Справа № 821/207/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Справа № 821/207/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача -
Шорстова О.Ю., відповідача - Оржинської
Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полімер-Лак" до
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Полімер-Лак» (далі -
позивач, ТОВ «Полімер-Лак») звернулось
до суду із позовом до Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області (далі - відповідач), в якому
просить:

визнати протиправними дії відповідача
щодо складання і направлення на адресу
позивача претензії від 15.01.2014р. №08-12/8
про відшкодування збитків та складання
розрахунку розміру відшкодування
збитків від 08.01.2014р.;

визнати протиправною та скасувати
вимогу відповідача у формі претензії
від 15.01.2014р. №08-12/8 про відшкодування
збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем проведено перевірку
дотримання ТОВ «Полімер-Лак» вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів, щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за наслідками
якої складено акт перевірки від 29.11.2013р.

Цим актом встановлено порушення ТОВ
«Полімер-Лак» вимог ст.ст. 16, 19, 23
Кодексу України про надра, а саме те, що
забір підземних вод з належної
товариству свердловини №1-470
здійснюється без отримання дозволу на
користування надрами, за наявності
лише дозволу на спеціальне
водокористування.

На підставі акту відповідачем складено
08.01.2014р. розрахунок збитків на суму 423
611,72 грн. та надіслано на адресу ТОВ
«Полімер-Лак» вимогу у формі претензії
від 15.01.2014р. №08-12/8 щодо сплати вказаної
суми коштів.

Позивач вважає протиправними дії
відповідача щодо складання на
направлення на його адресу претензії
щодо відшкодування шкоди та розрахунку
до неї, а також вважає протиправною
згадану претензію, оскільки за його
твердженням, він не допускав порушень
вимог законодавства, видобування
підземних вод здійснювалось ним
відповідно до чинних дозволів на
спеціальне водокористування та в
межах, ними визначених. Посилаючись на
викладене, позивача зазначає, що не
завдав державі збитків, а тому у
відповідача були відсутні підстави для
вчинення оскаржених дій та прийняття
вимоги у формі претензії.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
наполягав на їх задоволенні з підстав,
викладених у позові.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову, посилаючись
на те, що Державна екологічна інспекція
у Херсонській області при складенні та
направленні на адресу позивача
розрахунку завданих збитків та
претензії діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, які визначені
Конституцією та законами України.
Також зазначала, що позивач вчинив
порушення вимог ст.ст. 16, 19, 23 Кодексу
України про надра, чим завдав шкоди
державі, а тому у відповідності із
положеннями Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», Кодексу України про надра,
Водного кодексу України, Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 20
липня 2009 р. №389, відповідачем
розраховано розмір відшкодування
збитків, завданих самовільним, тобто
без наявності дозволу на користування
надрами, видобуванням підземних вод та
направлено позивачу претензію про
відшкодування цих збитків. Зазначена
претензія не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а тому вимоги щодо
її скасування не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 21.11.2013р. по
29.11.2013р. відповідачем проведено
перевірку дотримання ТОВ «Полімер-Лак»
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів, щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за наслідками
якої складено акт перевірки від 29.11.2013р.

За змістом цього акту відповідачем
встановлено, що ТОВ «Полімер-Лак»
порушено вимоги ст.ст. 16, 19, 23 Кодексу
України про надра, а саме те, що забір
підземних вод з належної товариству
свердловини №1-470 здійснюється без
отримання дозволу на користування
надрами, за наявності лише дозволу на
спеціальне водокористування.

Також відповідачем встановлено, що
внаслідок згаданого порушення
позивачем самовільно, тобто без
дозволу на користування надрами,
використано 8 603 куб.м. води за період з
08.08.2011р. по 21.11.2013р.

На підставі акту перевірки та
відповідно до Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», Кодексу України про надра
та затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 27.07.2009р. №389
«Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів» відповідачем 08.01.2014р.
здійснено розрахунок розміру завданої
порушенням шкоди, яка становить 423 611,72
грн. та надіслано на адресу ТОВ
«Полімер-Лак» вимогу у формі претензії
від 15.01.2014р. №08-12/8 щодо сплати вказаної
суми коштів.

Позивач вважає протиправними дії
відповідача щодо складання на
направлення на його адресу претензії
щодо відшкодування шкоди та розрахунку
до неї, а також вважає протиправною
згадану претензію.

Вирішуючи даний спір, суд перш за все
вважає за необхідне визначитись із
його юрисдикцією.

Відповідно до статті 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», державній
охороні і регулюванню використання на
території України підлягають:
навколишнє природне середовище як
сукупність природних і
природно-соціальних умов та процесів,
природні ресурси, як залучені в
господарський обіг, так і
невикористовувані в економіці в даний
період (земля, надра, води, атмосферне
повітря, ліс та інша рослинність,
тваринний світ), ландшафти та інші
природні комплекси.

Державний контроль за використанням і
охороною земель, надр, поверхневих і
підземних вод, атмосферного повітря,
лісів та іншої рослинності, тваринного
світу, морського середовища та
природних ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони республіки,
а також за додержанням норм
екологічної безпеки відноситься до
компетенції спеціально уповноважених
органів державного управління в галузі
охорони навколишнього природного
середовища та використання природних
ресурсів.

Згідно статті 20 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» (в її редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
рішення спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
з питань, що віднесені до його
компетенції, є обов'язковими для всіх
підприємств, установ та організацій і
можуть бути оскаржені у судовому
порядку.

Тобто, відповідач у відносинах з
юридичними особами, під час реалізації
своїх завдань та функцій, встановлених
законодавством України, є органом
виконавчої влади та суб'єктом владних
повноважень.

З цього випливає, що складаючи та
направляючи позивачу претензії та
розрахунки, відповідач діяв як суб'єкт
владних повноважень на виконання
управлінських функцій, а тому даний
спір відноситься до публічно-правових
спорів і підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що згідно
Державного акту на право власності на
землю серії ЯА №704921 позивач володіє
земельною ділянкою площею 0,9520 га, яка
розташована в с. Киселівка, вул.
Залізнична, 12, для розміщення
виробничої бази.

На території земельної ділянки
знаходиться належна позивачу
артезіанська свердловина №1-470
глибиною 85 м. продуктивністю не більше
300 куб.м. води на добу.

Видобування води у період з 2011р. по 2013р.
здійснюється на підставі дозволів на
спеціальне водокористування - УКР.
№5629-ХРС від 30.03.2009р. терміном дії до
01.04.2011р., який продовжено до 01.04.2013р. та
УКР. №8202-ХРС від 27.03.2013р. терміном дії до
01.01.2016р.

Метою водокористування є
господарчо-побутові та виробничі
потреби, ліміт забору води з підземних
джерел - 15,0 тис. куб.м. на рік.

У період 2011-2013р.р. позивачем видобуто
води із свердловини: у 2011р. - 1349 куб.м. з
08.08.2011р. по 31.12.2011р., у 2012р. - 3569 куб.м., у
2013р. - 3685 куб.м. з 01.01.2013р. по 21.11.2013р., а
усього - 8603 куб.м.

Зазначені обставини встановлені
відповідачем у ході проведення
перевірки та сторонами під час
судового розгляду не заперечувались і
не спростовувались.

За результатами перевірки
відповідачем у акті перевірки від
29.11.2013р. зроблено висновок про те, що
позивачем здійснюється забір
підземних вод за відсутності
спеціального дозволу на користування
надрами, що є порушенням ст.ст. 16, 19, 23
Кодексу України про надра, і цим
порушенням державі завдано шкоду.

На підставі викладеного у акті
висновку відповідачем розраховано
розмір відшкодування завданих державі
збитків, заподіяних внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів та складено Розрахунок від
08.01.2014р.. відповідно до якого розмір
шкоди, яка підлягає відшкодуванню
позивачем, становить 423 611,72 грн.

В подальшому відповідачем надіслано на
адресу позивача претензію від 15.01.2014р.
№08-12/8 про сплату зазначеної суми
коштів.

Суд вважає висновки відповідача про
порушення ТОВ «Полімер-Лак» вимог
ст.ст. 16, 19, 23 Кодексу України про надра,
про завдання цим збитків державі та про
необхідність відшкодування шкоди
помилковими, виходячи з наступного.

Положеннями ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про
надра, надра надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр. Право на користування
надрами засвідчується актом про
надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.21 Кодексу України про
надра передбачено, що надра у
користування для видобування прісних
підземних вод і розробки родовищ торфу
надаються без надання гірничого
відводу на підставі спеціальних
дозволів, що видаються після
попереднього погодження з органами
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці та Міністерства
охорони здоров'я України на місцях.

Статтею 23 Кодексу України про надра
також встановлено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

З матеріалів справи видно, що позивачем
в межах наданої йому земельної ділянки
видобуває підземну воду для власних
господарсько-побутових та виробничих
потреб на підставі виданих
уповноваженим органом дозволів на
спеціальне водокористування, при цьому
продуктивність водозабору становить
менше 300 куб.м. води на добу, що, до речі,
не заперечує і відповідач.

На законодавчому рівні використання
таких природних ресурсів як підземні
води регулюються Водним кодексом
України та Кодексом України про надра,
у зв'язку з чим передбачено отримання
двох різних дозволів дозволу на
спеціальне водокористування
(відповідно до Водного кодексу України)
та спеціального дозволу на
користування надрами (відповідно до
Кодексу України про надра).

З урахуванням того, що ст.3 Кодексу
України про надра встановлено, що водні
відносини регулюються відповідним
законодавством України, то основним
(спеціальним) законодавчим актом, що
закріплює правовий режим користування
підземними водами, є Водний кодекс
України.

Відповідно до положень Водного кодексу
України дозвіл на спеціальне
водокористування це документ, який
засвідчує право певного суб'єкта
господарювання на користування
водними ресурсами (у тому числі і тих,
що відносяться до корисних).

Приписами ст.48 Водного кодексу України
передбачено, що спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.
Не належать до спеціального
водокористування, крім іншого,
видобування корисних копалин і водних
рослин.

Твердження відповідача про порушення
позивачем ст.ст.16, 19, 21 Кодексу України
про надра суд вважає безпідставними,
оскільки вказаними нормами
регулюється порядок надання надр у
користування для видобування. Однак
позивач вже користується надрами на
підставі вищевказаного дозволу на
спеціальне водокористування.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскільки
позивач є власником земельної ділянки,
на якій знаходиться артезіанська
свердловина, з якої здійснюється забір
води для власних
господарсько-побутових потреб, який не
перевищує 300 куб. м за добу, на підставі
дозволу на спеціальне
водокористування, то ТОВ «Полімер-Лак»
не зобов'язано отримувати спеціальний
дозвіл на користування надрами
відповідно до ст.23 Кодексу України про
надра.

Аналогічна правова позиції викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України у справах №№ К/800/9843/13,
К/800/31350/13.

Підставою для направлення на адресу
позивача вимоги у формі претензії щодо
відшкодування шкоди слугував
здійснений відповідачем 08.01.2014р.
Розрахунок розміру відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів.

Питання щодо визначення збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів суб'єктами господарювання
(фізичними і юридичними особами)
регулюється, зокрема, Методикою
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженою наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 20
липня 2009 р. №389, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 14 серпня
2009 р. за № 767/16783 (далі - Методика).

Відповідно до п.п. 1.2 - 1.4 Методики, ця
Методика встановлює порядок
визначення розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, зокрема, у разі: самовільного
використання водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)).

Ця Методика встановлює єдині вимоги до
визначення збитків, заподіяних державі
внаслідок порушення законодавства про
охорону та раціональне використання
водних ресурсів суб'єктами
господарювання (фізичними і юридичними
особами) та застосовується державними
інспекторами України з охорони
навколишнього природного середовища
та державними інспекторами з охорони
навколишнього природного середовища
відповідних територій (далі - державні
інспектори) при розрахунку розмірів
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, які виявлені за результатами
державного контролю за додержанням
вимог суб'єктами господарювання
природоохоронного законодавства.

Згідно із п.п. 9.1, 9.2 Методики, розрахунок
розміру відшкодування збитків,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), грн,
здійснюється за формулою:

Зсам = 100 х W х Тар,

(23)

де W - об'єм води, що використана
самовільно без дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), м3;

Тар - розмір, грн/100 м3, аналогічний
ставці збору за спеціальне
використання води, встановленої
статтею 325 Податкового кодексу України
на дату виявлення порушення (для води з
лиманів - розмір, грн/100 м3, аналогічний
ставці збору за спеціальне
використання поверхневих вод для
показника «Інші водні об'єкти»,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення).

Фактичний об'єм води, що використана
самовільно без дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), визначається на основі
даних: первинної документації,
статистичної звітності, ліміту забору
та використання води, індивідуальних
норм водоспоживання та водовідведення
або довідки суб'єкта господарювання за
підписом керівництва, завіреної
печаткою.

Отже, для застосування цієї Методики
та, відповідно, розрахунку розміру
завданих збитків необхідною і
обов'язковою умовою є наявність
беззаперечно встановленого факту
самовільного використання водних
ресурсів, тобто такого, що здійснюється
при відсутності дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)).

Проте в ході судового розгляду даної
справи з'ясовано, що за встановлених
обставин (наявність дозволів на
спеціальне водокористування та забір
води в об'ємах, менших за 300 куб.м. води
на добу), позивач не зобов'язаний
отримувати дозвіл на користування
надрами для видобування підземних вод.

Але якщо позивач не повинен отримувати
дозвіл на користування надрами, то в
його діях відсутнє самовільне
використання водних ресурсів, а тому
ним не могло бути завдано державі
збитків, які розраховані відповідачем
та пред'явлені ним до позивача для
сплати.

За таких обставин суд вважає
протиправною вимогу відповідача у
формі претензії від 15.01.2014р. №08-12/8 про
відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
не довів правомірності свого рішення,
оформленого у вигляді претензії та не
надав суду належних доказів.

В свою чергу, позивач повністю довів
правомірність своїх позовних вимог у
частині визнання протиправною та
скасування згаданої претензії.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС
України, згідно якої, усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку всім наданим сторонами
на час розгляду справи доказам, суд
дійшов висновку, що відповідач при
пред'явленні до позивача претензії
діяв не з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
без дотримання розумного балансу між
публічними інтересами та інтересами
конкретної особи, несправедливо,
необґрунтовано та з використанням
повноваження всупереч меті, з якою це
повноваження надано.

Отже, позовні вимоги про визнання
протиправною та скасування претензії
від 15.01.2014р. №08-12/8 про відшкодування
збитків є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В той же час, суд вважає такими, що не
підлягають задоволенню, позовні вимоги
про визнання протиправними дій
відповідача щодо складання та
направлення на адресу ТОВ
«Полімер-Лак» претензії та складання
розрахунку розміру відшкодування
збитків.

За змістом Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
Кодексу України про надра, Водного
кодексу України, Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 20
липня 2009 р. №389, розрахунок розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, а також дії, спрямовані на
відшкодування такої шкоди, є
компетенцією відповідача.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої останньому компетенції та
являє собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії не
тягнуть за собою будь-яких правових
наслідків для особи. Правові наслідки
для позивача несуть акти
індивідуальної дії - в даному випадку
претензія про відшкодування збитків.
Саме вони мають вплив на його права та
інтереси. Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення для фізичної особи прав (чи
інтересів).

З огляду на вказане, суд зазначає, що
вимоги позивача в цій частині не
підлягають задоволенню через
відсутність порушення прав діями
відповідача, а обраний позивачем
спосіб захисту в цій частині не
відповідає об'єкту порушеного права і є
надлишковим. До того ж скасування
претензія про відшкодування збитків є
достатнім заходом для захисту
порушених прав позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відмову ТОВ
«Полімер-Лак» у задоволенні позовних
вимог в частині визнання протиправними
дій відповідача щодо складання і
направлення претензії та складання
розрахунку розміру відшкодування
збитків.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу у формі претензії Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області №08-12/8 від 15 січня 2014 року.

Узадоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 24 лютого 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 7.1