п.201.10 ст. 201
розділу V Податкового кодексу України
(далі - ПК України). ТОВ
«Бетонбудсервіс» завищено суму
податкового кредиту в результаті
включення до складу податкового
кредиту податкової накладної не
зареєстрованої в Єдиному реєстрі
податкових накладних, що призвело до
зниження суми податкових зобов'язань,
заявлених в декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України,
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України
визначено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

На підставі даного Акту та за
результатами розгляду скарг позивача
14.02.2013 року було прийняте податкове
повідомлення-рішення №, яким
визначено податкове зобов'язання з ПДВ
у сумі 10833,00 грн. та зареєстровано
штрафні санкції в сумі 5416,50 грн.

Згідно договору поставки № 18/12-ВП від 01
січня 2012 року, що укладений між ПАТ
«Югцемент» та ТОВ «Бетонбудсервіс»,
додатку №13 до договору від 01 жовтня 2012
року та додатку до договору №14 від 20
жовтня 2012 року, ТОВ «Бетонбудсервіс»
придбавало цемент різних марок
насипом, в зв'язку з чим ПАТ «Югцемент»
видавалися податкові накладні, в тому
числі, і податкова накладна № 874 від
19.10.2012 року.

Позивачем 19.11.2012 року було надано запит
щодо отримання відомостей з ЄРПН, з
метою перевірки податкової накладної
№874 від 19.10.2012 року.

Однак, через недоліки програмного
забезпечення (які товариство не може
контролювати та відповідати за них)
відповідь не була отримана, яка б
підтверджувала або спростовувала дані
відносно реєстрації вищезазначеної
податкової накладної.

Так як, податкова накладна містила
позначку «X» у графі «Включено до ЄРПН»,
то ТОВ «Бетонбудсервіс» включило до
складу податкового кредиту зазначену
суму.

Позивач, дізнавшись, що податкова
накладна не зареєстрована, подав
уточнюючий розрахунок.

Оскільки законодавство не має заборони
використати своє право на податковий
кредит, то ТОВ «Бетонбудсервіс»
використало своє право на податковий
кредит у наступному періоді (з
додаванням до декларації додатку 8).

21.01.2013, у день надання податкової
декларації за грудень 2012 року,
товариство надало через канцелярію
Вознесенської ОДПІ МО ДПС (Новоодеське
віддалення) листа з додаванням копій
податкової накладної по якій складено
скаргу додаток 8 до декларації.

Згідно законодавства, до заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з дбанням таких товарів/послуг
або копії первинних документів,
складених відповідно де Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", що підтверджують
факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно листа ДПАУ від 26.10.2010 р. №
22882/7/16-1517: «податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом та з
урахуванням визначення, наданого
пунктом 2.1 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, яке
затверджене наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. N 88 та
реєстроване в Міністерстві юстиції
України від 05.06.95 р. за N 168/704 (далі -
Положення N 88), податкова накладна
відноситься до категорії первинних
документів.»

Відповідно до ст.. 201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: у паперовому вигляді та
в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Таким чином, податкова накладна
виписується за правилом першої дії -
при виникненні податкового
зобов'язання, а відповідно і
податкового кредиту.

Згідно абз. З п. 198.6 ПКУ, у разі якщо
платник податку не включив у у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму ПДВ на
підставі отриманих податкових
накладних, таке право зберігається за
ним протягом 365 календарних днів з дати
складання податкової накладної.

Отже, ТОВ «Бетонбудсервіс» керуючись
пунктами 198.1, 198.2, 198.6, 201.10 маткового
кодексу України на підставі податкової
накладної № 874 від 19.10.2012р., Додатка 8 до
податкової декларації з ПДВ за грудень
2012р. включило до складу маткового
кредиту в декларації з податку на
додану вартість за звітний період ~
день 2012 року суму сплаченого податку в
розмірі 10833грн. при цьому не порушуючи
строк 365 календарних днів з дати
складання податкової накладної.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивач правомірно включило до складу
податкового кредиту в декларації з
податку на додану вартість за грудень
2012 року сплаченого податку в розмірі
10833 грн., а тому податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 14.02.13р., яким ТОВ «Бетонбудсервіс»
визначено податкове зобов'язання з ПДВ
у сумі 10833, 00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 5416,50 грн., є
таким, що винесено з порушенням норм ПК
України та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів суду законність,
обґрунтованість та пропорційність
прийнятого рішення.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а порушені права та інтереси
позивача - такими, що підлягають
судовому захисту.

Судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вознесенської об'єднаної державної
податкої інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області № від 14.02.2013 року.

3.Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства зх обмеженою
відповідальністю "Бетонбудсервіс"
сплачений судовий збір згідно
квитанції №ПН1183 від 10.06.2013 року в сумі
34,41 грн. та згідно квитанції ПН1267 від
27.06.2013 року в сумі 128,09 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
І. А. Устинов