Справа № 2а-13594/09/2670
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/62509/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 вересня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до прокуратури
Запорізької області про визнання
бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
прокуратури Запорізької області про
визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 листопада 2009 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 вересня 2010 року, клопотання
представника відповідача задоволено,
справу № 2а-13594/09/2670 за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до прокуратури
Запорізької області про визнання
бездіяльності протиправною передано
на розгляд до Запорізького окружного
адміністративного суду.

В касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що предметом оскарження у
даній справі є протиправність дій, які
виразились у неприйнятті відповідного
процесуального рішення прокуратурою
Запорізької області.

Так відповідно до пункту 1 частини 1
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України (в редакції, що
діяла на момент постановлення ухвали
судом першої інстанції) компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 19
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні справи
вирішуються адміністративним судом за
місцезнаходженням відповідача, а
відповідно до частини 2 цієї статті
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача.

Оскільки позивачі проживають, а
відповідач знаходиться в Запорізькій
області, то відповідно до статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України, дана справа підлягає розгляду
Запорізьким окружним адміністративним
судом, а отже, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного та
обґрунтованого висновку, з яким
погоджується і суд касаційної
інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції постановлене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судовому рішенні, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220№, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
залишити без задоволення, а ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до прокуратури Запорізької
області про визнання бездіяльності
протиправною - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній