Справа № 812/158/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/158/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання
Житній Ю.С.,

за участю сторін від:

представника позивача: Ходонович Т.Г.,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Перевальського районного
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
повернення отриманого матеріального
забезпечення у розмірі 1850,77 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Перевальського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про повернення
отриманого матеріального забезпечення
у розмірі 1850,77 грн.

Позов обґрунтовано тим, що
Перевальським районним центром
зайнятості зареєстровано ОСОБА_2 як
такого, що шукає роботу, надано статус
безробітного та розпочато виплату по
безробіттю. Проте, в результаті обміну
інформацією з державною податковою
адміністрацією, позивачу стало відомо,
що відповідачем за період перебування
на обліку як безробітний, отримано
доходи на ТОВ «БП Проммережі». Таким
чином, відповідач, приховавши факт
своєї праці, незаконно отримав
допомогу по безробіттю на загальну
суму 1850, 77 грн. На момент подачі позову
сума боргу відповідачем повністю
добровільно не погашена.

Виходячи з цього позивач просить
стягнути заборгованість у розмірі 1850,77
грн.

Представник позивача у судовому
засідання підтримав позовну заяву в
повному обсязі, надав пояснення
аналогічні викладені у позові та
просив суд задовольнити вимоги в
повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти позову, про що надав
письмові заперечення та просив суд
відмовити у задоволення позовної заяви
повністю (а.с.32).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов
до такого.

Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року
ОСОБА_2 звернулася до Перевальського
районного центру зайнятості з заявою
про вирішення питання про
працевлаштування та надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю (а.с.5).

Наказом від 12.09.2012 № НТ 120912 ОСОБА_2
надано статус безробітної та
призначено допомогу по безробіттю
(а.с.8)

При звірці даних Державної податкової
адміністрації за IV квартал 2013 року про
доходи безробітних громадян
встановлено, що відповідач отримав
дохід від ТОВ «БП Проммережі», що
підтверджується актом № 25
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення від 03.12.2013 (а.с. 16-17)

11 листопада 2013 року позивачем
направлено запит №23/3-2704 керівнику ТОВ
«БП «Проммережі» Журавлювій І.М. щодо
надання інформації про перебування
ОСОБА_2 у трудових відносинах із
зазначенням періоду трудових відносин
(копі документів) та отримання доходу
(а.с.7).

29 листопада 2013 року позивачем отримано
відповідь №274-13 від 20.11.2013 від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БП Проммережі» в
якій повідомлено, що з ОСОБА_2 03.01.2013 був
укладений цивільно-правовий договір
№130103 з ТОВ «БП Проммережі» на
виконання робіт (а.с.9,10-11).

Згідно видатковому касовому ордеру від
10.04.2013 відповідно до договору №130103 від
03.01.2013 була здійснено оплата праці
ОСОБА_2 у розмірі 1000, 00 грн та сплачені
податки згідно чинного законодавства
(а.с.15).

Згідно Наказу № 41 від 06.12.2013 прийнято
рішення про повернення коштів у
встановленому порядку відповідно до п.
2. 3 ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». (а.с.18)

Листом Перевальського районного
центру зайнятості № 23/3-2954 від 13.12.2013
повідомлено відповідача щодо
повернення ним незаконно отриманої
допомоги по безробіттю протягом
п'ятнадцяти днів від дня отримання
листа, але станом на день винесення
постанови, допомога по безробіттю не
сплачена (а.с. 19-20).

Відповідно ч.1 до статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення»
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що приносить
дохід у грошовій або іншій формі.

Частиною 3 ст. 1 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено, що
в Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах, зокрема, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів.

Згідно зі ч.2 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані у встановленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

На підставі п.п1 п.5.5 «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності», затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20.11.2000 виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою діяльністю
або іншою діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами
(з дня працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до Закону України від 02.03.2000
№1533-III «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (далі - Закон
№1533-III) загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - страхування на
випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Статтею 31 Закону №1533-III встановлено, що
виплата допомоги по безробіттю
припиняється, зокрема, у разі
працевлаштування безробітного,
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

Частиною 3 ст.36 Закону №1533-III
передбачено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання послуг.

Згідно п. 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики, Державної податкової
адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 у разі
встановлення центром зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Якщо відомості про доходи особи, на
підставі яких призначено матеріальне
забезпечення, є недостовірними з вини
роботодавця, центри зайнятості
проводять перерахунок страхових
виплат з дня їх призначення. Суми
незаконно виплачених коштів
повертаються роботодавцем. Виплата
коштів, недоотриманих особою внаслідок
зниження суми страхових виплат,
здійснюється за рахунок коштів Фонду.

Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою,
якій були виплачені.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2 працював
на ТОВ « СБ Проммежері» згідно
цивільно-правового договору №130103 від
03.01.2013 в період перебування на обліку в
центрі зайнятості. Роботу виконував на
підставі договору.

В судовому засіданні відповідач
стверджував, що доход не отримував.
Однак суд ставиться критично до
зазначених тверджень відповідача, з
огляду на наступне.

28 січня 2014 року судом був направленний
запит до Управління пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області (а.с.37).

Згідно відповіді Управління
пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області, ОСОБА_2 згідно із
індивідуальними відомостями про
застраховану особу мав трудові
відносини (або відносини
цивільно-правового характеру) з ТОВ «БП
Проммережі» у січні 2013 року протягом 29
календарних днів, сума заробітної
плати (доходу) складає 301,96 грн., у лютому
2013 року - 28 календарних днів, сума
заробітної плати (доходу) складає 301,96
грн., у березні 2013 року - 31 календарний
день, сума заробітної плати (доходу)
складає 301,96 грн., у квітні 2013 року - 10
календарних днів, сума заробітної
плати (доходу) складає 301,96 грн. Крім
того, наявні відомості щодо отримання
даною особою допомоги з безробіттю у
період з 01.01.2013 до 14.04.2013.

Також судом був дослідженний лист
керівника ТОВ «БП «Проммережі» щодо
надання інформації про перебування
ОСОБА_2 у трудових відносинах згідно
цивільно-правового договору №130103 від
03.01.2013.

Згідно видатковому касовому ордеру від
10.04.2013 відповідно до договору №130103 від
03.01.2013 було здійснено оплату праці
ОСОБА_2 у розмірі 1000, 00 грн.

У зв'язку з наведеним, суд прийшов до
висновку, що відповідачем було
порушено ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та позивачем правомірно
винесено Наказ № 41 від 06.12.2013 про
повернення переплати допомоги по
безробіттю.

Таким чином, ОСОБА_2 перебуваючи в
трудових відносинах з товариством не
мав права на отримання допомоги по
безробіттю, з 03.01.2013 року по 14.04.2013 року
отримав таку грошову допомогу
безпідставно, оскільки вже відносився
до категорії зайнятого населення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Перевальського районного
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
повернення отриманого матеріального
забезпечення у розмірі 1850,77 грн., є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 2, 8-11; 17-20; 69-72; 86; 94; 158-164;
167; 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Перевальського
районного центру зайнятості до ОСОБА_2
про повернення отриманого
матеріального забезпечення у розмірі
1850,77 грн. - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1) суму
отриманого матеріального забезпечення
у розмірі 1850, 77 грн. (одна тисяча
вісімсот п'ятдесят гривень 77 копійок)

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови складено та
підписано 17 лютого 2014 року.

Суддя
К.Ю. Широка