Справа № 821/4769/13-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. 15 год.08 хв.Справа №
821/4769/13-а

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Тітова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування наказу,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, ДПІ), у якому просить
визнати протиправним та скасувати
наказ № 819 від 18.12.2013 року "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_3".

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що у відповідача
відсутні підстави для призначення
позапланової виїзної перевірки
відповідно до пп. 78.1.1 ст. 78 Податкового
кодексу України та як наслідок
прийняття оскаржуваного наказу,
оскільки позивач не отримував
письмовий запит податкового органу,
який відповідає вимогам Податкового
кодексу України. При цьому, позивач
вважає, що не дотримання відповідачем
вимог щодо оформлення письмового
запиту звільняє платника податків від
надання відповіді на такий запит, про
що було повідомлено ДПІ
листом-відповіддю від 15.11.2013 р. про
відмову у наданні інформації з питань
господарських відносин з ПП "Євро
Логістік Південь" за період липень 2012
року та їх документального
підтвердження.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав письмові заперечення,
згідно яких зазначив, що оскільки ФОП
ОСОБА_3 на запит ДПІ від 11.11.2013 року №
4502/10/21-03-17-01-22 не було надано
витребуваних пояснень та документів на
підтвердження господарських відносин
з ПП "Євро Логістик Південь", тому
відповідно до п. 78.1.1. ст. 78 ПК України
податковим органом було правомірно
прийнято оскаржуваний наказ про
призначення позапланової перевірки
позивача.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав письмові
заперечення та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог,
виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідачем був
прийнятий наказ № 819 від 18.12.2013 року "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_3", який є предметом оскарження у
даній справі.

Як вбачається зі змісту вказаного
наказу, правовою підставою для його
видання зазначено пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, пп.
78.1.1 п. 78.1 ст.78 та ст. 81 Податкового
кодексу України.

Надаючи правову оцінку вказаним діям
суб'єкта владних повноважень на
предмет їх дотримання вимога
податкового законодавства, суд
встановив наступне.

Перелік обставин для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, визначений статтею 78
Податкового кодексу України є
вичерпним і не підлягає розширеному
тлумаченню.

Суд зауважує, що відповідно до пп. 78.1.1
п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України,
документальна позапланова виїзна
перевірка, зокрема, здійснюється, якщо
за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України визначено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник контролюючого органу приймає
рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, з аналізу наведених
правових норм суд приходить до
висновку, що документальна позапланова
виїзна перевірка проводиться на
підставі наказу керівника органу
державної податкової служби та за
наявності підстав для її проведення; в
свою чергу можливість для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки та прийняття відповідного
наказу на підставі підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України виникає виключно за наявності
двох умов: 1) виявлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства; 2)
не надання платником пояснень та їх
документального підтвердження на
запит податкового органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Вирішуючи питання наявності підстав
для призначення документальної
позапланової виїзної перевірки на
підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
та, відповідно, для прийняття наказу
про призначення такої перевірки, суд
звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом, 11.11.2013 р. ДПІ було
направлено ФОП ОСОБА_3 запит за №
4502/10/21-03-17-01-22 про надання пояснень по
взаємовідносинам з ПП "Євро Логістик
Південь" за липень 2012 року та копій
документів, що підтверджують ці
взаємовідносини, зокрема: копії угод,
копії податкових накладних, копії
фінансово-господарських документів
про проведені розрахунки, передачу
товарів тощо.

15.11.2013 року позивач листом-відповіддю
за № 19 повідомив податковий орган, що у
запиті не зазначено жодної підстави
для надіслання податкового запиту із
запитуванням пояснень та документів,
що відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового
кодексу України звільняє платника
податків від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Відповідно до ст. 73 ПК України органи
державної податкової служби мають
право отримувати податкову інформацію.
Інформація, визначена у статті 72 цього
Кодексу, безоплатно надається органам
державної податкової служби
періодично або на окремий письмовий
запит органу державної податкової
служби у терміни, визначені пунктом 73.2
цього Кодексу. Органи державної
податкової служби мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності передбачених п.73.3 ст. 73 ПК
України підстав. Платники податків та
інші суб'єкти інформаційних відносин
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті органу державної
податкової служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Дослідивши лист-запит ДПІ від 11.11.2013 р.
за № 4502/10/21-03-17-01-22, судом встановлено, що
вказаний лист був направлений позивачу
з посиланням на ст.73 Податкового
кодексу України та у зв'язку з
вставленням сумнівності у факту
здійснення операцій (існування
розбіжностей задекларованих у
деклараціях з ПДВ показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань), зокрема у змісті запиту
зазначено про отримання ДПІ податкової
інформації по виявленню фактів щодо
можливих порушень платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, а також вказано факти,
що стали підставою для висновку щодо
можливих порушень законодавства з боку
позивача.

Крім того, в ході розгляду справи судом
встановлено, що підставою для
направлення позивачу вказаного
податкового запиту є відомості системи
співставлень податкового кредиту та
податкових зобов'язань платників
податків ДПІ у м. Херсоні щодо
розбіжностей між сумами податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість по
результатам декларування ФОП ОСОБА_3 по
господарським операціям, проведеним з
ПП "Євро Логістик Південь" та отриманий
від Вишгородської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Київській
області акт від 06.08.2013 року №863/22-00/38085295
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "Євро Логістик
Південь" з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з TOB "Рейсмус-Д" за
період з 01.07.2012 про 31.07.2013 року".

Отже, дослідивши зібрані докази в їх
сукупності за правилами ст. 86 КАС
України, суд доходить висновку, що
вищевказаний податковий запит
відповідає вимогам абз. 1, 2 п. 73.3. ст. 73
цього Кодексу, а тому у позивача були
відсутні підстави для його не
виконання.

З огляду на викладене, суд вважає, що у
відповідача були законні підстави, які
відповідно до п.п. 78.1.1.ст.78 Податкового
кодексу України зумовити ДПІ прийняти
оскаржуваний наказ про проведення
позапланової виїзної перевірки
позивача, а саме не надання позивачем
на письмовий запит ДПІ витребуваної
інформації та її документального
підтвердження.

У відповідності до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Судом встановлено, що копію
оскаржуваного наказу №819 від 18.12.2013
року "Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_3", а також направлення на
перевірку від 18.12.2013 р. № 651/21-03-17-02
отримано особисто позивачем під розпис
20.12.2013 р.

Відповідно до пункту 78.5 статті 78
Податкового кодексу України допуск
посадових осіб органів податкової
служби до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового
кодексу України посадові особи органу
державної податкової служби вправі
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
наявності підстав для її проведення,
визначених цим Кодексом, і фактичної
перевірки, яка проводиться з підстав,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування органу
державної податкової служби, реквізити
наказу про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (об'єкта), перевірка якого
проводиться (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку.

Отже, з урахуванням вказаних приписів
Податкового кодексу України суд
приходить до висновку, що оскільки
позивач допустив службових осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки згідно з оскаржуваним
наказом, надав відповідні документи та
дозволив здійснити перевірку, тому
обраний позивачем спосіб захисту права
шляхом визнання протиправним і
скасування вже виконаного наказу про
проведення перевірки, не відповідає
його змісту.

Суд зазначає, що оскаржений наказ за
своєю правовою природою є
індивідуальним актом застосування
норм права (правозастосовчим актом
індивідуальної дії), який після його
виконання є таким, що вичерпав свою дію.

Судом встановлено, що вказаний наказ
виконано у повному обсязі, оскільки
відповідачем до матеріалів справи
долучено акт від 31.12.2013 року
№1993/21-03-17-02/НОМЕР_1, складений за
наслідками перевірки, проведеної на
підставі наказу №819 від 18.12.2013 року,
податкове повідомлення - рішення від
24.01.2014 року № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість всього на загальну
суму 131595,63 грн., в тому числі за основним
платежем у сумі 87730,42 грн. та за
штрафними санкціями 43865,21 грн.

В судовому засіданні представником
позивача було підтверджено, що на
підставі оскаржуваного наказу ДПІ було
проведено позапланову виїзну
перевірку, складено акт та прийнято
податкове повідомлення - рішення, яке є
предметом оскарження у іншій
адміністративній справі.

Суд відмічає, оскільки наслідком
розв'язання публічно-правового спору
по суті має бути захист порушеного
права позивача, то у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про визнання
протиправними дій відповідача, в тому
числі і по проведенню перевірки та по
складанню рішення (акту) або по
оскарженню наказу про проведенню
перевірки вже після його фактичного
виконання і складення акту перевірки,
не буде мати своїм правовим наслідком
захист прав позивача, адже таке право
підлягає захисту виключно шляхом
пред'явлення позову про скасування
рішення контролюючого органу, яким
визначено суму податкових зобов'язань
чи штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
оцінивши зібрані по справі докази, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 128, 158 - 163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

У задоволені адміністративного позову
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 лютого 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

кат. 8