Справа № 806/7436/13-а
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/7436/13-a

категорія 9.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача:
ОСОБА_16, Клинчук І.В.,

представників відповідача: Каплун І.А.,
Рожкової В.О., Саботіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
"Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення "Дениші" до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області про визнання
незаконною та скасування вимоги

встановив:

14 листопада 2013 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Комунальне підприємство
«Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення «Дениші» (далі - КП
«Дениші») із позовом до Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області (далі - ДФІ у Житомирській
області) про визнання незаконною та
скасування вимоги від 17 жовтня 2013 року
№06-04-17/7668.

У позовній заяві КП «Дениші» вказало,
що ДФІ в Житомирській області провело
ревізію фінансово-господарської
діяльності КП «Дениші» за період з 1
січня 2010 року до 1 липня 2013 року. За
результатами перевірки відповідачем
було складено акт ревізії №06-04-09/93 від 13
вересня 2013 року. 17 жовтня 2013 року на
підставі вказаного акту ревізії ДФІ в
Житомирській області була пред'явлена
вимога до КП «Дениші» про усунення
виявлених порушень законодавства.
Просить визнати незаконною та
скасувати вимогу ДФІ в Житомирській
області від 17 жовтня 2013 року за
№06-04-17/7668 повністю. Вирішити питання
про судові витрати.

Після усунення позивачем недоліків
позовної заяви ухвалами судді
Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року відкрито провадження у даній
справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю та просили адміністративний
позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували та
просили у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників осіб, які беруть участь у
справі, з'ясувавши обставини у справі
та перевіривши їх доказами, приходить
до висновку про часткове задоволення
позову з наступних підстав.

На підставі пункту 1.3.2.1 плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ в
Житомирській області на ІІ квартал 2013
року та на підставі направлення на
проведення ревізії від 26 червня 2013 року
№643 ДФІ в Житомирській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
«Дениші» за період з 1 січня 2010 року до 1
липня 2013 року. За результатами
проведеної ревізії був складений акт
ревізії №06-04-09/93 від 13 вересня 2013 року.
(Том №1 а.с. 12-50).

В акті ревізії №06-04-09/93 від 13 вересня 2013
року зафіксовано ряд порушень, а саме:

- порушення пункту 4.2 «Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні»,
затвердженого постановою Правління
національного банку України від 15
грудня 2004 року №637, а саме: у вкладних
аркушах касової книги за 11 жовтня 2010
року (аркуш 19), 4 травня 2011 року (аркуш 9),
13 червня 2011 року (аркуш 36), 14 червня 2011
року (аркуш 37), 8 червня 2012 року (аркуш 36),
1 серпня 2012 року (аркуш 23), 5 вересня 2012
року (аркуш) мають місце виправлення
без засвідчувального підпису касира, а
також головного бухгалтера (особи, що
його заміщує) (Том №1 а.с. 21);

- порушення наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон» від 13
березня 1998 року №59 пункту 1 статті 9
Закону України від 16 липня 1999 року
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (далі -
Закон України №996-ХІV) в частині
відшкодування витрат на відрядження та
інших витрат, проведених за рахунок
підзвітних коштів, за період з 1 жовтня
2012 року до 1 січня 2013 року встановлено,
що відрядженій ОСОБА_6 на 13 днів до
м.Києва відшкодовано добові витрати
виходячи з 14 днів перебування у
відрядженні відповідно до відміток у
посвідченні про відрядження, при тому,
що в табелі обліку робочого часу за
жовтень 2012 року -22 жовтня 2012 року не є
днем відрядження, а робочим днем з
перебуванням на робочому місці (Том №1
а.с. 21);

- порушення вимоги пункту 2 «Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій»,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№560 та від 20 травня 2009 року №529 та
діючою постановою від 1 червня 2011 року
№869, а саме: розмір тарифу сформовано по
трьох будинках в цілому, а не по кожному
будинку окремо (Том №1 а.с. 23);

- порушення Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку (далі - П(С)БО), а
саме: в ході ревізії встановлено, що між
КП «Дениші» та ПАТ «Ерде Банк» укладено
договір від 13 квітня 2012 року №5951 на
управління гарантією, плата за комісію
якого склала 6860 грн 70 коп. Відповідно до
пункту 9.1 П(С)БО «Витрати», передбачено,
що не визнаються витратами й не
включаються до звіту про фінансові
результати платежі за договорами
комісії, агентськими угодами та іншими
аналогічними договорами на користь
комітента, принципала тощо, однак
зазначену суму віднесено на рахунок 94
«Інші витрати операційної діяльності»,
внаслідок чого завищено суму валових
витрат за І півріччя 2012 року яку
відображено у звіті форми №2 «Звіт про
фінансові результати» та порушено
пункт 20 П(С)БО 16 «Витрати» (Том №1 а.с.
30,31);

- порушення статті 102-1 Кодексу Законів
про працю України та пункту 5
«Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ організацій»,
затвердженого спільним наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства фінансів України від 28
червня 1993 року №43, статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР
«Про оплату праці», пунктів 3, 6, 7 статті
8, пунктів 1, 3, 8 статті 9 Закону України
№996-ХІV, двом сумісникам ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 проводилось нарахування та
виплата заробітної плати за липень,
вересень-листопад 2012 року, лютий,
травень 2013 року за фактично
невідпрацьований робочий час (за дні
перебування на лікарняних, у
відрядженнях за основним місцем роботи
та за сумісництвом) (Том №1 а.с. 33,34);

- за результатами інвентаризації
медикаментів та медпрепаратів в аптеці
КП «Дениші» встановлено наявність
оцту, термін придатності якого
вичерпано в травні 2012 року (Том №1 а.с.
43);

- в ході ревізії організації фактичного
контролю за використанням автомобілів
за наслідками проведення зняття
фактичних показників спідометрів та
залишків пального в баках транспортних
засобів підприємства станом на 9 липня
2013 року, встановлено нестачу пального в
баках автомобілів. Всього під час
контрольного зняття залишків пального
виявлено нестачу на загальну суму 136
грн 34 коп. Крім того, виявлено лишки
палива в баку автомобіля Газ 53 в
кількості 0,5 л на суму 4 грн 46 коп. (Том №1
а.с. 44);

- ревізією встановлено, що згідно
наданих табелів виходу на роботу в
період з 1 січня 2012 року до 1 листопада
2012 року підприємством зайво утримано
із зарплати працівників які перебували
у відпустках, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності плати за
харчування на загальну суму 37 грн 98 коп.
(Том №1 а.с. 49).

Перераховані порушення, що були
відображені в акті перевірки, не
увійшли до оскаржуваної позивачем
вимоги.

Також в акті ревізії було встановлено
ще ряд порушень, які увійшли до
оскаржуваної вимоги, а саме:

- порушення частин 2, 8 статті 75, частини 9
статті 78 Господарського кодексу
України, пунктів 3, 13 «Порядку
складання, затвердження та контролю
виконання фінансового плану суб'єкта
господарювання державного сектору
економіки», затвердженого наказом
Міністерства економіки України від 21
червня 2005 року №173, підприємством
протягом 2012 року надано благодійну
допомогу 3 громадянам (які не являються
працівниками даного підприємства) у
вигляді цільової благодійної допомоги
на лікування на загальну суму 6753 грн 84
коп. при відсутності запланованих
витрат на благодійну допомогу в
фінансовому плані підприємства на 2012
рік, чим нанесено підприємству
матеріальної шкоди на вказану суму (Том
№1 а.с. 19);

- порушення статті 22 Закону України від
24 червня 2004 року № 1875-IV «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон України № 1875-IV), пункту 34 «Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2009 року
№529, пункту 36 «Порядку про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 червня 2011 року
№869, що виразились у тому, що КП
«Дениші» в період з 1 квітня 2010 року до 1
липня 2013 року не проведено перегляд
тарифу на утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій до рівня
економічно обґрунтованих планових
(нормативних) витрат зміні мінімальної
заробітної плати відповідно до законів
України про Державний бюджет України
на 2010-2013 роки та тарифів на
електроенергію згідно постанов
національних комісій) з урахуванням
планового прибутку та податку на
додану вартість та коригування тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд прибудинкових територій, чим
нанесено матеріальної шкоди КП
«Дениші» на загальну суму 92509 грн 49 коп.
(Том №1 а.с. 24-25);

- порушення підпунктів 5, 6, 7 Статуту
підприємства, затвердженого рішенням
Житомирської обласної ради від 27
березня 2009 року № 769, підпунктів 6, 7
Контракту з головним лікарем від 26
травня 2006 року, підпункти 6, 7 Контракту
з головним лікарем від 17 березня 2011
року, пункту 10 П(С)БО 15 «Дохід»,
Підприємством проведено реалізацію
надання стоматологічних послуг за
січень-серпень 2012 року та послуг з
виготовлення зуботехнічних протезів
за січень-листопад 2012 року за заниженою
вартістю вищевказаних послуг (за
вартістю, що нижча від їх фактичної
собівартості), чим завдано
матеріальної шкоди підприємству на
загальну суму 19497 грн 86 коп. (Том №1 а.с.
26-27);

- порушення постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від 23
травня 2013 року № 628 «Щодо встановлення
на червень 2013 року роздрібних тарифів
на електроенергію з урахуванням
граничних рівнів тарифів при
поступовому переході до формування
єдиних роздрібних тарифів для
споживачів на території України». TOB
«Крігер Енергія» завищено вартість
теплової енергії внаслідок включення
до вартості тарифу завищеної вартості
витрат на активну електроенергію для
першого класу напруги за червень 2013
року, чим нанесено матеріальної шкоди
Підприємству на загальну суму 871 грн 22
коп. (Том №1 а.с. 38-39);

- порушення пункту 6.11 договору оренди
нерухомого майна від 10 вересня 2012 року
№ 461, статті 193 Господарського кодексу
України, внаслідок чого підприємством
недоотримано коштів від TOB «Крігер
Енергія» по відшкодуванню плати за
землю за період 1 вересня 2012 року до 1
липня 2013 року, чим нанесено матеріальну
шкоду підприємству на загальну суму 12
грн 00 коп. (Том №1 а.с. 39);

- порушення пункту 3.3.10.1, пункту 3.3.10.2,
пунктів 30-48 Додатку Б 4.2 ДБН Д.1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва», затверджені наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 27 серпня 2000 року №174,
підрядниками ПП «ОСОБА_9» та ПП
«ОСОБА_10» при проведенні будівельних
робіт по ремонту теплової та
водопровідної мереж між головним
корпусом та корпусом КП «Дениші» №2, ПП
«Магніт» при монтажі та
пусконалагоджувальних роботах
пасажирського ліфта завищено вартість
виконаних ремонтних робіт, внаслідок
чого нанесено матеріальної шкоди
підприємству на загальну суму 49519 грн 86
коп. (Том №1 а.с. 40-41);

- порушення підпунктів 2.1.1, 2.1.5 додатку
А.2.3 наказу Міністерства транспорту
України від 10 лютого 1998 року №43 «Про
затвердження Норм витрат палива і
мастильних матеріалів на
автомобільному транспорті» із змінами
внесеними наказом Міністерства
інфраструктури України від 24 січня 2012
року №36 «Про затвердження змін до норм
витрат палива і мастильних матеріалів
на автомобільному транспорті», які
застосовуються на підприємстві
відповідно до наказу головного лікаря
підприємства від 1 березня 2012 року
№14а-У «Про зміни витрат пального»,
протягом періоду з 1 березня 2012 року до 1
липня 2013 року зайво списано
паливо-мастильних матеріалів
внаслідок базової лінійної норми
витрат пального для автомобіля Toyota Land
Cruiser на загальну суму 4640 грн 43 коп., чим
нанесено Підприємству матеріальної
шкоди, на вказану суму (Том №1 а.с. 45-48);

- порушення пункту 1 статті 9 Закону
України №996-ХІV за період за лютий,
грудень 2012 року та квітень 2013 року
підприємством зайво списано
паливо-мастильних матеріалів на
загальну суму 466 грн 74 коп., чим нанесено
підприємству матеріальної шкоди на
вказану суму (Том №1 а.с. 48-49);

З метою усунення виявлених та
зафіксованих в акті ревізії порушень,
відповідачем прийнята вимога від 17
жовтня 2013 року №06-04-17/7668 про усунення
порушень, які виявлені ревізією. (Том №1
а.с. 51-52).

У пунктах 1-11 вимоги від 17 жовтня 2013 року
№06-04-17/7668 про усунення порушень ДФІ в
Житомирській області вимагає від КП
«Дениші» усунути виявлені порушення та
відшкодувати втрати фінансових і
матеріальних ресурсів у відповідності
до вимог чинного законодавства, а саме:

1. Опрацювати матеріали ревізії та
вжити заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути матеріали ревізії
на виробничій нараді та притягнути до
відповідальності посадових осіб, з
вини яких допущені порушення
фінансової дисципліни, які зазначені в
акті ревізії за наслідками якої видати
наказ та копії надіслати на адресу ДФІ
в Житомирській області.

2. Здійснити перерахунок вартості
наданих послуг, а саме тарифу на
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій до рівня
економічно-обґрунтованих планових
(нормативних) витрат, з урахуванням
планового прибутку та податку на
бадану вартість та коригування тарифів
на послуги. Стягнути з осіб, винних у
неперерахунку вартості наданих послуг
коштів в сумі 92509 грн 49 коп. шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу про працю
України.

3. Відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за контрагентами ПП
«ОСОБА_9» в сумі 11696 грн 17 коп., ПП
«ОСОБА_10» в сумі 35082 грн 16 коп. та ПП
«Магніт» в сумі 2741 грн 52 коп. Стягнути з
ПП «ОСОБА_9», ПП «ОСОБА_10» та ПП «Магніт»
зайво перераховані кошти шляхом їх
повернення на рахунок підприємства або
виконанням відповідного обсягу робіт.

4. Здійснити перерахунок вартості
наданих послуг (стоматологічних
послуг, послуг з виготовлення
зуботехнічних протезів) до рівня
економічно обґрунтованих планових
(нормативних) витрат. Стягнути з осіб,
винних у неперерахунку вартості
наданих послуг коштів в сумі 19497 грн 86
коп., шкоду у порядку та розмірі
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

5. Провести претензійно-позовну роботу
з одержувачами благодійної допомоги
щодо повернення коштів. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
безпідставному наданні благодійної
допомоги на суму 6753 грн 84 коп., шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України.

6. Стягнути з осіб, винних у
понаднормовому списанні матеріальних:
цінностей на суму 4640 грн 43 коп., шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України.

7. Відобразити в обліку дебіторську
заборгованість внаслідок виникнення
різниці у вартості отриманих послуг.
Стягнути з TOB «Крігер Енергія» зайву
оплату вартості отриманих послуг в
сумі 871 грн 22 коп. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат шкоду у порядку та
розмірі встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

8. Стягнути з осіб, винних у
понаднормовому списанні матеріальних
цінностей на суму 466 грн 74 коп., шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України.

9. Стягнути з ТОВ «Крігер Енергія» кошти
по відшкодуванню плати за землю в сумі
12 грн 00 коп.

10. Ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності
здійснювати у відповідності до вимог
Закону України №996-ХІV.

11. Розглянути питання щодо
відповідності займаним посадам
головного бухгалтера ОСОБА_16,
провідного економіста ОСОБА_11, якими
допущено порушення, що призвели до
втрат фінансових і матеріальних
ресурсів.

Представники позивача у позовній заяві
та у судовому засіданні пояснили, що не
погоджуються з вимогою відповідача та
просять її визнати незаконною та
скасувати, а саме: стосовно вимог про не
проведення перегляду тарифу на
утримання будинків і спору та
прибудинкової території до рівня
економічно обґрунтованих планових
витрат, з урахуванням змін мінімальної
заробітної плати працівників у
вказаний період пояснили, що житловий
фонд, збудований для працівників КП
«Дениші» перебуває на балансі КП
«Дениші». Однак були прийняті
відповідні розпорядження голови
обласної державної адміністрації щодо
передачі вказаного житлового фонду у
спільну власність територіальних
громад. Згодом позивачем було отримано
лист у якому повідомлялось про відмову
у передачі житлових будинків, які
перебувають на балансі КП «Дениші» у
комунальну власність територіальної
громади Денишівської сільської ради.
Крім того законодавство наділяє
підприємство тільки повноваженнями
здійснювати розрахунок тарифу, але
затвердити і ввести його в дію може
лише орган місцевого самоврядування.
Отже вказані в акті ревізії тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, в період
проведення перевірки підлягали
затвердженню рішенням Денишівської
сільської ради. Стосовно порушення
щодо завищення вартості
будівельно-монтажних
(пусконалагоджувальних) робіт з боку
підрядників, а саме: ПП «ОСОБА_9», ПП
«ОСОБА_10» та ПП «Магніт» представники
позивача пояснили, що підрядні роботи
проводились лише ПП «ОСОБА_10», крім
того ціна таких робіт була договірною
та розрахунки проводились відповідно
до затвердженої між сторонами
проектно-кошторисною документацією.
Якість робіт, номенклатура робіт,
фактично виконані об'єми та їх ціна,
визначались по факту виконання
підрядних робіт на підставі довідок
КБ-2в та КБ-3 встановлених форм, які були
підписані сторонами без зауважень.
Стосовно заниження доходу
підприємства шляхом заниження
вартості наданих стоматологічних
послуг представниками позивача
пояснено, що не погоджуються з такими
висновками відповідача, оскільки вони
зроблені на підставі самостійних
перерахунків вартості вказаних робіт.
Проте в КП «Дениші» ведеться облік
доходів, отриманих від надання
санаторно-оздоровчих послуг, до складу
яких включені в тому числі послуги
стоматологічного кабінету, який не
являється відокремленим підрозділом.
Отже витрати по стоматологічному
кабінету відносяться до собівартості
від основної діяльності позивача.
Стосовно ж виготовлення зубних
протезів, то в калькуляції розрахунку
вартості протезів на поточний ремонт
(планові показники) був закладений 1%
від вартості основних засобів, що
пов'язано з тим, що підприємство не
планувало поточного ремонту. Стосовно
порушення щодо надання благодійної
допомоги трьом громадянам при
відсутності запланованих витрат,
представниками позивача пояснено, що
така допомога була надана за рахунок
чистого прибутку підприємства яким
воно має право вільно розпоряджатись.
Крім того витрати на благодійну
допомогу були віднесені на рахунок
«Інші витрати» у рядку 160 у формі №2, а
не відносились до собівартості, як про
це зазначено в акті ревізії. Стосовно
зайвого списання палива при
експлуатації службового автомобіля
Toyota Land Cruiser, то норми витрат палива були
розроблені (розраховані) підприємством
на підставі актів підприємства про
проведення контрольних замірів норм
витрат палива на 100 кілометрів пробігу
від 25 листопада 2005 року,1 червня 2006 року,
6 червня 2006 року, 9 червня 2006 року, які
допомогли встановити реальні норми
витрат палива в розмірі 12,5л/100км. Крім
того при перевірці не враховано, що
автомобіль амортизований повністю,
знос 100 %, а тому і реальні витрати
пального є більшими ніж теоретичні
нормативи. Стосовно вимоги відповідача
щодо відображення в бухгалтерському
обліку дебіторської заборгованості, в
зв'язку із зайвою оплатою послуг ТОВ
«Крігер Енергія» представники
позивача пояснили, що при розрахунках
послуг за електроенергію
перевіряючими узято до уваги тариф з 1
класом напруги, а КП «Дениші» є
споживачем 2 класу напруги, для якого
тариф становить 101,22 коп./кВт-год.
Стосовно зайвого списання
паливно-мастильних матеріалів на суму
466 грн 74 коп. під час перебування водіїв
у відпустці представники позивача
пояснили, що вказані працівники були
відкликані з відпусток для виробничих
потреб. Стосовно відшкодування плати
за землю в розмірі 12 грн 00 коп., то
вказана плата була сплачена ТОВ
«Крігер Енергія» по результатам
поточного року, про що свідчить
банківська виписка.

Представники відповідача у письмових
запереченнях на позов та у судовому
засіданні просили відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав
викладених в акті перевірки та у
запереченнях на позовну заяву.
Вважають, що вимоги про усунення
порушень прийняті у межах компетенції
та на підставі чинного законодавства.
Стосовно вимоги про перерахунок
вартості утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій
представниками відповідача пояснено,
що на балансі підприємства знаходилось
3 житлових будинки, витрати на
утримання яких проводились
підприємством (виробник послуг), а їх
оплату проводили мешканці будинків на
підставі тарифу, затвердженого
рішенням Денишівської сільської ради
від 28 жовтня 2005 року без його перегляду
з 2005 року, тому позивач повинен
перерахувати тарифи на комунальні
послуги. Стосовно вимоги про
відображення в обліку дебіторської
заборгованості по контрагентам: ПП
«ОСОБА_9», ПП «ОСОБА_10» та ПП «Магніт»,
представники відповідача пояснили, що
вартість підрядних робіт завищено на
суму 46778 грн 34 коп., які не підтверджено
вищевказаними підприємцями в частині
фактично понесених витрат. Стосовно
вимоги по здійсненню перерахунку
вартості наданих послуг
(стоматологічних послуг та
виготовлення зубних протезів) до рівня
економічно обґрунтованих витрат
представниками відповідача
заперечується той факт, що при
проведенні ревізії позивача
перевіряючими було здійснено
розрахунок надання вказаних послуг на
власний розсуд, оскільки розрахунок
недоотриманих коштів від надання
стоматологічних послуг та
виготовлення зуботехнічних протезів
проведено виходячи із аналітичних
даних бухгалтерських рахунків
підприємства: 23 - (виробництво), 70 -
(дохід від реалізації), 79 - (фінансові
результати), які ведуться в розрізі
видів отриманих доходів та понесених
витрат за видами наданих послуг.
Стосовно вимоги щодо проведення
претензійно-позовної роботи з
одержувачами благодійної допомоги
щодо повернення вказаних коштів,
представники виходять з того, що
основним плановим документом
державного підприємства є фінансовий
план, відповідно до якого підприємство
отримує доходи та здійснює видатки,
визначає обсяг та спрямування коштів
для виконання своїх функцій протягом
року відповідно до установчих
документів, а тому повинен планувати
такі витрати. Крім того відповідно до
статуту КП «Дениші» не є благодійною
організацією та не має на меті надання
благодійної допомоги. Стосовно вимоги
про стягнення з винних осіб
понаднормово списаного палива,
представники відповідача пояснили, що
існують законодавчо встановлені норми
витрати палива, однак відповідно до
наказу виконуючого обов'язки головного
лікаря про використання
паливно-мастильних матеріалів
позивачем без урахування законодавчо
встановлених витрат палива,
безпідставно списано дизельного
палива на суму 4640 грн 43 коп. Стосовно
вимог про відображення дебіторської
заборгованості ТОВ «Крігер Енергія»
представники відповідача пояснили, що
в ході ревізії було проведено
зустрічну звірку у ТОВ «Крігер
Енергія» де було встановлено, що згідно
наданої калькуляції тариф по наданню
послуг з виробництва та постачання
гарячої води на червень 2013 року для
підприємства завищено внаслідок
включення до витрат на активну
електроенергію за тарифом у розмірі 0,99
грн. (без податку на додану вартість) за
1 кВт. замість 0,7952 грн (без податку на
додану вартість). Стосовно вимоги про
стягнення з винних осіб понаднормово
списаних цінностей на суму 466 грн 74 коп.,
представники відповідача зазначили, що
в окремих шляхових листах за лютий,
грудень 2012 року, квітень 2013 року на
автомобілях, які нібито
використовувались водіями КП «Дениші»,
за час фактичного перебування їх у
відпустці, проведено безпідставне
списання пального на суму 466 грн 74 коп.
Стосовно вимоги щодо стягнення з ТОВ
«Крігер Енергія» коштів по
відшкодуванню плати за землю
представники відповідача пояснили, що
на підставі даних зустрічних перевірок
встановлено, що ТОВ «Крігер Енергія»
відшкодування плати за землю не
здійснювало і як наслідок КП «Дениші»
недоотримало кошти в сумі 12 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України від 26 січня 1993 року №2939-XII «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства

Стосовно пункту 2 оскаржуваної вимоги
щодо здійснення перерахунку вартості
наданих послуг, а саме тарифу на
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій до рівня
економічно-обгрунтованих планових
(нормативних) витрат та стягнення з
осіб, винних у неперерахунку вартості
наданих послуг коштів у сумі 92509 грн 49
коп. суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
житловий фонд, що складається з трьох
будинків, збудований для працівників
КП «Дениші» та був введений в
експлуатацію в 1986 році і перебуває на
балансі КП «Дениші», як об'єкт
соціальної інфраструктури. На підставі
норм Закону України 3 березня 1998 року
№147/98-ВР «Про передачу об'єктів права
державної та комунальної власності» та
Закону України від 21 травня 1997 року
№280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні», були прийняті розпорядження
Голови обласної державної
адміністрації у Житомирській області
від 23 листопада 1998 року №781 та від 18
лютого 1999 року №99 «Про передачу з
балансу КП «Дениші» об'єктів
соціальної інфраструктури» у спільну
власність територіальних громад с.
Дениші Житомирського району. (Том №1
а.с. 57-57а). Листом від 17 липня 1998 року
№20-45/400 Житомирська районна державна
адміністрація повідомила, що передача
передбачена на 2009 рік. (Том №1 а.с. 93).
Однак, рішенням Денишівської сільської
ради Житомирського району від 31 травня
2011 року, було відмовлено у передачі
житлових будинків, які перебувають на
балансі КП «Дениші» у комунальну
власність територіальної громади
Денишівської сільської ради. (Том №1
а.с.58).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7
Закону України № 1875-IV до повноважень
органів місцевого самоврядування у
сфері житлово-комунальних послуг
належить встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Відповідно до статті 32 Закону України
№ 1875-IV плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою. У платіжному документі
мають бути передбачені графи для
зазначення поточних та попередніх
показань засобів обліку споживання
комунальних послуг, різниці цих
показань або затверджених норм,
ціни/тарифу на даний вид комунальних
послуг і суми, яка належить до сплати за
надану послугу. У разі зміни
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги виконавець/виробник не менше
ніж за 15 днів до введення їх у дію
повідомляє про це споживачів з
посиланням на рішення відповідних
органів. Платіжний документ може
містити графи, в яких зазначаються суми
до сплати за надані послуги, не
проплачені повністю споживачем у
попередній розрахунковий період.
Платіжний документ не може містити
графи, в яких зазначаються суми за
оплату послуг, не передбачених
договором, або суми доплат за надані
послуги понад ті, що передбачені
діючими тарифами.

Враховуючи викладене тарифи на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій за
перевіряємий період підлягали
затвердженню рішенням Денишівської
сільської ради.

З матеріалів справи також вбачається,
що КП «Дениші» в період з 1 січня 2010 року
до 1 січня 2013 року подавало пропозиції
про перегляд тарифів на послуги
житлово-комунального господарства,
однак вони не були затверджені
Денишівською сільською радою, до
компетенції якої належить
затвердження тарифів, що призвело до
того, що підприємство надавало послуги
по раніше затвердженим, не скасованим
тарифам. (Том №1 а.с.195, 196). Крім того
вказані в акті ревізії методичні
рекомендації, щодо визначення
нормативних витрат є обов'язковими для
житлово-експлуатаційних організацій,
якою КП «Дениші» не являється.

Таким чином, висновки акту ревізії ДФІ
в Житомирській області, щодо
недоотримання доходу підприємством
внаслідок не проведеного коригування
тарифу в сумі 92509 грн 49 коп., є
необґрунтованими та безпідставними, а
тому пункт 2 вимоги №06-04-17/7668 про
відшкодування винними особами
завданої підприємству шкоди, на суму
92509 грн 49 коп. є протиправним та
підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 3 вимоги щодо
відображення в обліку дебіторської
заборгованості з контрагентами ПП
«ОСОБА_9» в сумі 11696 грн 17 коп., ПП
«ОСОБА_10» в сумі 35082 грн 16 коп. та ПП
«Магніт» в сумі 2741 грн 52 коп. та
стягнення з ПП «ОСОБА_9», ПП «ОСОБА_10» та
ПП «Магніт» зайво перерахованих коштів
шляхом їх повернення на рахунок
підприємства або виконанням
відповідного обсягу робіт, суд
зазначає наступне.

В ході проведення зустрічної звірки у
ПП «ОСОБА_9» та проведення перевірки
актів виконаних робіт ПП «ОСОБА_10»
встановлено, що вподовж 2010 року (період
виконання робіт) вищевказані
підприємці перебували на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, не мали у своєму штаті
власних найманих працівників (в тому
числі структурних підрозділів:
відділів, цехів, дільниць), а тому не
могли сплачувати до Державних
соціальних фондів внесків за
працівників (34,62%,35,52%) та відповідно не
несли витрати «на покриття решти
статей загальновиробничих витрат», а
також «інших супутніх витрат» до
складу яких підприємцями враховано,
витрати на відрядження 4 одиниці
підприємців, які не є їх штатними
працівниками. В наслідок чого
перевіряючі дійшли висновків про те, що
вартість виконаних підрядних робіт
завищено на загальну суму 46778 грн 34 коп.,
які не підтверджено вищевказаними
підприємцями в частині фактично
понесених витрат.

За результатами проведеної зустрічної
звірки в ПП «Магніт» встановлено, що ПП
«Магніт» нараховано єдиний соціальний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування 2 одиниці
найманих робітників у розмірі 10386 грн 00
коп. (по акту за січень 2013 року - 6576 грн 00
коп., по акту за березень 2013 року - 3810 грн
00 коп.) при фактично нарахованому та
сплаченому внеску на суму 8397 грн 40 коп.
за документами, що надані до зустрічної
звірки, чим не дотримано пункту 3.3.10.1
ДБН Д. 1.1-1-2000, яким визначено, що:
«вартість прямих затрат при
взаєморозрахунках за обсяги виконаних
робіт визначається на підставі
нормативних затрат трудових і
матеріально-технічних ресурсів,
виходячи з фактичних обсягів виконаних
робіт і уточнених цін ресурсів,
передбачених в договірній ціні». При
цьому, КП «Дениші» завищену оплату
виконаних підрядних робіт обґрунтовує
статтями 845, 854 Цивільного кодексу
України, що не стосується в даному
випадку договірних відносин, що мали
місце з ПП «ОСОБА_9» та ПП «ОСОБА_10» по
виконанню робіт з ремонту приміщень та
споруд.

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

6 квітня 2010 року між КП «Дениші»
(Замовник) та ПП «ОСОБА_10» (Підрядник) та
ПП «ОСОБА_9» (Підрядник) були укладені
договори відповідно до пунктів 1 яких
ПП «ОСОБА_10» та ПП «ОСОБА_9»
зобов'язуються виконати роботи по
ремонту приміщень та споруд санаторію
з використанням своїх матеріалів, а КП
«Дениші» зобов'язується прийняти і
оплатити роботу по фактичним затратам,
підтвердженим відповідними
документами. Крім того 16 листопада 2012
року між КП «Дениші» (Замовник) та
Приватним підприємством «Магніт»
(Підрядник) було укладено договір
підряду на монтажні та
пусконалагоджувальні роботи,
відповідно до пункту 1 якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується у
межах договірної ціни, на свій ризик, в
установлений договором строк, провести
монтажні та пусконалагоджувальні
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити роботу. (Том №1 а.с.
61-69). Вказані підрядні роботи були
виконані ПП «ОСОБА_10» та прийняті
згідно з актами приймання-передачі
робіт за червень, серпень та жовтень 2010
року (Том №1 а.с. 96-99, 115-118, 134-137). «ПП
ОСОБА_9» виконував підрядні роботи у
серпні 2013 року (Том №1 а.с. 151-156). В акті
ревізії встановлено порушення «ПП
ОСОБА_9» та вказано, що підрядні роботи
за договором виконував «ПП ОСОБА_9»,
порушення допущені ним у червні, серпні
та жовтні 2010 року, хоча у червні та
жовтні 2010 року «ПП ОСОБА_9» підрядних
робіт взагалі не виконував. Однак у
вимозі зазначено, що порушення
допущено не тільки «ПП ОСОБА_9» а і «ПП
ОСОБА_10». Проте згідно із висновками
акту ревізії та на підставі довідки
зустрічної звірки від 7 серпня 2013 року
№06-04-09/092 (Том №1 а.с 232-235), порушення
виявлено тільки по «ПП ОСОБА_9» .

Як вбачається зі змісту укладених
договорів підряду, ціна підрядних
робіт була договірною та
розраховувалась на основі
затвердженої між сторонами проектно-
кошторисної документації. (Том № 1 а.с.
102-112, 120-131, 139-148, 158-173). Якість робіт,
номенклатура робіт, фактично виконані
об'єми та їх ціна, визначались по факту
виконання підрядних робіт на підставі
довідок КБ-2в та КБ-3 встановлених форм,
які були підписані сторонами без
зауважень. (Том №1 а.с. 94-95, 113-114, 132-133,
149-150).

Відповідно до статті 845 Цивільного
кодексу України підрядник має право на
ощадливе ведення робіт за умови
забезпечення належної їх якості. Якщо
фактичні витрати підрядника виявилися
меншими від тих, які передбачалися при
визначенні ціни (кошторису), підрядник
має право на оплату роботи за ціною,
встановленою договором підряду, якщо
замовник не доведе, що отримане
підрядником заощадження зумовило
погіршення якості роботи. Сторони
можуть домовитися про розподіл між
ними заощадження, отриманого
підрядником.

Згідно з статтею 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Враховуючи, що підрядні роботи ПП
«ОСОБА_9», ПП «ОСОБА_10» та ПП «Магніт»
виконані у відповідній якості та
об'ємі, пункт 3 вимоги ДФІ в
Житомирській області про відображення
в обліку дебіторської заборгованості
на суму 49519 грн 86 грн., з послідуючим
стягненням за рахунок підрядників є
протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 4 вимоги щодо
здійснення перерахунку вартості
наданих послуг (стоматологічних
послуг, послуг з виготовлення
зуботехнічних протезів) до рівня
економічно обґрунтованих планових
(нормативних) витрат та стягнення з
осіб, винних у не перерахунку вартості
наданих послуг коштів в сумі 19497 грн 86
коп. слід зазначити наступне.

В ході проведення ревізії працівники
ДФІ в Житомирській області дійшли
висновку, що позивачем занижено дохід
підприємства шляхом заниження
вартості наданих стоматологічних
послуг. При цьому вони посилаються на
самостійно проведений ними
перерахунок вартості вказаних послуг.
Суд не погоджується з такими
висновками відповідача оскільки, в КП
«Дениші» ведеться облік доходів,
отриманих від надання
санаторно-оздоровчих послуг, до складу
яких включені в тому числі і послуги
стоматологічного кабінету, який не
являється відокремленим підрозділом.
(Том №1 а.с. 60, 243, Том №2 а.с. 8). Витрати по
стоматологічному кабінету відносяться
до собівартості від основної
діяльності КП «Дениші» та включається
до відповідного розрахунку ціни
путівки. (Том №1 а.с.60, 205, 218-219). Тому
висновок, щодо недоотримання
підприємством доходу в сумі 18083 грн 46
коп. є необґрунтованим. Крім того
відповідачем було зроблено висновок
щодо недоотримання доходу з причини
невідповідності при обрахуванні
витрат на поточний ремонт
(протезування). В калькуляції
розрахунку вартості протезів на
поточний ремонт (планові показники) був
закладений 1 % від вартості основних
засобів, це пов'язано з тим, що
підприємство не планувало поточного
ремонту. (Том №1 а.с.59). Фактичних витрат
на поточний ремонт в 2012-2013 роках не
було, а тому висновок про недоотримання
доходу в сумі 1414 грн 40 коп. є
необґрунтованим.

Відповідно до статті 190 Господарського
кодексу України встановлено, що вільні
ціни визначаються на всі види
продукції (робіт, послуг), за винятком
тих, на які встановлено державні
регульовані ціни. Вільні ціни
визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін, а у внутрішньогосподарських
відносинах - також за рішенням суб'єкта
господарювання.

Статтею 191 Господарського кодексу
України встановлено, що державні
регульовані ціни запроваджуються
Кабінетом Міністрів України, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень у встановленому
законодавством порядку. Державне
регулювання цін здійснюється згідно із
Законом України «Про ціни і
ціноутворення». Державні регульовані
ціни встановлюються на бланки
документів, у тому числі суворого
обліку, які використовуються органами
виконавчої влади, іншими державними
органами для оформлення результатів
надання адміністративних послуг (крім
власних бланків цих органів),
відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, ціни на
стоматологічні послуги, в тому числі
зубні протези, відносяться до вільних
цін, а тому вони встановлюються
(регулюються) виключно рішеннями
суб'єкта господарювання. До
компетенції органів фінансової
інспекції не віднесено повноважень з
визначення, встановлення та
застосування вільних цін на товари
(послуги).

Крім того щодо посилання ревізорів на
статут підприємства (Том №1 а.с.186-194), в
частині того, що господарська
діяльність КП «Дениші» має полягати в
одержанні прибутку спростовується
звітом про фінансові результати,
відповідно до якого КП «Дениші»
отримало доход (Том №2, а.с 4).

Враховуючи викладене, пункт 4 вимоги
ДФІ в Житомирській області про
завдання підприємству матеріальної
шкоди на загальну суму 19497 грн 86 коп., в
зв'язку із чим, потрібно здійснити
перерахунок наданих послуг та стягнути
вказану суму з винних осіб - є
незаконним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 5 вимоги щодо
проведення претензійно-позовної
роботи з одержувачами благодійної
допомоги щодо повернення коштів в сумі
6753 грн 84 коп.

В ході проведення ревізії встановлено,
що КП «Дениші» у 2012 році надано
благодійну допомогу трьом громадянам,
які не являються працівниками даного
підприємства, у вигляді цільової
благодійної допомоги на лікування на
загальну суму 6753 грн 84 коп. при
відсутності запланованих витрат на
благодійну допомогу в Фінансовому
плані підприємства на 2012 рік, чим
порушено частини 2, 8 статті 75, частину 9
статті 78 Господарського Кодексу
України. Такі висновки здійснені
ревізорами на підставі того, що КП
«Дениші» не є благодійною
організацією.

Суд не погоджується з такими
висновками ДФІ в Житомирській області
виходячи з наступного.

Вказана обставина не є порушенням
чинного законодавства, оскільки
благодійна допомога громадянам
ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, надана на
підставі їхніх заяв про скрутне
матеріальне становище (Том №1 а.с.174-176),
проте за рахунок чистого прибутку
підприємства (Том №2, а.с 4), яким КП
«Дениші» має право вільно
розпоряджатися згідно зі статтею 7
Статуту КП «Дениші» (Том №1, а.с. 193) та
статей 44, 57 Господарського кодексу
України. Крім того, витрати на
благодійну допомогу були віднесені на
рахунок «Інші витрати» (Том №1, а.с.245 на
звороті), а не відносились до
собівартості, як це вказано в акті
ревізії.

Спеціальний фонд для благодійної
допомоги, на який посилаються ревізори
у своїх висновках вказуючи на частину 8
статті 75 Господарського кодексу
України, на підприємстві не
створювався, а тому не було жодних
підстав робити корегування у
фінансовому плані.

Враховуючи вищевикладене пункт 5
вимоги ДФІ в Житомирській області про
необхідність проведення
претензійно-позовної роботи з
одержувачами благодійної допомоги, або
стягнення з винних осіб завданої
підприємству шкоди на суму 6753 грн 84 коп.
є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 6 вимоги щодо стягнення
з осіб, винних у понаднормовому
списанні матеріальних: цінностей 4640
грн 43 коп. шкоди, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що абзацом 1
наказу головного лікаря КП «Дениші»
від 1 березня 2012 року №14а-у «Про зміни
витрат пального» визначено, що
підприємство на підставі наказу
Міністерства інфраструктури України
від 24 січня 2012 року №36 до наказу №43
додало нові норми витрат палива, а
також обновило порядок їх
застосування. Пунктом 2 вищеназваного
наказу головного лікаря, визначено, що
бухгалтеру ОСОБА_15 починаючи із 1
березня 2012 року розрахувати витрати
палива на 100 км. пробігу автомобільного
транспорту за новими базовими
лінійними нормами», тобто КП «Дениші» в
роботі застосовуються дані наказу
Міністерства транспорту України від 10
лютого 1998 року №43 «Про затвердження
норм витрат палива і мастильних
матеріалів на автомобільному
транспорті» із змінами внесеними
наказом Міністерства інфраструктури
України від 24 січня 2012 року №36 «Про
затвердження змін до норм витрат
палива і мастильних матеріалів на
автомобільному транспорті», за яким
базова лінійна норма на легковий
автомобіль Toyota Land Cruiser складає 12,5
літрів на 100 кілометрів.

Крім того, в ході ревізії відповідно до
наказу виконуючого обов'язки головного
лікаря №98-у «Про використання
паливно-мастильних матеріалів для
автотранспортного засобу Тойота» з 10
липня 2013 року розроблені норми витрат
про використання паливно-мастильних
матеріалів індивідуально для Toyota Land
Cruiser, яка складає 11,5 літрів на 100
кілометрів.

З урахуванням вищезазначеного,
працівники ДФІ в Житомирській області
дійшли висновків про завищення
позивачем базової лінійної норми
витрат пального для автомобіля Toyota Land
Cruiser на 1,0 літрів на 100 кілометрів. (12,5
літрів замість 11,5 літрів) КП «Дениші» в
період з 1 березня 2012 року до 1 липня 2013
року необґрунтовано списано дизельне
паливо на загальну суму 4640 грн 43 грн.

Суд не погоджується з такими
висновками перевіряючих виходячи з
наступного.

Як вбачається із акту ревізії,
перевіряючі дійшли висновку, що
підприємство з 1 березня 2012 року мало
дотримуватись вимог наказу
Міністерства транспорту України №36
«Про затвердження змін до норм витрат
паливно-мастильних матеріалів на
автомобільному транспорті» від 24 січня
2012 року. Положення вказаного наказу є
обов'язковими для підприємств, які
підпорядковані Міністерству
транспорту України, а для всіх інших в
тому числі господарюючих суб'єктів цей
наказ носить рекомендаційний характер.
Норми витрат пального для Toyota Land Cruiser
були розроблені (розраховані)
підприємством на підставі актів
підприємства про проведення
контрольних замірів норм витрат палива
на 100 кілометрів пробігу від 25
листопада 2005 року, 1 червня 2006 року, 6
червня 2006 року та 9 червня 2006 року, за
допомогою яких встановили реальні
норми витрат палива в розмірі 12,5 літрів
на 100 кілометрів. (Том №1 а.с. 53-56). Крім
того представники позивача у судовому
засіданні посилались на те, що вказаний
автомобіль введений в експлуатацію в
1997 році (Том №2 а.с.9), його пробіг на 1
березня 2012 року становив 785586
кілометрів, автомобіль амортизований
повністю, знос 100%., а тому і реальні
витрати його є більшими ніж теоретичні
нормативи. У випадку застосування
норми 11,5 літрів на 100 кілометрів
пробігу створювалась би нестача
коштів, які йдуть на покриття витрат
пального.

З огляду на вищевикладене пункт 6
вимоги ДФІ в Житомирській області про
стягнення з винних осіб завданої
підприємству шкоди на суму 4640 грн 43 коп.
є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 7 вимоги щодо
відображення в обліку дебіторської
заборгованості внаслідок виникнення
різниці у вартості отриманих послуг та
стягнення з TOB «Крігер Енергія» зайвої
оплати вартості отриманих послуг в
сумі 871 грн 22 коп. суд зазначає наступне.

В ході ревізії було проведено
зустрічну звірку у TOB «Крігер Енергія»
(Том №1 а.с.225-230) де було встановлено, що
згідно наданої калькуляції тариф з
надання послуг з виробництва та
постачання гарячої води на червень 2013
року для підприємства завищено
внаслідок включення до витрат на
активну електроенергію за тарифом у
розмірі 0,99 грн. (без податку на додану
вартість) за 1 кВт. замість 0,7952 грн. (без
податку на додану вартість) згідно
вимог постанови Національної комісії
що здійснює державне регулювання у
сфері економіки від 23 травня 2013 року
№628, що є порушенням пункту 9 договору
№3 від 1 червня 2013 року, статті 193
Господарського кодексу України. У
зв'язку з чим КП «Дениші» проведено
завищену оплат вартості отриманих
послуг за червень 2013 року в сумі 871 грн 22
коп.

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Працівниками ДФІ в Житомирській
області взято до уваги тариф з 1 класом
напруги, однак відповідно до переліку
об'єктів, що живляться електроенергією
від мереж енергосистеми КП «Дениші» є
споживачем 2 класу напруги (Том №2
а.с.11-13), для якого тариф становить 101 грн
22 коп./кВт-год., що підтверджується
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 23 травня 2013 року №628.

Таким чином пункт 7 вимоги ДФІ в
Житомирській обл. про стягнення з TOB
«Крігер Енергія» зайвої оплати
вартості отриманих послуг в сумі 871 грн
22 коп. стягнення з винних осіб коштів на
суму 871 грн 22 коп. є протиправним та
підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 8 вимоги щодо стягнення
з осіб, винних у понаднормовому
списанні матеріальних цінностей на
суму 466 грн 74 коп. шкоди, суд зазначає
наступне.

З висновків акту ревізії вбачається, що
підприємством по шляхових листах від 10
квітня 2013 року, 13 грудня 2012 року, 13
лютого 2012 року на автомобілі ГАЗ 33021,
УАЗ-3303, DAEWOO Lanos (Том №1 а.с. 180-182), які
використовувались водіями КП «Дениші»
при фактичному їх перебуванні у
відпустці, проведено безпідставне
списання пального і кількості 44,073
літрів на загальну суму 466 грн 74 коп.
включно з податком на додану вартість.

Представники позивача у судовому
засіданні в обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що вказані в акті
водії були відкликані з відпустки по
усній домовленості для виробничих
потреб. У дорожніх листах є відмітки
які свідчать, що саме ці водії керували
транспортними засобами у спірний
період, оскільки ці транспортні засоби,
на період відпусток, іншим водіям не
передавалися. В подальшому вказаним
працівникам були надані відгули. Крім
того додали до матеріалів справи
пояснення водіїв, що керували,
вказаними транспортними засобами. (Том
№1 а.с.183-185).

Суд не погоджується з такими доводами
позивача оскільки представниками
позивача не додано до матеріалів
справи наказів про відкликання
вказаних працівників з відпусток.

Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону
України №996-ХІV відповідальність за
несвоєчасне складання первинних
документів і регістрів
бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Згідно з пунктом 1 статті 11 Закону
України №996-ХІV встановлено, що на
основі даних бухгалтерського обліку
підприємства зобов'язані складати
фінансову звітність. Фінансову
звітність підписують керівник та
бухгалтер підприємства.

З огляду на викладене суд вважає, що
пункт 8 вимоги ДФІ в Житомирській
області №06-04-17/7668, про стягнення з
винних осіб коштів в сумі 466 грн 74 коп. є
правомірним, тому позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Стосовно пункту 9 вимоги щодо стягнення
з ТОВ «Крігер Енергія» коштів по
відшкодуванню плати за землю в сумі 12
грн 00 коп. суд зазначає наступне.

Представники позивача у судовому
засіданні пояснили, що дійсно плата за
землю не була перерахована, однак
відшкодування плати за землю в розмірі
12 грн 00 коп. було оплачене ТОВ «Крігер
Енергія» за результатами року, про що
свідчить платіжне доручення від 6
вересня 2013 року. (Том №2 а.с.14-15).

Суд не погоджується з такими доводами
позивача оскільки в ході зустрічної
звірки було встановлено, що відповідно
до пункту 6.11 укладеного договору
оренди нерухомого майна від 10 вересня
2012 року №461 з КП «Агенція з питань
регіонального розвитку» Житомирської
обласної ради та TOB «Крігер Енергія»,
передбачено відшкодування
балансоутримувачу КП «Дениші» плати за
землю пропорційно орендованої площі,
яка за вищезазначений період складала
225,7 кв.м. Шляхом співставлення даних
зустрічних звірок з даними
бухгалтерського обліку КП «Дениші»
було встановлено, що TOB «Крігер
Енергія» відшкодування плати за землю
не здійснювало. Як наслідок КП «Дениші»
недоотримало коштів плати за землю за
період з 1 вересня 2012 року до 1 липня 2013
року в сумі 12 грн 00 коп. Відшкодування
плати за землю було здійснене після
проведення перевірки. Тобто усунення
порушення не свідчить про його
відсутність, а лише про те, що в даній
частині вимогу виконано.

З огляду на викладене суд вважає, що
пункт 9 вимоги ДФІ в Житомирській
області №06-04-17/7668 є правомірним, тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Стосовно пунктів 1, 10 та 11 вимоги щодо
опрацювання матеріалів ревізії та
вживання заходів щодо усунення
виявлених порушень, розгляду
матеріалів ревізії на виробничій
нараді та притягнення до
відповідальності посадових осіб, з
вини яких допущені порушення
фінансової дисципліни, які зазначені в
акті ревізії за наслідками якої видати
наказ та копії надіслати на адресу ДФІ
в Житомирській області, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності здійснювати у
відповідності до вимог Закону України
№996-ХІV та розгляду питання щодо
відповідності займаним посадам
головного бухгалтера ОСОБА_16,
провідного економіста ОСОБА_11, якими
допущено порушення, що призвели до
втрат фінансових і матеріальних
ресурсів слід зазначити наступне

Вказані пункти вимоги №06-04-17/7668 є
загальними та пов'язані із порушеннями
викладеними в акті перевірки в тому
числі з тими, які не увійшли до
оскаржуваної вимоги. Позивач на
підтвердження самостійного усунення
частини виявлених порушень надав
докази (Том №2, а.с. 10).

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
визнання протиправними та скасування
пунктів 1, 10 та 11 вимоги ДФІ в
Житомирській області від 17 жовтня 2013
року №06-04-17/7668 задоволенню не
підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного суд
задовольняє адміністративний позов
частково.

Відповідно до частини 3 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивач при зверненні до суду оплатив
349 грн 82 коп. судового збору, оскільки
позов задоволено частково,
відшкодуванню підлягає 347 грн 58 коп.

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7 вимоги Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області від 17 жовтня 2013 року №06-04-17/7668
"Про усунення порушень, виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності Комунального підприємства
"Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення "Дениші""
Житомирської обласної ради.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
"Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення "Дениші""
Житомирської обласної ради 347 грн 58 коп.
на відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 03
лютого 2014 р.