Справа № 808/8556/13-а
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року 11:32Справа №
808/8556/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Татаринова Д.В., при секретарі судового
засідання Білоусі А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Насос-Енерго
Техніка» до Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі міста Запоріжжя Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Запорізькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 30 вересня 2013 року та №
від 30 вересня 2013 року,

за участю представників:

від позивача - Тарасенка І.В. (паспорт:
НОМЕР_1 від 07.08.1997),

Буряновського С.М. (дов.
б/н від 23.09.2013),

від відповідача - Петрової І.В. (дов. №
1516/10-014 від 02.09.2013), -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Насос-Енерго
Техніка» (далі - позивач або ТОВ «НЕТ»)
до Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Запорізькій області, у якому позивач
просить суд визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення відповідача № від 30
вересня 2013 року з податку на прибуток
на загальну суму 46 323,75 грн. та №
від 30 вересня 2013 року з податку на
додану вартість на загальну суму 37 058,75
грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на
безпідставність висновків податкового
органу про непідтвердженість
реальності господарських операцій
позивача з контрагентами, оскільки за
даними операціями роботи виконані,
оплату за отримані послуги здійснено в
повному обсязі, господарські операції
відображені в первинних документах
бухгалтерського та податкового обліку
та відбулись реально і спричинили
зміни у стані та структурі активів
учасників таких операцій, отримані
послуги використані в межах
господарської діяльності платника
податків. З урахуванням вище
зазначеного позивач вважає винесені
податкові повідомлення - рішення від 30
вересня 2013 року № , №
протиправними та просить їх скасувати.

Представник відповідача проти позову
заперечує, з підстав зазначених у
письмових запереченнях (наданих суду 18
грудня 2013 року) зокрема зазначає, що за
результатами проведених заходів СВ УПМ
ДПС у Запорізькій області внесено до
реєстру досудових розслідувань
матеріали № 0000002, відносно ОСОБА_4,
за фактом вчинення фіктивного
підприємництва, за ознаками складу
злочину передбаченого частиною 2
статті 205 КК України. Встановлено, що
ОСОБА_4, маючи на меті здійснення
фіктивного підприємництва, тобто
створення суб'єкта підприємницької
діяльності, з метою прикриття
незаконної діяльності, діючи навмисно
зареєструвала на ім'я підставних осіб
суб'єкти підприємницької діяльності
ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «БК
«Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ
«Палладіум Люкс». Після реєстрації
вищевказаних СГД ОСОБА_4 отримала на
руки печатки та статутні документи
фіктивних підприємств та в подальшому
використовувала їх для формування
незаконного податкового кредиту з ПДВ
та валових витрат підприємствам -
контрагентам. З моменту державної
реєстрації вказані СГД з ознаками
фіктивності, фінансово-господарську
діяльність фактично не здійснювали, а
ОСОБА_4 діючи від імені керівників
вказаних підприємств займалась
прикриттям незаконної діяльності по
конвертації грошових коштів із
безготівкової форми в готівкову, з
метою ухилення від сплати податків
різноманітними
підприємствами-контрагентами, шляхом
складання підроблених документів про
проведені угоди та надані послуги за
грошову винагороду в розмірі раніш
обумовлених відсотків від сум
безтоварних операцій, а також
займалась незаконним формуванням
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат підприємствам-контрагентам, чим
завдала державі збитки в особливо
великих розмірах. Крім того, в ході
слідства проведені обшуки в офісних
приміщеннях та в гаражі ОСОБА_4, в ході
яких вилучені документи
фінансово-господарської діяльності та
печатки наступних підприємств з
ознаками фіктивності, а саме: ТОВ
«Сортікс Буд» (), ТОВ
«Мавікс» (), ТОВ
«Бергана» (), ТОВ «Альгіз
СТ» (), ТОВ «Рангоут» (), ТОВ «Палладіум Люкс» () та ТОВ «Савілот» (). У результаті допитів
посадових осіб даних СГД встановлено,
що фактично вони не мають відношення до
фінансово-господарської діяльності
вказаних підприємств, а відкрили їх на
своє ім'я за грошову винагороду. На
підставі вище викладеного вважає, що
податкові повідомлення-рішення
прийняті податковим органом у порядку
встановленому чинним законодавством, а
тому підстави для їх скасування
відсутні.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позов з підстав,
зазначених у позовній заяві та прохали
суд задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив, з
підстав, зазначених у письмових
запереченнях, та прохав суд відмовити у
задоволенні позову повністю.

Вислухавши думку представників сторін,
розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

З 05 серпня 2013 року по 09 серпня 2013 року
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«НЕТ» з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Савілот» (), ТОВ «БК «Дагаз» ()
за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня
2010 року.

Для проведення перевірки своєчасності
відображення в бухгалтерському обліку
та податковій звітності операцій по
господарським операціям ТОВ
«Насос-енерго техніка» з ТОВ «Савілот»
(), ТОВ «БК «Дагаз» () ДПІ в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя біли використані
наступні документи: дані нормативної
справи; інформаційні бази даних; дані
декларацій з податку на прибуток та
податку на додану вартість за
відповідні звітні податкові періоди;
актів ДПІ у Комунарському районі м.
Запоріжжя; лист підприємства ТОВ
«Насос-енерго техніка» від 30 травня 2013
року за № 143 (вх. № 8193/10 від 30 травня 2013
року); реєстри отриманих податкових
накладних за відповідні звітні
податкові періоди; журнали-ордери по
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» в розрізі
контрагентів ТОВ «Савілот» (), ТОВ «БК «Дагаз» ();
аналізи субконто по контрагентам ТОВ
«Савілот» (), ТОВ «БК
«Дагаз» (); договір
постачання продукції № 0111 від 01
листопада 2010 року; договір № 1811/10-1 від 18
листопада 2010 року; договір постачання
продукції № 1911 від 19 листопада 2010 року;
договір № 0712/1 від 07 грудня 2010 року;
первинні та розрахункові документи; та
ін.

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «НЕТ» з
ТОВ «Савілот» (), ТОВ «БК
«Дагаз» () встановлено
порушення вимог податкового
законодавства:

- пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28 грудня 1994 року за № 334/94-ВР,
підприємством ТОВ «НЕТ» занижено
податок на прибуток, що підлягає сплаті
до бюджету у розмірі 37 059 грн., в тому
числі по періодам: за IV квартал 2010 року
у розмірі 37 059 грн., за 2010 рік у розмірі 37
059 грн.

- пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.2.3,
підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1,
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03 квітня 1997 року за №
168/97-ВР, підприємством ТОВ «НЕТ»
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі 29
647 грн., в тому числі по періодам:
листопад 2010 року у розмірі 28 023 грн.,
грудень 2010 року у розмірі 1 624 грн.

На підставі акту перевірки №
58/08-29-22-0109/34155866 від 15 серпня 2013 року
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 30 вересня 2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 46 323,75 грн.
(37 059 грн. основного платежу і 9 264,75 грн.
за штрафними санкціями) та податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 30 вересня 2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
37 058,75 грн., (29 647 грн. за основним
платежем і 7 411,75 грн. штрафними
санкціями).

За результатами проведеної перевірки з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських відносин ТОВ
«Насос-енерго техніка» () з ТОВ «Савілот» (),
ТОВ «БК «Дагаз» () за
період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010
року встановлено їх завищення у
розмірі 148 235 грн., в т.ч. по періодам: IV
квартал 2010 року у розмірі 148 235 грн., 2010
рік у розмірі 148 235 грн. по р. 04.1 «Витрати
на придбання товарів (робіт, послуг)».

На підставі договору постачання
продукції № 0111 від 01 листопада 2010 року
ТОВ «БК «Дагаз» («постачальник»)
зобов'язується здійснити постачання, а
ТОВ «Насос-енерго техніка» («покупець»)
прийняти та здійснити розрахунки
згідно рахунку-фактури. Кількість
товару повинна відповідати
зазначеному в документах на
відвантаження товару (накладних).
Розрахунки здійснюються шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
на протязі 30 банківських днів з дня
постачання товару. Постачальник
зобов'язаний надати покупцю в день
постачання товару рахунок, накладну на
відвантаження товару, податкову
накладну. Покупець зобов'язаний
прийняти товар за кількістю та якістю у
відповідності до вимог «Інструкції про
порядок приймання товару за кількістю
та якістю». Строк дії договору до 31
грудня 2010 року.

Узагальнення переліку первинних
документів щодо
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «НЕТ» при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«БК «Дагаз» () за період
з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року,
зокрема:

- рахунок-фактура № СФ-02119 від 02
листопада 2010 року (насос-вакуум мод. ЖВН
12 Н в комплекті с ел.двиг. у
вибухозабезпечному виконанні 22/1000 1 шт.)
на суму 86 136,00 грн., у т.ч. ПДВ 14 356,00 грн.;

- довіреність № 57 від 02 листопада 2010
року (особа, що отримала товар - ОСОБА_1)
на отримання цінностей за
розрахунком-фактурою № 02119 від 02
листопада 2010 року;

- видаткова накладна № РН-423 від 02
листопада 2010 року на суму 86 136,00 грн., у
т.ч. ПДВ 14 356,00 грн.;

- податкова накладна № 02119 від 02
листопада 2010 року.

- платіжне доручення № 1529 від 11
листопада 2010 року у розмірі 43 068 грн. та
платіжне доручення № 1530 від 12
листопада 2010 року у розмірі 43 068 грн.

На підставі договору постачання
продукції № 1911 від 19 листопада 2010 року
ТОВ «БК «Дагаз» («постачальник»)
зобов'язується здійснити постачання, а
ТОВ «НЕТ» («покупець») прийняти та
здійснити розрахунки згідно
рахунку-фактури. Кількість товару
повинна відповідати зазначеному в
документах на відвантаження товару
(накладних). Розрахунки здійснюються
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника на протязі 30 банківських
днів з дня постачання товару.
Постачальник зобов'язаний надати
покупцю в день постачання товару
рахунок, накладну на відвантаження
товару, податкову накладну. Покупець
зобов'язаний прийняти товар за
кількістю та якістю у відповідності до
вимог «Інструкції про порядок
приймання товару за кількістю та
якістю». Строк дії договору до 31 грудня
2010 року.

Фінансово-господарська діяльність ТОВ
«НЕТ» при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«БК «Дагаз» () за період
з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року,
підтверджується:

- рахунок-фактура №СФ-19119 від 19
листопада 2010 року (насос К 290/30 3 шт. та
насос ЗНВР-1Д 1 шт.) на суму 36 774,00 грн., у
т.ч. ПДВ 6 129,00 грн.;

- довіреність № 62 від 19 листопада 2010
року (особа, що отримала товар - ОСОБА_1)
на отримання цінностей за
розрахунком-фактурою № СФ-19119 від 19
листопада 2010 року;

- видаткова накладна № РН-19119 від 19
листопада 2010 року на суму 36 774,00 грн., у
т.ч. ПДВ 6 129,00 грн.;

- податкова накладна № 19119 від 19
листопада 2010 року.

- платіжне доручення № 1540 від 22
листопада 2010 року у розмірі 18 387 грн. та
платіжне доручення № 1543 від 23
листопада 2010 року у розмірі 18 387 грн.

У бухгалтерському обліку дані операції
знайшли відображення наступним чином:
дебет рахунку 644 «Податковий кредит» та
відповідно кредит рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» на суму 20 485 грн.,
дебет рахунку 281 «Товар» та відповідно
кредит рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» на суму
102 425 грн., дебет рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» та
відповідно кредит рахунку 311 «Поточні
рахунки в національній валюті» на суму
122 910 грн. Кредиторська (дебіторська)
заборгованість у ТОВ «НЕТ» перед ТОВ
«БК «Дагаз» відсутня.

На підставі договору № 1811/10-1 від 18
листопада 2010 року ТОВ «Савілот»
(«постачальник») зобов'язується
здійснити постачання насосного
обладнання та запасних частин, а ТОВ
«НЕТ» («покупець») прийняти та
здійснити розрахунки згідно
рахунку-фактури. Товар передається
покупцю згідно накладних. Розрахунки
здійснюються за безготівковою формою
розрахунків на протязі 30 банківських
днів. Покупець набуває права власності
з моменту оформлення сторонами
накладної на відвантаження або акту
приймання-передачі. Строк постачання
обумовлюється сторонами за
попередньою домовленістю. Постачання
товару здійснюється транспортом
продавця та за рахунок продавця до
зазначеного місцезнаходження покупця
(на його склад) за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Крива бухта, буд. 2 офіс 204.
Приймання товару за якістю та
кількістю здійснюється у
відповідності до інструкцій П-6, П-7.
Строк дії договору до 31 грудня 2010 року.

Фінансово-господарська діяльність ТОВ
«НЕТ» з ТОВ «Савілот» ()
за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня
2010 року, підтверджується наступними
документами:

- рахунок-фактура № СФ-2511 від 25
листопада 2010 року, (гидроаккумулятор 100L
1 шт., насосная часть F 430 PVDF 40/33-1200 1 шт.,
колесо рабочее к насосу Д 1250-125 1 шт.,
колесо рабочее к насосу К 20/30 5 шт.,
колесо рабочее к насосу К 45/30 5 шт.,
колесо рабочее к насосу 45/55 5 шт., реле
давления РМ 5-G 3 шт.) на загальну суму 45
228,00 грн. у т.ч. ПДВ 7 538,00 грн.

- довіреність № 63 від 25 листопада 2010
року (особа, що отримала товар - ОСОБА_1),
на отримання цінностей за
розрахунком-фактурою № СФ-2511 від 25
листопада 2010 року;

- видаткова накладна № РН-2511 від 25
листопада 2010 року на суму 45 228,00 грн. у
т.ч. ПДВ 7 538,00 грн.;

- податкова накладна № 25119 від 25
листопада 2010 року.

- платіжне доручення № 9 від 29 листопада
2010 року у розмірі 22 614,00 грн. та платіжне
доручення № 10 від 30 листопада 2010 року у
розмірі 22 614,00 грн.

На підставі договору № 0712/1 від 07 грудня
2010 року ТОВ «Савілот» («постачальник»)
зобов'язується здійснити постачання
насосного агрегату, а ТОВ «НЕТ»
(«покупець») прийняти та здійснити
розрахунки згідно рахунку-фактури.
Товар передається покупцю згідно
накладних. Розрахунки здійснюються за
безготівковою формою розрахунків на
протязі 30 банківських днів. Покупець
набуває права власності з моменту
оформлення сторонами накладної на
відвантаження або акту
приймання-передачі. Строк постачання
обумовлюється сторонами за
попередньою домовленістю. Постачання
товару здійснюється транспортом
продавця та за рахунок продавця до
зазначеного місцезнаходження покупця
(на його склад) за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Крива бухта, буд. 2 офіс 204.
Приймання товару за якістю та
кількістю здійснюється у
відповідності до інструкцій П-6, П-7.
Строк дії договору до 31 грудня 2010 року.

Фінансово-господарська діяльность ТОВ
«НЕТ» при здійсненні операцій з ТОВ
«Савілот» () за період з
01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року,
підтверджується наступними
документами:

- рахунок-фактура № СФ-07112 від 07 грудня
2010 року, (насосний агрегат Ш40/4-18/4 с
ел.двиг. 1 шт.) на загальну суму 9 744,00 грн.
у т.ч. ПДВ 1 624,00 грн.

- довіреність № 64 від 07 грудня 2010 року
(особа, що отримала товар - ОСОБА_1), на
отримання цінностей за
розрахунком-фактурою № 07112 від 07 грудня
2010 року;

- видаткова накладна № РН-07112 від 07
грудня 2010 року на суму 9 744,00 грн. у т.ч.
ПДВ 1 624,00 грн.;

- податкова накладна № 71129 від 07 грудня
2010 року;

- платіжне доручення № 23 від 10 грудня 2010
року у розмірі 9 744,00 грн.

Щодо твердження представника
відповідача про факт причетності
ОСОБА_4 до господарської діяльності ТОВ
«Савілот» (), суд
зауважує, що акт перевірки не містить
жодних посилань на кримінальну справу
(провадження), в рамках якої бул надані
пояснення, на номер цієї кримінальної
справи (провадження), на статтю
Кримінального кодексу України в рамках
якої була порушена кримінальна справа
(провадження), щодо результатів
розгляду зазначеної кримінальної
справи (провадження) судом, щодо
набрання чинності обвинувальним
вироку суду щодо ОСОБА_4., щодо дій
ОСОБА_4, які визнані судом злочинними та
стосуються безпосередньо ТОВ
«Насос-Енерго Техніка».

У бухгалтерському обліку дані операції
знайшли відображення наступним чином:
дебет рахунку 644 «Податковий кредит» та
відповідно кредит рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» на суму 9 162 грн., дебет
рахунку 281 «Товар» та відповідно кредит
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» на суму 45 810 грн.,
дебет рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» та
відповідно кредит рахунку 311 «Поточні
рахунки в національній валюті» на суму
54 972 грн. Кредиторська (дебіторська)
заборгованість у ТОВ «НЕТ» перед ТОВ
«Савілот» відсутня.

Статтею 3 Закону України № 996-IV від
16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (зі
змінами та доповненнями) (далі - Закон №
996-IV) передбачено, що бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
№ 996-IV, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-XIV визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує ЇЇ здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також
підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1
пункту 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704 (далі - Положення), первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9
вказаного Закону та пункту 2.4
Положення, первинні документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях та повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.15 та пунктом 2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документа на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Зокрема до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті (підпункт 5.2.1
пункт 5.2 статі 5 Закону).

Згідно з підпунктом 11.2.1 пункту 11.2
статті 11 Закону, датою збільшення
валових витрат виробництва (обігу)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.9
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Як передбачено підпунктом 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»(надалі за текстом -
Закон України № 168/97-ВР), податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до підпункту 7.4.5 пункту
7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно пункту 7.5 статті 7 Закону України
№ 168/97-ВР, датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається: дата здійснення першої з
подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону
України № 168/97-ВР визначено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Зокрема, статтею 61 Конституції України
закріплює принцип індивідуального
характеру юридичної відповідальності
особи.

В свою чергу Закон України «Про податок
на додану вартість» та Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не ставлять право
платника податку на віднесення до
складу податкового кредиту в
залежність від отримання
документального підтвердження щодо
належного виконання контрагентом
податкових зобов'язань, дотримання
правил ведення господарської
діяльності тощо.

Щодо посилання представника
відповідача про відсутність
товарно-транспортних накладних суд
вважає необхідним зазначити, що
відповідно до укладених договорів з
ТОВ «БК «Дагаз» та ТОВ «Савілот»,
транспортування товарів покладається
на продавця (постачальника), відповідно
на контрагентів позивача.

Крім того, суд вважає необхідним
зазначити, що отриманий від
вищевказаних осіб товар позивач
реалізовував у власній господарській
діяльності, а саме ДП «Смоли», ВАТ
«Мотор Січ», ТОВ «Електроприлад», ПП
«Бюро машинобудування», що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Крім того, рішеннями Європейського
Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав
проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД
проти Болгарії, які згідно статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права, вказано на те, що коли
Держави-члени Конвенції володіють
будь-якою інформацією про зловживання
у системі відшкодування ПДВ, що
здійснюються конкретною компанією,
вони можуть вжити відповідних заходів
з метою запобігання або усунення таких
зловживань. Суд вважає, що коли
національна влада за відсутності
будь-яких вказівок на пряму участь
фізичної або юридичної особи у
зловживаннях, пов'язаних зі сплатою
ПДВ, що нараховується при низці
операцій з поставок, або будь-яких
вказівок на обізнаність про таке
порушення, все таки карає одержувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії чи бездіяльність постачальника,
який знаходився поза контролем
одержувача і по відношенню до якого не
було засобів відстеження і
забезпечення його старанності, то
влада виходить за розумні межі і
порушує справедливий баланс, який
повинен підтримуватися між вимогами
загальних інтересів і вимогами захисту
права власності.

Отже, ТОВ «НЕТ» сумлінно придбав товар
в осіб, що порушують вимоги податкового
законодавства - ТОВ «БК «Дагаз» та ТОВ
«Савілот», не повинен притягуватися до
відповідальності в тому випадку, якщо
він здійснював реальну господарську
операцію та не знав про «дефекти»
правового статусу свого контрагента.

На підставі вищезазначеного, суд
вважає, що платника податків може бути
притягнено до відповідальності за
зловживання у сфері оподаткування
тільки в тому випадку, якщо доведена
його безпосередня залученість у ці
зловживання.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
неправомірно дійшов висновків про
заниження позивачем податку на
прибуток в період, що перевірявся, на
загальну суму 37 059,00 грн. і заниження
податку на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 29 647,00
грн.

У відповідності до частини 3 статті 2
КАС України передбачено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
відповідачем, яким платнику податків
донараховані податкові зобов'язання чи
зменшені податкові вигоди,
контролюючий орган має доводити
недобросовісність платника податків.

Обставини, які слугували фактичною
підставою для донарахування позивачу
суми податкового зобов'язання з
податку на прибуток та податку на
додану вартість згідно спірних
податкових повідомлень-рішень,
знаходяться поза межами вимог
податкового законодавства України.

Відповідно до статті 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

З огляду на викладене, позовні вимоги
ТОВ «НЕТ» підлягають задоволенню, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя від 30 вересня 2013 року №
та № скасуванню повністю.

Згідно із частиною 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 167 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 30 вересня 2013 року № від
30 вересня 2013 року, винесені Державною
податковою інспекцією в
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Судові витрати у розмірі 172,05 (сто
сімдесят дві гривні п'ять копійок) грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Насос-Енерго Техніка" ()
з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк (з
дня отримання копії постанови),
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Д.В. Татаринов.