Справа № 822/4536/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4536/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О. П.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Управління ДАІ УМВС України в
Хмельницькій області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації, в якому
просила визнати протиправною відмову
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації у знятті з
обліку автомобіля марки Toyota Corolla
червоного кольору, 1999 року випуску,
державнй номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 та
наданні дозволу на його перереєстрацію
Державтоінспекцією на позивача;
зобов'язати відповідача надати ОСОБА_2
дозвіл на перереєстрацію автомобіля
марки Toyota Corolla червоного кольору, 1999
року випуску, державнй номер НОМЕР_1,
НОМЕР_2, що був ввезений як гуманітарна
допомога інваліду ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, без сплати мита та
інших податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
після смерті дідуся позивачки - ОСОБА_3,
вона звернулася до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації із заявою про надання
дозволу на переоформлення
транспортного засобу, який був наданий
в якості адресної гуманітарної
допомоги, в порядку спадкування, однак
отримала відмову з посиланням на
постанову Кабінету Міністрів України
від 19.07. 2006 року № 999 "Про затвердження
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями".

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить апеляційну інстанцію
скасувати, незаконну, на її думку,
постанову суду та постановити нову про
задоволення позову. У своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального права, незаконність та
необ'єктивність судового рішення, що є
безумовними підставами для його
скасування. Зокрема, позивачка
зазначає що до спірних правовідносин
належить застосовувати норми
постанови Кабінету Міністрів України
№ 999 від 08.09.1997 року., а не постанову КМУ
№ 999 від 19.07.2006 року, як це зроблено
судом І інстанції.

Сторони та третя особа, будучи належним
чином повідомленими про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, у
судове засідання не з'явилися, однак
відповідач у запереченні на апеляційну
скаргу просив розглядати справу без
участі представника.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
18 грудня 2013 року - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
дідусь позивачки - ОСОБА_3, будучи
інвалідом, в якості гуманітарної
допомоги був забезпечений
транспортним засобом марки Toyota Corolla
червоного кольору, 1999 року випуску,
державнй номер НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_3 від 10.05.2012 року,
його внучка ОСОБА_2 звернулася до
відповідача з відповідною заявою про
переоформлення транспортного засобу
на неї.

Листом № 03/03-13642 від 08.11.2013 року
Департамент соціальної політики
Хмельницької ОДА відмовив ОСОБА_2 в
переоформленні автомобіля марки Toyota
Corolla червоного кольору, 1999 року випуску,
державнй номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, що
послугувало зверненню з позовом до
суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд І
інстанції, посилаючись на норми
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 19 липня
2006 року № 999, встановив, що відмова
Департаменту соціальної політики
Хмельницької обласної державної
адміністрації від 08.11.2013 року № 03/03-13642
щодо переоформлення автомобіля марки
Toyota Corolla червоного кольору, 1999 року
випуску, державнй номер НОМЕР_1, НОМЕР_2
на ім'я ОСОБА_2 є законною та
правомірною, а обґрунтування позовних
вимог є безпідставними та не
ґрунтуються на нормі закону.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції в
повній мірі з огляду на наступне.

Оскільки права та обов'язки членів
сім'ї інваліда виникли після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
його автомобілем, то застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року за № 999.

Так, пунктом 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року за № 999,
передбачено, що після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої
дирекції, строк експлуатації якого
більше ніж 10 років, залишається
безоплатно члену сім'ї, який на час
смерті інваліда проживав та був
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда.

Крім цього, пунктом 41 постанови
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
року № 999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
встановлено, що за бажанням інвалідів
головні управління соціального
захисту можуть забезпечувати їх
автомобілями, ввезеними в Україну і
визнаними в установленому порядку
гуманітарною допомогою, без права
продажу, дарування, передачі (в тому
числі за довіреністю) іншій особі.
Автомобілями, отриманими головними
управліннями як гуманітарна допомога,
інваліди (за їх бажанням або за
бажанням законних представників
недієздатних інвалідів), діти-інваліди
(за бажанням їх законних
представників), які перебувають на
обліку, забезпечуються безоплатно в
порядку черговості.

Після смерті інваліда автомобіль,
отриманий як гуманітарна допомога,
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту і
здається підприємству, що здійснює
заготівлю та переробку металобрухту,
або видається в порядку черговості
інваліду, який перебуває на обліку.

Окрім того, відповідно до статті 11-1
Закону України «Про гуманітарну
допомогу», відповідно до якої після
смерті інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше ніж 10 (десять) років,
може бути переданий у власність одному
із членів сім'ї інваліда за рішенням
Комісії з питань гуманітарної допомоги
при Кабінеті Міністрів України за
умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля.

З аналізу наведених норм вбачається, що
перереєстрація автомобіля на ім'я
члена сім'ї померлого інваліда
проводиться підрозділом МВС на
підставі письмової довідки, форма якої
затверджується Мінпраці.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що відмова
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації в наданні
позивачу дозволу на перереєстрацію
автомобіля, який визнаний гуманітарною
допомогою, без сплати мита та інших
податків (зборів) відповідає вимогам
чинного законодавства.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
знайшли свого належного підтвердження
в суді апеляційної інстанції, а тому
підстави для її задоволення відсутні.

За змістом статті 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
частини 1 статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, а тому
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п"ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Драчук Т. О.

Смілянець Е. С.