Справа № 641/6091/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р.Справа № 641/6091/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Катунова В.В. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 01.08.2013р. по справі №
641/6091/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Комінтернівського району Харківської
міської ради

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Комінтернівського району Харківської
міської ради (надалі по тексту
відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправними дії відносно
відмови у виплаті соціальної допомоги
при народженні другої дитини,
зобов»язати виплатити соціальну
допомогу при народженні другої дитини
та зобов»язати змінити суму виплат
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01.08.2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Комінтернівського району Харківської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов»язання вчинити
певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 01.08.2013 року та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено
у порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є матір»ю малолітньої дитини
ОСОБА_2-ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 звернулась
до відповідача для отримання
одноразової допомоги при народженні
дитини. Листом від 07.03.2013 р. № 1256/5-22
відповідач повідомив, що підстави для
призначення допомоги відсутні у
зв»язку із пропуском встановленого
12-місячного строку від дня народження
дитини, встановленого для звернення з
відповідною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога при народженні дитини
надається одному з батьків дитини
(опікуну).

Допомога батькам при народженні дитини
призначається на підставі свідоцтва
про народження дитини. Допомога при
народженні дитини призначається за
умови, якщо звернення за її
призначенням надійшло не пізніше
дванадцяти місяців з дня народження
дитини (ч.ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»).

Згідно ст. 12 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога при народженні дитини
нараховується виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, встановленого на день
народження дитини.

Допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 30 розмірам
прожиткового мінімуму, - на першу
дитину; кратній 60 розмірам
прожиткового мінімуму, - на другу
дитину; кратній 120 розмірам
прожиткового мінімуму, - на третю і
кожну наступну дитину.

Виплата допомоги здійснюється
одноразово у десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму при народженні
дитини, решта суми допомоги на першу
дитину виплачується протягом
наступних 24 місяців, на другу дитину - 48
місяців, на третю і кожну наступну
дитину - 72 місяців рівними частинами у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, та не
заперечується позивачем по справі, що
із заявою про призначення допомоги при
народженні дитини позивач звернулась
лише у лютому 2013 року, тобто після
спливу строку для звернення з
відповідною заявою, встановленого
частиною 3 статті 11 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Колегія суддів зазначає, що Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» не передбачено можливості
поновлення зазначеного строку, а тому
на час звернення із заявою позивач не
мала права на отримання допомоги при
народженні дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач приймаючи рішення про
відмову у призначенні та виплаті
допомоги при народженні дитини ОСОБА_2
позивачу діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
відповідним законодавством України, а
тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про неврахування
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови поважності
причин пропуску позивачкою строку для
звернення із заявою про виплату
допомоги, оскільки, як зазначено вище,
законом не передбачено поновлення
цього строку незалежно від поважності
причин його пропуску.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача змінити суму виплат
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку колегія суддів зазначає, що згідно
ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Порядок призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751.

Відповідно до пункту 22 зазначеного
Порядку відповідно до статті 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між 100 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менш як 130 гривень.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 01.08.2013р. по справі
№ 641/6091/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Кононенко З.О.