Справа № 344/15461/13-а 2а/344/838/13
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа №
876/287/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Макарика В.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 10 грудня 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про визнання
незаконною відмову відповідача в
перерахунку пенсії, зобов'язання
провести перерахунок пенсії з
врахуванням виплаченої грошової
винагороди, матеріальних допомоги на
оздоровлення та соціально-побутових
питань сумі 8168.21 грн. з 06.09.2007 року,
стягнути заборгованість в частині
недорахованої суми пенсії з 06.03.2007 року
та при черговому перерахунку пенсії
врахувати суми грошової винагороди,
матеріальних допомоги на оздоровлення
та соціально-побутових питань.

В позові зазначено, що позивач
звернулася до відповідача з проханням
провести перерахунок пенсії, як
державному службовцю, з врахуванням
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально-побутових
питань згідно довідки головного
управління Державного казначейства в
Івано-Франківській області від 10.09.2013
року №13-33/163 про нараховану та
виплачену протягом 2005-2007 років грошову
винагороду, матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально-побутових
питань. Проте, відповідач в перерахунку
відмовив листом від 16.09.2013 р.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 10.12.2013 року позовні вимоги в
частині позовних вимог, залишено без
розгляду за вимогами ст. 99,100 КАС
України.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 10 грудня 2013 року заявлений
позов задоволено частково. Визнано
незаконною відмову відповідача в
перерахунку пенсій ОСОБА_1 Зобов'язано
відповідача провести перерахунок
розміру пенсії ОСОБА_1 включивши до
обчислення пенсії виплачену грошову
винагороду та матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення соціально
побутових питань. Призначено пенсію
державного службовця ОСОБА_1 із
врахуванням матеріальної допомоги та
грошової винагороди з 26.03.2013 року.
Врешті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду сторона
відповідача УПФУ в м.
Івано-Франківську, оскаржила його в
апеляційному порядку, яка покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що судом першої інстанції не врахував,
що згідно з ст. 33 Закону України «Про
державну службу» матеріальна допомога
не входить до складу заробітної плати,
оскільки не носить систематичний
характер, та являється одноразовою
виплатою.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - КАС України) суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером По
виходу на пенсію їй була призначена
пенсія як державному службовцю,
працюючому в органах державного
казначейства.

11.09.2013 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську із заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
грошової винагороди, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань (а.с.7). Проте
в перерахунку листом від 16.09.2013 року їй
було відмовлено (а.с.8)

Вирішуючи спірні відносини суд
виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (Закону № 3723-XII) (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З довідки головного управління
Державного казначейства в
Івано-Франківській області від
10.09.2013року №13-33/163 про нараховану та
виплачену протягом 2005-2007 років грошову
винагороду, матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально-побутових
питань вбачається, що позивач
отримувала за даний період:
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, грошову
винагороду, на всі виплати, включені у
довідку, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування (а.с.6).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових потреб входила до
системи оплати праці державного
службовця, а тому має бути врахована
при обчисленні пенсії.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обґрунтованим, а тому
підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року в адміністративній
справі № 344/15461/13-а залишити без
задоволення, а вказану постанову суду -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
М.Я. Макарик

В.В. Святецький