Справа № 445/2066/13-а 6-а/445/69/13
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
Справа №
876/256/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
12 листопада 2013 року про зміну способу
виконання судового рішення за заявою
відділу Державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції у справі № 445/2066/13-а, 6-а/445/69/13 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про стягнення виплат "дитині
війни", -

в с т а н о в
и в:

28 жовтня 2013 року відділ Державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
звернувся в суд з заявою, в якій просив
змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення, шляхом «стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії як дитині війни за період із 21
жовтня 2010 року по 21 квітня 2011 року
включно, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з врахуванням ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та із врахуванням
виплачених йому сум за ці періоди, що
становить 899,67 грн.».

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 12 листопада 2013
року вказану заяву задоволено. Змінено
спосіб виконання постанови
Золочівського районного суду
Львівської області від 28 вересня 2012
року, стягнувши з управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області в користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії в розмірі 899,67 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції не враховано ту
обставину, що ст. 263 КАС України
передбачено зміну чи встановлення
способу виконання саме резолютивної
частини рішення, яке містить висновки
по суті позовних вимог, а тому суд не
може змінювати змісту резолютивної
частини судового рішення. Просить
скасувати вказану ухвалу та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
заяви про зміну способу виконання
судового рішення.

Представник апелянта - ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі, вважає
висновки суду першої інстанції
неправильними та необгрунтовними,
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні заяви про зміну
способу виконання судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 та заявник - відділ
Державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином,
відділ Державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції подав до суду клопотання про
розгляд справи у його відсутності, а
тому суд вважає можливим проведення
розгляду справи в його відсутності за
наявними в справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу - без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення по вказаній справі, суд першої
інстанції виходив з того, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області здійснено нарахування пенсії
позивачу за період з жовтня 2010 року по
квітень 2011 року в розмірі 899,567 грн.,
проте виплата оскаржуваного
підвищення до пенсії не проведена, що є
підставою для зміни способу виконання
рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його правильним, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, які є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до ст.2 цього Закону держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.
Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення необхідно розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 28 вересня
2012 року задоволено позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про стягнення виплат "дитині
війни", зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни ОСОБА_1 за період із 21 жовтня 2010
року по 21 квітня 2011 року включно у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та із врахуванням
виплачених їй суми за цей період.

На підставі даного рішення
Золочівським районним судом
Львівської області видано виконавчий
лист, за яким 22 серпня 2013 року відкрито
виконавче провадження ВП №39483545.

Управління Пенсійного фонду України
Золочівському районі Львівської
області виконало зобов'язальну частину
рішення про нарахування позивачу
підвищення до пенсії як «дитині війни»,
зазначивши, що виплата вказаного
підвищення буде проведена після
виділення коштів з Державного бюджету
України (лист управління Пенсійного
фонду України Золочівському районі
Львівської області №6456/03-40 від 23
вересня 2013 року (а.с.4).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат, виходячи з
розміру заборгованості управління
Пенсійного фонду України
Золочівському районі Львівської
області перед позивачем, що виникла під
час виконання судового рішення.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування як на причину
невиконання рішення суду є
безпідставними, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Враховуючи усі вищенаведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржувана ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду,
тому відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л
и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 12 листопада 2013
року про зміну способу виконання
судового рішення за заявою відділу
Державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції у справі № 445/2066/13-а, 6-а/445/69/13 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлений
13.02.2014 року.