Справа № 817/2648/13-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2014 р.
Справа № 817/2648/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю " ВЕЛ-ДОМ" на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю " ВЕЛ-ДОМ" до
Рівненської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Рівненської митниці
Міндоходів, в якому просив скасувати
податкові повідомлення - рішення «Р»
№№ 41 та 42 від 13.05.2013 року на суму 11275, 05
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідачем за
результатами аналізу наданих під час
перевірки копій документів щодо витрат
на перевезення оцінюваних товарів за
митними деклараціями від 05.11.2010 р.
№204000011/2010/007595, від 13.07.2010 р.
№204050001/2012/008165, від 04.12.2012 р. №204050001/2012/015580
було необґрунтовано зазначено, що
відомості, які містяться у них, не
містять документально підтвердженої
інформації про витрати на
транспортування після ввезення та
виділення їх з ціни загальних витрат на
перевезення оцінюваних товарів, що
були фактично сплачені або підлягають
сплаті.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд покликався на відсутність
допущення Рівненською митницею
Міндоходів порушень порядку
проведення перевірки дотримання ТОВ
«Вел-Дом» законодавства України з
питань митної справи, дії Рівненської
митниці Міндоходів, спрямовані на
здійснення контролю за повнотою сплати
митних платежів та визначення
податкових зобов'язань, є
обґрунтованими та правомірними,
податкові повідомлення прийняті в
межах наданої законом компетенції.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що відповідачем було
проведено перевірку дотримання
позивачем вимог законодавства України
з питань державної митної справи, у
тому числі своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів за період з
01.02.2010 р. по 31.01.2013 року, при декларуванні
товарів у Рівненській митниці, за
результатами якої складено акт від
17.04.2013 року № 0010/3/204000006/.

Перевіркою встановлено порушення
вимог положень порушення вимог
положень статей 81, 259, 260, 261, 262, 264, 267,
Митного кодексу України від 11.07.2002 року,
статей 52, 53, 58, частини 1 статті 257, 277, 279
Митного кодексу України від 13.03.2012 року
положень статей 4, 7, 8, 17 Закону України
«Про Єдиний митний тариф» від 05.02.1992 р.
№2097-ХІІ (зі змінами та доповненнями, що
діяли на день подання митних
декларацій до оформлення), пункту 4.3
статті 4 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 р. №168/97-ВР
(зі змінами та доповненнями, що діяли на
день подання митних декларацій до
оформлення), пункту 188.1 статті 188, пункту
190.1 статті 190 Податкового кодексу
України (зі змінами та доповненнями, що
діяли на день подання митних
декларацій), що призвело до заниження
бази оподаткування товарів, та, як
наслідок, до несвоєчасного,
недостовірного та неповного
нарахування та сплати митних платежів,
що справляються у разі ввезення
товарів на митну територію України, а
саме відомостей про витрати на
транспортування оцінюваних товарів та
сплати митних платежів до Держбюджету
України.

За результатами перевірки грошових,
фінансових і бухгалтерських
документів, контрактів, декларацій, та
документів, пов'язаних з операціями із
ввезення товарів на митну територію
України, наявних на підприємстві, в
тому числі документів, що містять
відомості про вартість
транспортно-експедиційних
(транспортних) послуг по доставці
імпортованих товарів, встановлено
факти заявлення декларантом до митного
оформлення відомостей щодо складових
митної вартості імпортованих товарів,
які не підтверджені документами
первинного бухгалтерського обліку
підприємства (актами здачі-прийняття
виконаних робіт (надання послуг),
рахунками на оплату транспортних
(транспортно-експедиційних) послуг), що
призвело до декларування
підприємством у неповному обсязі
транспортних
(транспортно-експедиційних) витрат у
складі митної вартості імпортованих
товарів внаслідок, не включення
транспортно-експедиційних витрат на
транспортування товарів після
ввезення на митну територію України за
відсутності документального
підтвердження та можливості
обчислення таких витрат, що, в свою
чергу, призвело до порушення вимог
статті 267 Митного кодексу України від
11.07.2002 р. №92-IV та статті 58 Митного
кодексу України від 13.03.2012 р. №4495-VI.

Розрахунок податкових зобов'язань
здійснено відповідно до положень
підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України в частині
нарахування податкових зобов'язань та
штрафних санкцій на загальну суму 11 275,
05 грн.

Згідно пункту 11 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження затвердженого
постановою КМУ від 20.12.2006 р. № 1766 Для
підтвердження транспортних витрат, які
відповідно до Митного кодексу України
включаються до ціни товару, декларант
зобов'язаний подати договір (контракт)
про перевезення, транспортні та
страхові документи, а також:

- або рахунок-фактуру від
виконавця договору (контракту) про
надання транспортно-експедиційних
послуг, що містить реквізити сторін,
суму та умови платежу, інші відомості,
відповідно до яких встановлюється
належність послуг до товарів;

- або банківські платіжні
документи, що підтверджують факт
оплати транспортно-експедиційних
послуг відповідно до виставленого
рахунка-фактури;

- або довідку
підприємства-перевізника, що здійснило
перевезення, яка містить реквізити
товаротранспортного документа,
відомості про маршрут перевезення,
розмір плати за надання
транспортно-експедиційних послуг та
підписи керівника і головного
бухгалтера такого підприємства;

- або калькуляцію транспортних
витрат (якщо перевезення товарів
здійснюється з використанням власного
транспортного засобу), що містить
відомості про маршрут перевезення,
його протяжність у кілометрах до місця
ввезення на митну територію України та
по митній території України, розмір
тарифної ставки на перевезення за
одиницю виміру (вагу) товару за 1
кілометр маршруту.

Також, відповідно до Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених наказом мінфіну України
від 24.05.2012 р., № 599 "Про затвердження
Форми декларації митної вартості та
Правил її заповнення", зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України18 червня
2012 р. за N 984/21296, у Графі 20 ДМВ
зазначаються витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
якщо ці витрати відповідно до умов
поставки (графа 3 ДМВ) не були включені
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Для підтвердження витрат на
транспортування декларантом
відповідно до частини другої статті 53
Кодексу подаються транспортні
(перевізні) документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів. До зазначених документів
можуть належати: рахунок-фактура;
банківські та платіжні документи, що
підтверджують факт оплати
транспортно-експедиційних послуг
відповідно до виставленого
рахунка-фактури; калькуляція
транспортних витрат.

Судом вірно зазначено, що у випадку
надання транспортно - експедиційних
послуг документами, які підтверджують
витрати є рахунок-фактура від
виконавця договору (контракту) про
надання транспортно-експедиційних
послуг, що містить реквізити сторін,
суму та умови платежу, інші відомості,
відповідно до яких встановлюється
належність послуг до товарів; або
банківські платіжні документи, що
підтверджують факт оплати
транспортно-експедиційних послуг
відповідно до виставленого
рахунка-фактури.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
довідки про транспортні витрати,
надані позивачем до митного
оформлення, не віднесені до документів,
які підтверджують витрати на
транспортування товарів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що Рівненська митниця
Міндоходів діяла в межах та на підставі
чинного законодавства, оскаржуване
рішення митниці винесене в межах
компетенції.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду без
змін.

За таких обставин, доводи, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а висновок суду
першої інстанції є таким, що
ґрунтується на належних та допустимих
доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю " ВЕЛ-ДОМ"
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "05" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю " ВЕЛ-ДОМ"
вул.Міцкевича,32, офіс 56,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненська митниця Міністерства
доходів і зборів України вул.
Соборна,104,м.Рівне,33028

4- представник позивача Губар
Володимир Євгенійович , АДРЕСА_1