Справа № 822/316/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/316/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Лабань Г.В. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор" до Хмельницької
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Хмельницької митниці Міндоходів, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення від 29 липня 2013 року №
400040000/2013/000029/1 про коригування митної
вартості Товару, винесене Хмельницькою
митницею Державної митної служби
України (митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в митному оформленні Товару №
400040000/2013/00057 від 29 липня 2013 року;
зобов'язати Хмельницьку митницю
Міндоходів (митний пост "Славута")
здійснити митне оформлення Товару за
заявленою Позивачем митною вартістю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
декларантом ПАТ "Славутський комбінат
"Будфарфор" було подано митну
декларацію за формою МД-2 № 400040000/2013/003889
від 29.07.2013 року для митного оформлення
товару, поставленого за
зовнішньоекономічним контрактом № І
13/20 від 22.05.2013 року, з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом.

Позивач не погоджується з винесеною
відповідачем карткою відмови в митному
оформленні транспортного засобу та
рішенням, оскільки вважає, що
відповідачу надані всі документи і
дотримані всі умови, визначені ст. 53
Митного кодексу України, необхідні для
визначення митної вартості за основним
методом. З огляду на викладене, позивач
вважає прийняті відповідачем картку
відмови в митному оформленні
транспортного засобу № 400040000/2013/00057 від
29 липня 2013 року та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 29 липня 2013 року № 400040000/2013/000029/1
протиправними та просить їх скасувати.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Представник позивача подав
до суду клопотання про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надіслав на адресу суду
письмові заперечення. В обґрунтування
заперечень проти позову зазначили, що
картка відмови в митному оформленні
транспортного засобу та рішення про
коригування митної вартості товарів
прийняті митним органом правильно, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законом, тому скасуванню
вони не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 6 ст.
128 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається, розгляд справи
проводиться в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Суд встановив, що позивач
зареєстрований 07.03.2003 року як юридична
особа, ідентифікаційний код 32285199, та
відповідно до статей 15, 16 Податкового
кодексу України є платником податків,
зборів і зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до Постанови КМУ від 20
березня 2013 року № 229 Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів було утворено
Хмельницьку митницю Міндоходів та
реорганізовано шляхом приєднання
Хмельницької митниці Держмитслужби до
Хмельницької митниці Міндоходів.

Згідно з п. 3 Постанови КМУ від 20.03.2013
року № 229 територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
митними органами відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

22 травня 2013 року між позивачем та
компанією-постачальником "DEFTRANS"
(Польща) було укладено Контракт № І 13/20,
предметом якого була поставка позивачу
меблів для ванних кімнат з ДСП,
ламінованих (далі по тексту - Товар).

На виконання Контракту на адресу
позивача у липні 2013 року було
направлено Товар відповідно до
рахунку-фактури (інвойсу) від 24.07.2013
року № FE/0000021/2013, згідно до якого
загальна вартість товару визначалась
на рівні 8848,96 євро.

З метою митного оформлення Товару,
передбаченого рахунком-фактурою,
позивачем була заповнена та подана до
підрозділу відповідача - митного посту
"Славута" митна декларація від 29.07.2013
року № 400040000/2013/003889, в яких Товар був
задекларований у митний режим
„імпорт". Фактурна вартість Товару
визначена на рівні 8066,76 євро. А митна
вартість - 8848,96 євро. Визначення митної
вартості товару позивач здійснив за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, додавши до фактурної
вартості витрати на транспортування
товару.

Разом з митною декларацією позивач
надав митному органу Контракт № І 13/20
від 22 травня 2013 року, специфікацію №6
від 02 липня 2013 року, рахунок-фактуру
(інвойс) № FE/0000021/2013 від 24 липня 2013 року,
довідку про транспортні витрати від
24.07.2013 року №б/н, договір доручення (про
перевезення) № 3836 від 16 травня 2013 року,
договір №19/07/2013 на перевезення
вантажів від 19.07.2013 року, міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) від
24.07.2013 року, копію митної декларації
країни відправлення MRN 13PL394020E0035162 від 25
липня 2013 року, прайс-лист виробника №
б/н від 22 травня 2013 року, калькуляцію №
б/н від 03 червня 2013 року.

Під час аналізу документів, поданих для
митного оформлення за митною
декларацією 400040000/2013/003889 від 29.07.2013 року
відповідачем встановлено, що
відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу
України, документи, подані до митного
оформлення, не дають можливості
пересвідчитись у правильності
визначення митної вартості Товару тому
що не містять всіх відомостей, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості Товару та
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті (витрати
на страхування товарів).

У зв'язку з цим митним органом 29 липня
2013 року прийнято рішення №
400040000/2013/000029/1 про коригування митної
вартості Товару, внаслідок цього митну
вартість Товару було збільшено з 8848,96
євро до 16180,56 євро та складено картку
відмови у митному оформленні Товару №
400040000/2013/00057 з таких же підстав.

Однак суд не погоджується із прийнятим
висновком митного органу, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України від 13 березня 2012 року № 4495-VI
(далі - МК України) митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно з ч.1-2 ст.53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно вищевказаної картки відмови,
позивачем до митної декларації було
додано: картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами;
міжнародну автомобільну накладну;
документ, що підтверджує вартість
перевезення товару; прейскурант
(прайс-лист) виробника товару;
рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний
лист; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту); зовнішньоекономічний
договір (контракт); договори (контракти)
про перевезення; довідку про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами; інформацію
про позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару;
інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару; резервну позицію; сертифікат
про походження товару загальної форми;
інші некласифіковані документи; копію
митної декларації країни відправлення.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Митним органом було вказано, що
непідтвердженими є складові митної
вартості щодо витрат на навантаження
та обробку.

Суд не погоджується із такими
твердженнями відповідача з наступних
підстав. Розділом 4 контракту, позивач
та продавець визначили, що поставка
товарів повинна здійснюватись по
кожному окремому замовленню покупця на
умовах, вказаних в кожній окремій
специфікації. Згідно специфікації,
поставка повинна здійснюватись на
умовах FCA Одоланов, Польща. Оскільки
навантаження товару здійснювалося
силами та за рахунок подавця, згідно FCA
Інкотермс 2010, а обробка оцінюваних
товарів не здійснювалась, тобто дані
платежі не входять до митної вартості
товару, а тому не потребують
підтвердження. Дана обставина
підтверджується довідкою №1078-131 від
16.07.2013 року про
транспортно-експедиторські витрати
при перевезенні вантажу автомобільним
транспортом, в якій зазначено, що
навантаження здійснено за рахунок
вантажовідправника та те, що
страхування вантажу не здійснювалося.

Судом встановлено, що митним органом
витребовувалися у ПАТ "Славутський
комбінат "Будфарфор", відповідно до п. 33
Рішення про коригування митної
вартості товарів від 29.07.2013 року
№400040000/2013/000029/1 наступні документи:
виписка з бухгалтерської документації,
копія митної декларації країни
відправлення - яка містить інформацію
про вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товарів або сировини.

Суд вважає недоцільним подання
висновків експертних установ про
вартісні характеристики товару,
оскільки вартість конкретного товару
визначена інвойсом. Також неможливим є
подання інформації біржових
організацій про вартість меблів для
ванних кімнат, оскільки даний товар за
міжнародними торговими звичаями не є
біржовим.

Крім того, відповідно до картки відмови
та митної декларації прейскуранти,
прайс-листи виробника та експортні
декларації країни відправника були
надані разом з митною декларацією.

Виходячи із змісту ст. 58 Митного
кодексу України та з урахуванням
вищевказаного визначення митної
вартості, основним методом визначення
митної вартості товару є метод її
визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).

В силу п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, колегія суддів вважає
безпідставною відмову у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю та
коригування митним органом митної
вартості товару із застосуванням
резервного методу визначення такої
вартості.

Під час розгляду справи судом не
встановлено та відповідачем не
доведено: неповноти чи недостатності
наданих позивачем з митною декларацією
документів та наведених в них
відомостей для цілей застосування 1
методу; наявності визначених ч. 1-2 ст. 58
МК України обмежень для застосування
першого методу та наявності обставин,
визначених ч. 6 ст. 54 МК України для
відмови у митному оформленні товару із
застосуванням першого методу, а тому і
підстав для застосування положень ч. 3
ст. 58 МК України, а саме - підстав для
застосування шостого методу при
недоведеності неможливості
застосування попередніх методів у
митного органу не було.

Враховуючи викладене, суд вважає
рішення Хмельницької митниці від 29.07.2013
року №400040000/2013/000029/1 про коригування
митної вартості товарів та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №400040000/2013/00057
від 29.07.2013 року протиправними та такими,
що підлягають скасуванню, а
імпортований позивачем товар - таким,
що підлягає митному оформленню за
заявленою митною вартістю відповідно
до декларації від 29.07.2013 року №
400040000/2013/003889.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Хмельницької митниці
Державної митної служби України
(митний пост "Славута") від 29.07.2013 року
№400040000/2013/000029/1 про коригування митної
вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару №400040000/2013/00057, складену 29 липня
2013 року Хмельницькою митницею
Державної митної служби України
(митний пост "Славута").

Зобов'язати Хмельницьку митницю
Міндоходів вчинити дії з митного
оформлення товару за заявленою
публічним акціонерним товариством
"Славутський комбінат "Будфарфор"
митною вартістю.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор" судові витрати по справі у
сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 78
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку Хмельницької митниці.

Стягнути судовий збір у сумі 1571 (одна
тисяча п'ятсот сімдесят одна) грн. 22 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Хмельницької митниці на
користь Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений
10.02.2014 року.

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань