Справа № 2а/2370/3724/2012
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/2370/3724/2012 Головуючий у 1-й
інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,при
секретаріАрхіповій Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Вулкан-2» на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Черкасах до Приватного
підприємства «Вулкан-2» про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у м.
Черкасах звернулася до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Вулкан-2» про
стягнення податкового боргу в розмірі
487 053,66 грн. (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог).

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2012
року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - необов'язкова,
колегія суддів, у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України, визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Приватне підприємство
«Вулкан-2» зареєстровано в якості
юридичної особи 18 лютого 1992 року
державним реєстратором виконавчого
комітету Черкської міської ради, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 614526 та Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, наявним в
матеріалах справи.

Згідно з довідкою про взяття на облік
платника податків № 554/28-112 від 11 серпня
2005 року, Приватне підприємство
«Вулкан-2» взято на облік 20 лютого 1992
року за № 77 у Черкаській об'єднаній ДПІ
(м. Черкаси).

Як встановлено податковим органом,
відповідач не виконав свій обов'язок та
не погасив у встановлені законом
терміни борг зі сплати податку на
додану вартість за період з 30 квітня 2012
року по 30 серпня 2012 року.

Відповідачем подані декларації з
податку на додану вартість за вказаний
період, в яких ним самостійно указано
суми податку, які підлягають сплаті.

Водночас, позивачем встановлені
порушення граничних строків сплати
відповідачем узгоджених сум
податкового зобов'язання по ПДВ, на
підставі чого винесені податкові
повідомлення-рішення, якими нараховано
штрафні санкції за наведені порушення.

Тому, Приватне підприємство «Вулкан-2»
має непогашений податковий борг перед
бюджетом по ПДВ станом на час подання
позову у сумі 54 832,43 грн., що
підтверджується наступними
документами: нараховано ПДВ по
декларації № від 17 квітня 2012
року, термін сплати: 30 квітня 2012 року у
сумі - 52 529,00 грн.; акт перевірки № 1996/15-2
від 28 березня 2012 року: нараховано
штрафні санкції у розмірі 10 % за
несвоєчасну сплату ПДВ, винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 28 березня 2012 року у сумі 328,10
грн.; акт перевірки № 1996/15-2 від 28
березня 2012 року: нараховано штрафні
санкції у розмірі 20 % за несвоєчасну
сплату ПДВ, винесено податкове
повідомлення-рішення № від 28
березня 2012 року у сумі 21,60 грн.;
нараховано ПДВ по декларації №
від 14 травня 2012 року, термін сплати: 30
травня 2012 року в сумі 355,00 грн.;
нараховано ПДВ по декларації №
від 18 червня 2012 року, термін сплати: 30
червня 2012 року в сумі 131,00 грн.;
нараховано ПДВ по декларації №
від 14 липня 2012 року: термін сплати: 30
липня 2012 року в сумі 1 367,00 грн.;
нараховано ПДВ по декларації №
від 16 серпня 2012 року, термін сплати: 30
серпня 2012 року в сумі 1 180,00 грн.

Крім того, за відповідачем
обліковується податковий борг зі
сплати орендної плати за землю за
період з 25 травня 2012 року по 30 серпня 2012
року в сумі 437 221,23 грн.

Станом на час розгляду справи у
відповідача виникла заборгованість
перед бюджетом зі сплати податку на
додану вартість та з орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності на загальну суму
492 053,66 грн.

Згідно із заявою позивача про
уточнення позовних вимог, відповідачем
здійснена часткова оплата податкового
зобов'язання в розмірі 5 000,00 грн.

Не погоджуючись з несплатою
відповідачем податкової
заборгованості, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України,
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 ПК України,
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

За змістом п. 203.2 ст. 203 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкової
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкової
боргу.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності - обов'язковий платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою (далі
у розділі XIII - орендна плата).

За змістом п.п. 288.1-288.4 ст. 288 ПК України,
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.п. 95.2 - 95.3 ст. 95 ПК України,
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

За змістом п. 95.4 ст. 95 ПК України,
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем до апеляційної скарги
додано клопотання про відстрочення
сплати судових витрат до ухвалення
судового рішення у справі,
обґрунтовуючи його неспроможністю їх
сплати.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року клопотання Приватного
підприємства «Вулкан-2» про
відстрочення сплати судового збору -
задоволено. Відстрочено Приватному
підприємству «Вулкан-2» сплату
судового збору при подачі апеляційної
скарги на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2012 року до ухвалення судового
рішення у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС України,
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою зменшити розмір
належних до оплати судових витрат чи
звільнити від їх оплати повністю або
частково, чи відстрочити або
розстрочити сплату судових витрат на
визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
судовий збір», враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КАС України, суд
вирішує питання щодо судових витрат у
постанові суду або ухвалою.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів під час ухвалення судового
рішення вирішує питання про стягнення
з відповідача судового збору за
подання до адміністративного суду
апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 року №
3674-VI, який набрав чинності з 01 листопада
2011 року (у редакції, чинній на час
подання до суду апеляційної скарги),
судовий збір справляється: за подання
до суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» ставка судового збору: за
подання до адміністративного суду
апеляційної скарги на рішення суду
дорівнює 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, іншої заяви і скарги, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми; за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру дорівнює 1
відсоток розміру майнових вимог, але не
менше 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 2
розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, судовий збір при поданні
апеляційної скарги на рішення суду у
справі за адміністративним позовом
майнового характеру у 2012 році підлягав
сплаті відповідачем у розмірі 1 073,00 грн.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Державної
податкової інспекції у м. Черкасах до
Приватного підприємства «Вулкан-2» про
стягнення заборгованості є
обґрунтованими, засновані на нормах
права та підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, оскільки
позивачем належним чином підтверджено
наявність податкового боргу у
відповідача та відсутність підстав для
звільнення відповідача від обов'язку
щодо сплати суми податкового
зобов'язання.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Вулкан-2» - залишити без
задоволення, постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2012 року - без змін.

Стягнути з Приватного підприємства
«Вулкан-2» (ідентифікаційний код 21383790)
судовий збір за подання до
адміністративного суду апеляційної
скарги на рішення суду в розмірі 1 073
(одна тисяча сімдесят три),00 грн.
(Отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
р-ні, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) -
38004897, Банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві,
Код банку отримувача (МФО) - 820019,
Рахунок отримувача - 1007, Код
класифікації доходів бюджету - 22030001).

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.