Справа № 588/159/14-а
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2014 року Тростянецький районний суд
Сумської області в складі: головуючої
судді Линник О.С., при секретарі Доля
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області ОСОБА_2 про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення від 31.01.2014
року ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Тростянецького РВ УМВС України в
Сумській області старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_2 про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення в якій
зазначає, що відповідачем постановою
від 31.01.2014 року на нього було накладено
адміністративне стягненя у розмірі 425
грн. за порушення ним ч.1 ст.126 КУпАП.
Вказану постанову позивач вважає
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки, дійсно, відносно
нього 21.12.2013 року був складений
протокол про адміністративне
правопорушення ним п.2.1 (а) Правил
дорожнього руху України. Під час
керування автомобілем Шкода НОМЕР_1
21.12.2013 р. о 01 год. 25 хв. в м.Суми його
зупинили співробітники міліції та
попросили пред'явити посвідчення та
документи на автомобіль. Він погодився
та пред'явив документи, показавши їх
інспектору зі свої рук, однак останній
зажадав, щоб він віддав йому документи
йому особисто в руки, на що позивач не
погодився. Це не сподобалось
інспектору та він у своєму автомобілі
почав складати протокол про те, що у
ОСОБА_1 ніби то відсутні документи, які
необхідні при керуванні автомобілем.
Потім інспектор зупинив кілька
автомобілів, водіїв яких було
запрошено у якості понятих. Позивач цей
час знаходився на вулиці та як
складався протоколи, він не бачив. У
присутності понятих йому інспектор не
пропонував ані розписатись у
протоколі, ані отримати його копію.
Тому позивач звернувся до суду з
позовом та просить скасувати постанову
про накладення на нього
адміністративного стягнення, а справу
про адміністративне правопорушення
відносно нього закрити за відсутністю
складу такого правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
проти позову заперечила, при тому
показала, що на її розгляді надійшли
матеріали про притягнення до
адмінвідполвідальності ОСОБА_1 -
протокол, письмові пояснення свідків,
відеозапис. Вона викликала на розгляд
ОСОБА_1, який просив відкласти справу.
Наступного разу 31.01.2014 р. ОСОБА_1 знову
приїхав на розгляд та просив відкласти
через відсутність його адвоката, і
просив призначити справу на лютий
місяць 2014 року, однак, так як законом
передбачені строки розгляду справи,
тому вона відмовила у відкладенні
розгляду справи. Під час розгляду
справи ОСОБА_1 визнавав свою провину,
був згодний сплатити штраф. Вона
вважає, що є достатні докази, які
вказують на скоєння правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_1, у
задоволенні позову просить відмовити.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм обставини.

Судом встановлено, що ст..інспектор ВАП
та ОРЕР УМВС ОСОБА_3 склав протокол про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №255614 від 21.12.2013 р. про те, що ОСОБА_1
21.12.2013 р. в м.Суми о 00 год. 45 хв. керував
автомобілем Шкода, д.н. НОМЕР_1 , при
цьому не мав посвідчення водія та
реєстраційних документів на
автомобіль, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР
України. У протоколі зазначено, що
ОСОБА_1 відмовився від пояснень та
підпису (а.с.4).

На підставі протоколу інспектор
Василенко Л.М. винесла 31.01.2014 р.
постанову серії АА2№225463 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.126 КпАП України, за
правопорушення, скоєне при обставинах,
викладених у протоколі від 21.12.2013 р,
вказавши, що своїми діями той порушив
п.2.1.(А) ПДР України.. За вказане
правопорушення на водія накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 425
грн. (а.с.5). Постанова вручена особисто
ОСОБА_1 .

Інспектор ОСОБА_3 у судовому засіданні
був допитаний як свідок показав, що він
ніс патрулювання м.Суми, під час руху по
вул.Леваневського у м.Суми він побачив,
що автомобіль, який рухався їм
назустріч- пересік суцільну лінію
розмітки, через що він розвернв
патрульний автомобіль та поїхали за
вказаним авто, який зупинили . Водй
ОСОБА_1 який вийшов із автомобіля
«Шкода», одразу показав службове
посвідчення, та хотів їхати, однак
свідок попросив пред'явити посвідчення
водія та свідоцтво на автомобіль.
ОСОБА_1 почав у грубій формі
заперечувати, при тому він нього був
запах алкгоголю. Свідок склав відносно
ОСОБА_1 два протоколи про порушення ним
ПДР - за відмову від проходження огляду
не стан сп'яніння та за керування без
документів. При тому були запрошені
свідки, у присутності яких ОСОБА_1
відмовився пред'являти документи,
передбачені п. 2.1. ПДР.

Аналогічні покази дав і свідок ОСОБА_4,
інспектор з моніторингу УДАІ УМВС, який
у групі із ОСОБА_3 патрулював м.Суми
того дня.

Представником відповідача надано суду
письмовий доказ -пояснення свідків
ОСОБА_5 , ОСОБА_6, рапорт ОСОБА_4 (а.с.31,32).

У судовому засіданні був допитаний
свідок ОСОБА_7, який повідомив, що того
дня його зупинили працівники міліції
та запропонували розписатися у
протоколі, пояснивши що ОСОБА_1
відмовився показувати посвідчення
водія і документи на авто.

Допитані за клопотанням позивача
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 показали,
що вони на прохання ОСОБА_1 приїхали на
місце його зупинки працівниками ДАІ, та
при них ОСОБА_1 відмовлявся давати
працівникам свої права та документи на
автомобіль, так як у нього вже забрали
посвідчення працівника міліції.

У відповідності до ст.161 КАС України під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема, чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються.

Доказами у адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
як то -пояснення сторін, третіх осіб та
їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази надаються суду
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.71 КАС України - в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Отже, із наданих у судовому
засіданні відповідачем доказів,
передбачених ст.251 КпАП України, не
можливо встановити, чи були наявні чи
відсутні у діях водія ОСОБА_1 ознаки
порушення правил дорожнього руху,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст..126 КпАП України.

Так, відповідальність за ч.1 ст.126 КпАП
України несуть особи, які під час
керування транспортним засобом не
мають при собі або не пред'явили для
перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Отже, вказане діяння має два
самостійних види складу
правопорушення- або відсутність цих
документів при особі, або не
пред'явлення їх для перевірки.

Зі змісту протоколу вбачається що
ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення
водія та реєстраційний талон. Яким
чином це з'ясував інспектор ДАІ ОСОБА_3
не відомо, так як у протоколі зазначено,
що ОСОБА_1 відмовився надавати
пояснення під час складання протоколу.

У письмових поясненнях свідків,
зазначених у протоколі, взагалі не
йдеться мова про відсутність
документів, передбачених п.2.1. ПДР у
ОСОБА_1, а лише вказано, що останній
відмовився надавати пояснення та
підписувати протокол. Свідок ОСОБА_7 у
суді свідчив, що він не чув як
працівники ДАІ пропонували ОСОБА_1
пред'явити відповідні документи чи
ОСОБА_1 казав, що у нього не має цих
документів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4
щодо відсутності у ОСОБА_1 посвідчення
водія та реєстраційного талону на
автомобіль не підтверджуються
показами свідка ОСОБА_7, його
письмовими показами, та письмовими
показами свідка ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2 не перевірила
достатність доказів, наданих їй для
прийняття рішення за матеріалами,
зібраними інспектором ОСОБА_3, хоча не
заперечує, що ОСОБА_1 просив викликати
свідків під час розгляду
адмінпротоколу. Із відеозапису, як
наданого відповідачем доказу у
підтвердження наявності у діях ОСОБА_1
складу правопорушення, також не
вбачається будь яких фактів щодо
відсутності у водія документів на
право керування автомобілем.

Отже, суд вважає, що доказів,
передбачених ст.251 КпАП України, що
підтверджують провину ОСОБА_1 у скоєнні
адмінпраопорушення, передбаченого ч.1
ст.126 КпАП України відповідачем у
судове засідання представлено не було,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки дійсно у діях водія відсутній
склад адміністративного
правопорушення, а відповідачем не
доведена правомірність своїх дій та
рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України
розпочате провадження підлягає
закриттю за відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 70, 71, 160-163, 171-2 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволено
повністю.

Скасувати постанову серії АА2 №225463 від
31 січня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення стягнення
у виді штрафу в розмірі 425 грн. та
провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.С.Линник