Справа № П/805/7/14
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.
Справа №П/805/7/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Головуючий суддя: Буряк І.В.

при секретарі: Федоровій А.О.

за участю представників сторін:

позивача: Недомовної Т.В.
(дов.)

відповідача: Філіної О.Ф.
(дов.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі

м.Макіївки
Донецької області

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від

нещасних випадків
на виробництві та професійних
захворювань

України в
Гірницькому районі м.Макіївки
Донецької області

про стягнення суми
виплат

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м.Макіївки
Донецької області, у порядку ст.104
Кодексу адміністративного судочинства
України, звернулось до суду із позовною
заявою до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м.Макіївки Донецької області
про стягнення суми виплат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання суми сплачених пенсій
особам (згідно переліку) за період з
01.07.2013 по 30.09.2013 в розмірі 34 731,59 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на відповідача
покладений обов'язок по своєчасному та
повному відшкодуванню органам
Пенсійного фонду пенсій, сплачених
особам, яким призначені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Представник позивача в судовому
засіданні від 05.02.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд задовольнити їх.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення (вих.№05/06-122 від 21.01.2014),
відповідно до яких проти позову
заперечує та зазначає, що з особових
справ потерпілих вбачається, що на
момент смерті їх родичі були
працездатними та не мали право, згідно
приписів діючого законодавства на
страхові виплати, у зв'язку з втратою
годувальника, тому відповідач вважає,
що Пенсійний фонд помилково дійшов
висновку, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві повинен відшкодувати
виплачені пенсії Пенсійному фонду
дружинам померлих, які на час смерті
потерпілого були працездатними.

У судовому засіданні від 05.02.2014
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував.

Суд, вислухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи адміністративного
позову, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем за
липень-вересень 2014 року була сплачена
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, у
сумі 34 731,59 грн., що зазначено у
розрахунку, наданому позивачем.
Здійснення вказаних виплат, зазначеним
в розрахунку особам, сторонами по
справі не заперечується.

Відповідач відмовився прийняти до
відшкодування сплачені Управлінням
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві по
справам громадян (ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,
ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57,
ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61,
ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65,
ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69,
ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73,
ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77,
ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81,
ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85,
ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89,
ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93,
ОСОБА_94, ОСОБА_95) за період з липня 2013
року по вересень 2013 року на загальну
суму 34 731,59 грн.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що пенсійне
забезпечення, відповідно до цього
Закону, здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Постановою Пенсійного фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4 затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до ст. 7 Закону України №2272
від 22.02.2001 року «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01 квітня 2001 року повинні
відшкодовувати органам пенсійного
фонду пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з частиною 1 пункту «д» статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV (надалі - Закон
№ 1105-XIV), у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Між сторонами не має розбіжностей щодо
фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 33 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Тобто, відповідач зобов'язаний
відшкодовувати пенсію по втраті
годувальника лише у разі, якщо на
утриманні годувальника знаходились
особи, які були непрацездатними на
момент його смерті.

Доказів про наявність підстав для
відшкодування пенсії по втраті
годувальника, а саме - доказів про
непрацездатність осіб на момент смерті
позивач суду не надав.

Натомість, в матеріалах справи є
розрахунок суми позову, відповідно до
якого позивач зазначає, що особи, яким
була призначення пенсія, у зв'язку з
втратою годувальника, на час смерті
годувальника були працездатними.

Також, вказана обставина
підтверджується матеріалами справи

Таким чином, оскільки на момент смерті
годувальника утриманці були
працездатними, відсутні підстави для
відшкодування відповідачем суми
призначених пенсій.

На підставі наведеного, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
вбачає відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі
м.Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м.Макіївки Донецької області
відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та в порядку ст.256 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає негайному виконанню.

3. Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті, вступна та резолютивна
частина проголошена у судовому
засіданні 5 лютого 2014 року, повний текст
буде виготовлено 10 лютого 2014 року.

4. Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Буряк І. В.