Справа № 257/12814/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Епель О.В.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року справа №257/12814/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Казначеєва Е.Г., Бишова М.В.

розглянувши у поряду письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Донецька
на постанову Київського районного суду
м. Донецька від 24.10.2013 р. в справі №
257/12814/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Київського
районного суду м. Донецька з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати в неналежному розмірі
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
01.01.2012 р. по 06.06.2013 р., зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 01.01.2012 р. по 06.06.2013 р. в
розмірі, який передбачений ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та виплату утримання з
урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Київського районного
суду м. Донецька від 24.10.2013 р. позов
задоволено, визнані протиправними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу і неналежному розмірі
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
01.01.2012 р. по 06.06.2013 р.; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
призначеного позивачу щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці за період з 01.01.2012 р. по 02.06.2013
р. включно в розмірі, передбаченому ч. 3
ст. 138 Закону України «Про стоустій і
статус суддів» зі змінами відповідно
до Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р., який не менше фактично
нарахованого і отриманого позивачем
станом на 01.01.2012 р., тобто не менше 9255,77
грн.; зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок призначеного позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
03.03.2013 р. по 06.06.2013 р. включно в розмірі,
передбаченому ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» у
відновленій редакції з для ухвалення
Конституційним Судом України рішення
від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 та здійснити
виплату з урахуванням фактично
виплачених сум.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій з посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права
апелянт просить скасувати постанову,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Апелянт зазначає,
що судом першої інстанції не взято до
уваги, що перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання Законом України
«Про судоустрій і статус суддів»
передбачено лише у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України (частина 4
ст.138). Також зазначає про відсутність
правових підстав для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання за період з 01.01.2012 р. по 03.06.2013
р., а також про те, що у разі здійснення
перерахунку з урахуванням положень до
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
розмір довічного утримання зменшиться.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з обставин справи,
позивачем оскаржуються дії
відповідача щодо нарахування та
виплати в неналежному розмірі
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
01.01.2012 р. по 06.06.2013 р. З даним позовом
позивач звернувся до суду першої
інстанції 15.10.2013 р.

Відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частина 1 статті 100 КАС України
передбачає, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Стаття 5 КАС України передбачає, що
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Довічне утримання судді у відставці є
щомісячною виплатою. Про порушене
право на отримання щомісячного
довічного утримання судді у відставці
у належному розмірі позивач дізнався у
час виплати такого утримання, тобто з
січня 2012 р.

Доказів щодо наявності поважних причин
пропуску строку для звернення до суду
позивачем не надано.

З урахуванням того, що судом першої
інстанції неправильно застосовані
наслідки пропуску строку звернення до
суду, а також відсутності підстав
вважати, що позивачем строк звернення
до суду щодо даних позовних вимог не
пропущений або пропущений з поважних
причин, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст. ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до необґрунтованого
часткового задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що через порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, з прийняттям
рішення про залишення позовних вимог
без розгляду.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 155, 159, 160,
195, 197, 198, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька на постанову
Київського районного суду м. Донецька
від 24.10.2013 р. в справі № 257/12814/13-а
задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 24.10.2013 р. в справі №
257/12814/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії
скасувати.

Прийняти у справі № 257/12814/13-а нову
ухвалу.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Донецька про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
В.А .Шальєва

Е.Г. Казначеєв М.В. Бишов