Справа № 1328/6068/12 2а/2466/26/13
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 р.
Справа № 978/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Ільчишин Н.В.,

суддів:
Пліша М.А., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання
Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Шевченківському районі м.
Львова на постанову Шевченківського
районного суду м. Львова від 30 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова,
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області про
визнання дій неправомірними та
протиправними, визнання неправомірним
та протиправним рішення та
зобов'язання до вчинення дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у Шевченківському районі м. Львова,
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області про
визнання дій неправомірними та
протиправними, визнання неправомірним
та протиправним рішення та
зобов'язання до вчинення дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
період з 05 листопада 1977 року до 11
листопада 1993 року він безперервно
працював на Львівському заводі
будівельних матеріалів Львівського
міськрембудтресту на посаді
електрозварника з важкими та
шкідливими умовами праці та у зв'язку з
цим набув право на пенсію за віком на
пільгових умовах. В заяви зазначив про
те, що Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова, покликаючись на «Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній», який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12 серпня 1993
року, вказав, що для вирішення наявного
спору йому необхідно звернутись до
комісії з питань підтвердження стажу
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України у Львівській області.
Тому, в ході судового розгляду справи, з
метою позасудового вирішення спору,
він отримав додаткові документи в
державному архіві Львівської області
та Управління державної реєстрації,
після чого 16 січня 2013 року подав заяву з
вищевказаними документами до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
підтвердження свого стажу роботи. До
заяви він додав оригінал своєї
трудової книжки, Довідки з ЄДРПОУ,
документи, видані архівними
установами, про свою роботу, місце
праці, посаду, документи про те, що
підприємство, на якому він працював,
ліквідовано без правонаступника тощо.
29 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1 подав
до того ж відповідача, а також до
залученого до участі в справі в якості
другого відповідача - Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області заяву про уточнення
та доповнення позовних вимог, крім
раніше заявлених позовних вимог,
просить також визнати неправомірним та
протиправним рішення комісії з питань
підтвердження стажу роботи при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Львівській області від 19
липня 2013 року про відмову йому в
підтвердженні пільгового характеру
роботи за Списком №2 в якості
електрозварника Львівського заводу
будівельних матеріалів (згодом -
колективне підприємство Львівський
завод будівельних матеріалів) в період
з 05 листопада 1977 року по 11 листопада 1993
року.

Оскаржуваною постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 грудня 2013 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови у призначенні та виплаті
ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах
після досягнення ним віку 55 років.
Визнано протиправним рішення комісії з
питань підтвердження стажу роботи при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Львівській області від 19
липня 2013 року про відмову ОСОБА_1 у
підтвердженні пільгового характеру
роботи за Списком №2 в якості
електрозварювальника Львівського
заводу будівельних матеріалів (згодом -
колективне підприємство Львівський
завод будівельних матеріалів) в період
з 05 листопада 1977 року по 11 листопада 1993
року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова
призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових
умовах після досягнення ним віку 55
років та проводити нарахування та
виплату такої пенсії з моменту його
звернення за призначенням пенсії за
віком на пільгових умовах 18 травня 2012
року.

Управління Пенсійного Фонду України у
Шевченківському районі м. Львова
постанову суду першої інстанції
оскаржило, подало апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не відповідає фактичним обставинам
справи, просить її скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити
повністю. Справу слухати за участю
Управління Пенсійного Фонду України у
Шевченківському районі м. Львова. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що статтею 13 пунктом "б"
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п.2 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено
порядок призначення пенсій на
пільгових умовах за списком №2.
Відповідно до розділу XXXII «Загальні
професії» Списку №2, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від
22.08.1956р. та роз'ясненнями Держкомпраці
СРСР, правом на пільгову пенсію
користуються електрозварники ручного
електродугового (дугового) зварювання,
які протягом повного робочого дня
зайняті на роботі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 03 липня 1972
року був прийнятий на роботу
слюсарем-монтажником третього розряду
Львівського заводу будівельних
матеріалів Львівського
міськрембудтресту. 10 травня 1976 року
йому було присвоєно розряд
електрозварника та 05 листопада 1977 року
він був переведений на посаду
електрозварника третього розряду та
працював на цій посаді до 11 листопада
1993 року. Трудовий стаж позивача ОСОБА_1
та періоди роботи на посаді
електрозварника підтверджує його
трудова книжка, копія якої долучена до
матеріалів справи, а її оригінал
знаходиться в Управлінні Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
м. Львова. У трудовій книжці позивача є
записи про його роботу, в тому числі,
записи про те що в період з 05 листопада
1977 року до 11 листопада 1993 року він
працював на Львівському заводі
будівельних матеріалів Львівського
міськрембудтресту на посаді
електрозварника третього розряду.
Підприємство, на котрому працював
позивач, в подальшому було
перейменовано у ЗАТ «Завод «Півколо»,
м. Львів, вул. Півколо, 14. З поданих
позивачем архівних матеріалів
вбачається, що виконувана ним робота
була пов'язана зі шкідливим та важкими
умовами праці (зокрема, накази
підприємства, де працював позивач, від
10.05.1976 року, від 12.05.1978 року, від 30.12.1978
року). Зазначені обставини підтвердив
також в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який, зокрема,
пояснив, що разом з ОСОБА_1 працював на
роботах ручної дугової зварки, умови
праці були важкі, їх забезпечували
спецодягом, талонами та у віці 56 років
він вийшов на пенсію за віком на
пільгових умовах. Крім цього, свідок
ОСОБА_2 підтвердив, що роботу
електрозварника ОСОБА_1 виконував
щоденно впродовж цілого дня, тобто, був
зайнятий на цих роботах повний робочий
день.

Суд першої інстанції дійшов до вірного
висновку, що ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць. Зокрема, таке
право мають чоловіки - після досягнення
55 років і при стажі не менше 12 років і 6
місяців на зазначених роботах.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що посвідчує стаж роботи, є
трудова книжка. Коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Згідно з ухвалою господарського суду
Львівської області від 23 травня 2002 року
у справі №7/163-7/246 було затверджено звіт
ліквідатора, ліквідаційний баланс та
ліквідовано юридичну особу - ЗАТ «Завод
«Півколо», м. Львів, вул. Півколо, 14.
Уточнюючою довідкою від 18 квітня 2013
року за №06 ТОВ «Півколо-будматеріали»
підтвердило, що згідно рішення
Господарського суду Львівської
області від 23 травня 2002 року ЗАТ «Завод
«Півколо» було ліквідовано, а ТОВ
«Півколо-будматеріали» не являється
правонаступником ЗАТ «Завод Півколо».
Згідно Довідки з ЄДРЮО та ФОП, станом на
06 листопада 2002 року щодо ЗАТ Завод
«Півколо» (код 05514270, м. Львів, вул.
Півколо, 14) записів про проведення
реєстраційних дій не знайдено.

Трудова книжка та архівні матеріали
про роботу позивача підтверджують його
трудовий стаж, котрий дає йому право на
пенсію на пільгових умовах, що
відповідає п.1 «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу» для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів в ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня у 1993 року. Відмовляючи
у підтвердженні стажу, що дає право на
пенсію на пільгових умовах, комісія
зіслалась на Список №2, затверджений
постановою Кабінету Міністрів СРСР №10
від 26 січня 1991 року, та безпідставно не
застосувала Список №2, який був
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956
року, який був чинний на період роботи
позивача ОСОБА_1 електрозварником
третього розряду. Крім цього, свій
висновок комісія зробила без належної
перевірки та аналізу документів
позивача. На засідання комісії ОСОБА_1
не викликався, його пояснень ніхто не
заслуховував, свідки для дачі пояснень
не запрошувались.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1 є
обгрунтованим та підлягає задоволенню.

За правилами ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, і мають
повний стаж на зазначених роботах,
пенсії призначаються відповідно до
вимог за віком і стажем, встановлених
раніше діючим законодавством.

Таким чином, позивач має загальний
трудовий стаж більше 25 років, з них
пільговий стаж по Списку №1 позивача
становить більше 10 років, що дає йому
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у
Шевченківському районі м. Львова -
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 грудня 2013 року у справі №
1328/6068/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар