Справа № 814/5356/13-а
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

17 лютого 2014 року
справа № 814/5356/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Мороза А.О., в письмовому провадженні
розглянув адміністративну справу

за позовомФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доДПІ у Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Г. Петрової,
2-А, м. Миколаїв, 54029

провизнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.11.13 р. № В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся із
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (далі - відповідач, ДПІ), в якому
просить суд визнати протиправним і
скасувати податкове
повідомлення-рішення, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість (далі - ПДВ)
і застосовано штраф.

В обґрунтування своїх вимог позивачем
зазначено, що він має всі первинні
документи, з якими Податковий кодекс
України (далі - ПК України) пов'язує
право платника податків на нарахування
податкового кредиту. Наполягає на
фактичному отриманні товару від
контрагента.

Відповідач позов не визнав, в
запереченнях вказав, що постачальник
позивача - ТОВ "Ленд Інвест" не міг
виконати договірних зобов'язань перед
позивачем, в силу відсутності
виробничих передумов (а. с. 36-37).

Під час розгляду справи за загальними
правилами Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), сторони подали клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, в
порядку письмового провадження (а. с. 89,
92). Згідно ст. 122 ч. 4 КАС України особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Враховуючи, що обидві
сторони скористались своїм правом на
розгляд справи за їх відсутності та
приймаючи до уваги те, що їх вимоги і
заперечення викладені письмово, суд
вважає, що маються підстави,
передбачені вищенаведеною нормою КАС
України, для розгляду справи в
письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

В жовтні 2013 р. ДПІ провела
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань
взаємовідносин із ТОВ "Ленд Інвест" за
період з 1 червня до 31 липня 2012 р.,
результати якої оформлені актом від 25
жовтня 2013 р. № 1075/14-04-17-02-00/НОМЕР_2 (далі -
акт перевірки) (а. с. 7-14).

У висновку акту перевірки зазначено
про відсутність у позивача підстав для
формування податкового кредиту в сумі
5800,0 грн., а також вказано на порушення
ст. 198 п. 198.3., ст. 200 п. 200.1. ПК України, в
результаті чого занижено ПДВ на ту ж
саму суму.

На підставі акту перевірки, 28 листопада
2013 р. відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання із ПДВ на 5800,0 грн. і
застосував штрафну (фінансову) санкцію
в розмірі 2900,0 грн. (а. с. 16).

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивач 29 червня 2012
р. уклав договір № 29/06 купівлі-продажу
із ТОВ "Ленд Інвест", за умовами якого
останнє зобов'язувалось поставити
позивачу товар у вигляді автозапчастин
для автомобіля КАМАЗ, згідно накладних
(а. с. 17-18).

Відповідач заперечує реальність цієї
господарської операції позивача,
вказуючи на відсутність у контрагента -
ТОВ "Ленд Інвест" необхідних виробничих
передумов, а саме персоналу, офісних,
складських приміщень тощо.

Аналізуючи господарські
правовідносини позивача із ТОВ "Ленд
Інвест", суд також приходить до
висновку про відсутність реального
переміщення товару між учасниками
правочину.

Суд звертає увагу на обставини
укладення договору. Так, згідно
письмових пояснень, наданих позивачем
на вимогу суду (а. с. 90-91), позивач виявив
постачальника через мережу Інтернет,
ніяких установчих чи реєстраційних
документів ТОВ "Ленд Інвест" або
документів на підтвердження
повноважень посадових осіб цього
підприємства, він не отримував,
укладення договору відбулось шляхом
обміну вже підписаних примірників
договору.

Як слідує з акту про результати
документальної планової виїзної
перевірки ТОВ "Ленд Інвест" і довідки до
нього (а. с. 39-56, 76-84), кількість працюючих
на підприємстві - 1 особа. Основними
видами діяльності ТОВ "Ленд Інвест" є
інше фінансове посередництво, купівля
та продаж власного нерухомого майна,
діяльність агентств нерухомості,
неспеціалізована оптова торгівля, інша
допоміжна діяльність у сфері
транспорту, діяльність у сфері права,
посередництво у розміщенні реклами у
засобах масової інформації,
дослідження кон'юнктури ринку та
виявлення громадської думки, надання
інших комерційних послуг. При цьому
"інша допоміжна діяльність у сфері
транспорту" не включає в себе торгівлю
автозапчастинами, які були предметом
договору між позивачем і ТОВ "Ленд
Інвест" (а. с. 93). З огляду на викладене,
суд знаходить, що між видами
господарської діяльності контрагента
і тим товаром, який мав постачатись ним
позивачу, мається суттєве протиріччя.
При цьому суд зауважує, що для того щоб
здійснювати вищеперелічені види
діяльності, з одного боку та
здійснювати торгівлю автозапчастинами
з іншого, необхідно мати зовсім різні
організаційні, виробничі, матеріальні
передумови.

Також, суд звертає увагу на те, що
згідно письмових пояснень позивача,
товар йому доставлявся маршрутним
таксі, на підтвердження чого надані
накладні (а. с. 19, 21-23). У суду викликає
сумнів об'єктивна можливість
транспортування товару у вказаний
позивачем спосіб, оскільки сукупність
автозапчастин, які зазначені в
накладних, дає підстави щоб
стверджувати, що їх загальна вага і
габарити унеможливлюють їх
транспортування маршрутним таксі.
Зокрема, згідно накладних № 268 і № 3107
від 31 липня 2012 р., одними з поставлених
товарів, були паливний бак ємністю 350 л,
а також міжосьовий диференціал для
автомобіля КАМАЗ.

Встановлені судом обставини дають
підстави для висновку про те, що ТОВ
"Ленд Інвест" не могло поставити
позивачу товар, обумовлений договором.

Позивач посилається на те, що у нього
маються всі первинні документи, які
підтверджують отримання товару, але
головною обставиною, з якою податкове
законодавство пов'язує визначення
податкових зобов'язань, є господарська
операція, яка призвела до реальної
зміни активів обох сторін, тоді як
правовою природою документів є лише
фіксування цієї господарської
операції для цілей бухгалтерського і
податкового обліку, а тому будь-які
первинні документи мають правове
значення і тягнуть правові наслідки
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тільки
наявність у позивача первинних
документів не може слугувати
беззаперечним доказом здійснення
господарської операції, якщо інші
обставини свідчать про неможливість її
здійснення, а тому, оскільки суд
приходить до висновку про відсутність
господарської операції між позивачем і
контрагентом, наявність у позивача
податкових накладних в даному спорі не
має правового значення. З огляду на
вищенаведене, позовні вимоги є
безпідставними.

На підставі ст. 4 ч. 3 Закону України "Про
судовий збір", позивач сплатив 10
відсотків розміру ставки судового
збору в сумі 172,05 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 82 від 27 грудня 2013 р. (а. с. 2). На
підставі наведеної норми, решта суми
судового збору стягується з позивача
пропорційно до відхиленої частини
вимоги. Оскільки за розгляд позову
позивач повинен був сплатити всього
1720,50 грн. судового збору, відповідно
підлягає стягненню решта суми в 1548,45
грн. (1720,50-172,05=1548,45).

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 122, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1548,45 грн. в
Державний бюджет України (р/р 4002
УДКСУ у м. Миколаєві, код 37992781, МФО 826013,
).

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
А. О.
Мороз