Справа № 2-а/0614/9946/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"17" лютого 2014 р.
Справа № 2-а/0614/9946/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області на
додаткову постанову Малинського
районного суду Житомирської області
від "21" листопада 2013 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Малинському районі
Житомирської області, в якому просив
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Малинському районі
донарахувати та виплатити додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, а
також підвищення до пенсії у розмірах,
визначених відповідно до статей 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01.03.2011 року по 31.08.2011 року, а з
01.09.2011 року проводити зазначені виплати
в майбутньому.

Постановою Малинського районного суду
Житомирської області від 18.06.2013 року
позовні вимоги задоволено частково.

Дії відповідача визнано протиправними.
Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в Малинському районі
Житомирської області здійснити
перерахунок та виплату позивачу за
період часу з 09.03.2011 року по 23.07.2011 року
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
розміру 15 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", яка
розраховується залежно від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність , з
урахуванням проведених виплат.

Постанова набрала чинності відповідно
до ухвали Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року.

Додатковою постановою Малинського
районного суду Житомирської області
від 21.11.2013 року вирішено позовні вимоги
ОСОБА_3 щодо виплат, передбачених ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, з урахуванням проведених виплат.
Позов задоволено.

Не погоджуючись з додатковою
постановою Малинського районного суду
від 21.11.2013 року, управління Пенсійного
фонду України в Малинському районі
Житомирської області звернулося до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, відповідач зазначає, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", здійснюється за рахунок
Державного бюджету, а кошти Пенсійного
фонду не включаються до складу
Державного бюджету України.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення в
межах визначених ст. 195 КАС України,
проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення відсутні,
з огляду на таке.

Судом встановлено , що ОСОБА_3 є
непрацюючим пенсіонером та перебуває
на обліку у відповідача, віднесений до 4
категорії осіб, потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю. Позивач отримує виплати
згідно зі ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але у
меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є непрацюючим пенсіонером та
перебуває на обліку у відповідача,
віднесений до 4 категорії осіб,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно, має право на
отримання доплати до пенсії на
підставі та у розмірі визначеному
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

За приписами ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" -
пенсіонерам, які проживають на
територіях посиленого
радіоекологічного контролю,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить - одна мінімальна заробітна
плата.

Беручи до уваги, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою Кабінету
Міністрів України №530 від25.05.2008р., на
підставі якої проводилось нарахування
доплати до пенсії, відповідач
неправомірно виплачував доплату до
пенсії в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.19 Конституції України
суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі та в
межах наданих повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією України
та іншими Законами України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що при
визначенні розміру доплати до пенсії
підлягає застосуванню ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
Постанова Кабінету Міністрів України,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Виходячи з викладеного, правильним є і
висновок суду про обґрунтованість
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок
доплати до пенсії передбаченої ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 09.03.2011 року по 23.07.2011 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Пенсійний фонд не може проводити
виплату спірних сум, оскільки такі
кошти є бюджетними, та їх не вистачає на
фінансування видатків, передбачених
ст. 39 Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а кошти Пенсійного фонду
України не включаються до складу
Державного бюджету України, є
необґрунтованими.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що додаткова постанова
Малинського районного суду
Житомирської області від 21 листопада
2013 року ґрунтується на всебічному,
повному та об"єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв" язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Щодо законності та обґрунтованості
додаткової постанови в справі, колегія
суддів звертає увагу на те, що згідно з
ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив
судове рішення, може за заявою особи,
яка брала участь у справі, чи з власної
ініціативи прийняти додаткову
постанову чи постановити додаткову
ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення;

3) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Частиною другою цієї ж правової норми
передбачено, що питання про ухвалення
додаткового судового рішення може
бути заявлено до закінчення строку на
виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
додаткова постанова прийнята судом з
власної ініціативи, до закінчення
строку на виконання судового рішення,
з огляду на те, що позовні вимоги
заявлялись позивачем та були вирішені
судом з наведенням мотивів, однак,
резолютивна частина рішення не містить
змісту прийнятого судом рішення в
частині позовних вимог.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної додаткової
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а додаткову постанову
Малинського районного суду
Житомирської області від "21" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області пл. Соборна, 12 А,м.
Малин,Житомирська область,11601