Справа № 727/11396/13-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/16/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді - Чебан
В.М.,

при секретарі -
Руснак Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора дорожньо-патрульної служби
роти ДПС ОДДЗ м. Житомир старшого
сержанта міліції С.В. Павленко про
визнання протиправною та скасування
постанови серії АМ 2 № 186059 по справі
про адміністративне правопорушення
від 05 жовтня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправною та скасування постанови
серії АМ 2 № 186059 по справі про
адміністративне правопорушення від 05
жовтня 2010 року до відповідача
інспектора дорожньо-патрульної служби
роти ДПС ОДДЗ м. Житомир старшого
сержанта міліції С.В. Павленко.

Посилається на те, що у
відповідності із постановою
відповідача серії AM № 186059 від 5 жовтня
2010 року, його притягнуто до
адміністративної відповідальності з
накладенням штрафу в розмірі 260 грн.
за порушення правил дорожнього руху, а
саме за невиконання ним вимог
дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по
смугах» (показує кількість смуг на
перехресті і дозволені напрямки руху
по кожній з них) та розмітки 1.18, яка
визначає дозволені на перехресті
напрямки руху по смугах, чим на думку
відповідача він вчинив
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Як вказано в позовній заяві, із
вказаною постановою позивач
ознайомився тільки 4 грудня 2013 року, у
відділі ДВС Сторожинецького районного
управління юстиції, куди він з'явився
на виклик державного виконавця. В цей
же день, державним виконавцем позивачу
було вручено копію оскаржуваної
постанови, що підтверджується довідкою
№12695 від 4 грудня 2013 року. Позивач
вважає, що адміністративне стягнення
застосоване до нього неправомірно, а
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню. Зокрема, як вбачається із
оскаржуваної постанови
адміністративне правопорушення мало
місце 5 жовтня 2010 року о 17-50 год., на 231 км.
автодороги Київ -Чоп. При цьому, в
постанові вказано, що позивач рухався
в автомобілі марки MERSEDES -BENZ державний
реєстраційний НОМЕР_1. Посилання на
дорожній знак 5.16 і розмітку 1.18 Правил
порожнього руху вказує на те, що
позивач порушив правила руху на
перехресті. Однак, на 231 км. автодороги
Київ -Чоп перехрестя відсутнє. Більше
того, відповідальність за порушення
правил проїзду перехресть встановлено
не ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а частиною 2
цієї ж статті.

Крім того, як зазначає позивач, на
час складання оскаржуваної постанови
були чинними і обов'язковими до
виконання працівниками ДАІ
розпорядження МВС від 21.05.2009 № 466 «Про
організацію роботи підрозділів ДАІ з
профілактики правопорушень із
застосуванням засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису» та вказівка
МВС від 03.04.2009 № 335 «Про використання
технічних приладів контролю за
дотриманням водіями вимог Правил
дорожнього руху», які забороняли
складання відносно водіїв
транспортних засобів адміністративних
протоколів без доведення їхньої вини
чи достатніх доказів допущення ними
порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів,
показів свідків тощо). Тобто, факт
порушення позивачем ПДР мав би бути
належним чином зафіксований
технічними засобами. Однак, докази
порушення позивачем ПДР відсутні, як
відсутнє і посилання на них. Постанова
в справі про адміністративне
правопорушення, як зазначає позивач,
йому не вручалася. А той факт, що у
постанові зроблено відмітку (начебто
за участю свідків), що позивач
відмовився від її отримання не
відповідає дійсності. Більше того,
факт зупинки позивача працівниками
ДАІ нічим не підтверджений, адже
протокол у справі про адміністративне
правопорушення не складався, пояснення
у нього не відбиралися, копія
протоколу йому також не вручалася.
Підтвердженням викладеного служить
також той факт, що в оскаржуваній
постанові невірно вказано місце
проживання позивача: с. Іжівці
Сторожинецького району. В цьому
населеному пункті, як вказує позивач,
він не проживає з 20 жовтня 2006 року, -
саме з цього числа він зареєстрований
по АДРЕСА_1. На думку позивача, це
свідчить про те, що співробітники ДАІ, з
метою оформлення постанови
скористалися винятково відомостями
електронної бази даних і не
здійснювали зупинку транспортного
засобу. В той же час, в разі зупинки
транспортного засобу працівниками ДАІ,
з'ясування місця проживання і місця
роботи водія не становить ніякої
складності, адже всі ці дані містяться
у документах, які підлягають перевірці.
За таких умов, позивач вважає, що
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серії АМ № 186059 від 5
жовтня 2010 року містить недостовірні
дані щодо факту правопорушення, а тому
підлягає скасуванню.

На основі викладеного позивач
просить постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АМ № 186059 від 5 жовтня 2010 року, винесену
інспектором ДПС ОДДЗ м. Житомир старшим
сержантом міліції Павленком С.В.
скасувати, а провадження по справі
закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте до початку судового засідання
написав до суду заяву в якій просить
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує повністю, у
зв'язку з чим суд вважає за можливе
розглядати справу в його відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про час і
дату розгляду даної справи, про
причини неявки суд не повідомив, своїх
заперечень не надав, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглядати справу в
їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що адміністративний позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що постановою серії
АМ № 186059 від 05.10.2010 року складеною
інспектором дорожньо-патрульної
служби роти ДПС ОДДЗ м. Житомир
старшим сержантом міліції С.В.
Павленко, позивача - ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч. 1 КпАПУ та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 260 грн. Із зазначеної
постанови вбачається, що 05.10.2010 року о
17:50 год. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючий в АДРЕСА_2 7, керуючи
автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2, не
виконав вимоги дорожнього знаку 5.16,
розмітки 1.18 рух по смугам. ( а.с. 4).

Судом встановлено, що під час розгляду
відповідачем даної адміністративної
справи не були з'ясовані та доведені
обставини, які б свідчили, що в діях
позивача є ознаки проступку, за які
законом встановлено адміністративну
відповідальність, зокрема за ч.1 ст.122
КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість обставин, викладених
позивачем в позовній заяві.

Відповідачем не представлено доказів,
що 05 жовтня 2010 року позивач порушив
вимогу дорожнього знака 5.16 "Напрямок
руху в смугах", і що в діях позивача
наявне адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП.

Так, в постанові про адміністративне
правопорушення АМ № 186059 від 05.10.2010
року зазначено, що позивач відмовився
від підписання даної постанови в
присутності двох свідків, проте не
зазначено їх місце проживання, що не
дає можливості викликати їх в судове
засідання для дачі показів.

Відповідачем не надано також самого
протоколу про адміністративне
правопорушення.

А відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином суд розглянув справу з
урахуванням положень ст.71 КАС України,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню, а
постанова - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 71, 86, 100, 159-162 КАС України,
ст.ст. 126 ч.1, 247, 254, 255, 256, 268, 285, 289 КпАП
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора дорожньо-патрульної служби
роти ДПС ОДДЗ м. Житомир старшого
сержанта міліції С.В. Павленко про
визнання протиправною та скасування
постанови серії АМ 2 № 186059 по справі
про адміністративне правопорушення
від 05 жовтня 2010 року - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АМ 2 № 186059 від 05 жовтня 2010 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення за ч.1 ст.122
КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260
гривень.

Рішення є остаточним та
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: