Справа № 2306/1384/2012
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Таратін В.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04.05.2012 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив: дії
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області, які пов'язані з нарахуванням і
виплатою ОСОБА_2 державної та
додаткової пенсії за шкоду, причинену
здоров'ю, внаслідок Чорнобильської
катастрофи, за період з 01.01.2012 по день
винесення постанови суду у розмірах
менших, ніж установлено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи» та
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» без урахування даних
отриманої заробітної плати на
Ватутінському АТП - 2362 за період з 04.07.1986
по 14.07.1986 визнати неправомірними;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії
за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок
Чорнобильської катастрофи, за період з
01.01.2012 по день винесення постанови суду,
виходячи із Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи» та постанови Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
враховуючи дані отриманої заробітної
плати ОСОБА_2 на Ватутінському АТП - 2362
за період 3 04.07.1986 по 14.07.1986; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області здійснювати нарахування та
виплату ОСОБА_2 державної та додаткової
пенсії за шкоду, причинену здоров'ю
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
дня винесення постанови суду, виходячи
із Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи» та постанови Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
враховуючи дані отриманої заробітної
плати на Ватутінському АТП - 2362 за
період з 04.07.1986 по 14.07.1986, одержаної за
роботу у зоні відчуження, за весь
фактично відпрацьований час.

Постановою Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04.05.2012 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати як таку, що
постановлена із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є особою постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом 3 групи, захворювання якого
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕС.

28.09.2001 рішенням місцевого суду м.
Золотоноша Черкаської області
зобов'язано управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Золотоніської міської ради
нарахувати, а Золотоніський районний
відділ Пенсійного фонду сплачувати
ОСОБА_2 щомісячно з вересня 2001 року
пенсію по інвалідності в розмірі 294 грн.
84 коп.

З 01.01.2012 відповідач припинив виконання
рішення місцевого суду м. Золотоноша
Черкаської області від 28.09.2001 з
посиланням на постанову Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (пункт 12
постанови) не враховуючи розміру
отриманої позивачем заробітної плати.

16.01.2012 позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області із письмового заявою щодо
роз'яснень чому йому нараховано
мінімальну пенсію, як особі
постраждалій внаслідок аварії ЧАЕС та
не проводиться нарахування пенсії з
отриманої заробітної плати і у
відповідності до норм Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

30.01.2012 позивачу відмовлено у здійсненні
перерахунку пенсії з посиланням на
постанову Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та на відсутність
первинних документів оплати праці.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області протиправно
відмовило позивачу у здійсненні
перерахунок та виплати державної та
додаткової пенсії, оскільки у
пенсійній справі знаходилась довідка,
про заробітну плату за роботу в зоні
відчуження, видана Ватутінським АТП за
період з 04.07.1986 по 14.07.1986, де зазначено
фактично отриманий заробіток ОСОБА_2 у
період його роботи в зоні відчуження,
відповідно до якої обчислюється
пенсія.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області відмовляючи у перерахунку та
виплаті пенсії діяло на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно з ст. 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчислення
середньомісячного заробітку
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від
23.11.2011, що набрала чинності 01.01.2012
Пенсійний фонд України забезпечує
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до набрання чинності цією постановою,
за матеріалами пенсійних справ.

Механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено Порядком обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.п. 1, 2 вказаного Порядку
пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків;
заробітна плата для обчислення пенсій
враховується за будь-які 12 місяців
підряд такої роботи.

Підпунктом 4 п. 3 Порядку встановлено, що
у разі коли особа пропрацювала у зоні
відчуження: менше календарного місяця
у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія
може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Таким чином, призначення пенсії та її
розмір ставляться в залежність від
заробітку, фактично отриманого
працівником у період його роботи в зоні
відчуження.

Аналогічна правова позиція висловлена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13.10.2011 у справі № К-3151/08.

Колегія суддів звертає увагу, що у
пенсійній справі знаходилась довідка,
про заробітну плату за роботу в зоні
відчуження, видана Ватутінським АТП за
період з 04.07.1986 по 14.07.1986, де зазначено
фактично отриманий заробіток ОСОБА_2 у
період його роботи в зоні відчуження,а
тому відповідачем протиправно
нараховується та виплачується
державна та додаткова пенсія без
врахування показників даної довідки.

Посилання апелянта на відсутність в
матеріалах пенсійної справи первинних
документів, згідно з якими проведено
оплату праці в зоні відчуження (наказів
про відрядження, табелю обліку
робочого часу, подорожніх листів
водіїв тощо) є безпідставними, оскільки
факт роботи позивача у Ватутінському
АТП встановлено рішенням місцевого
суду м. Золотоноша Черкаської області
від 28.09.2001, а відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04.05.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.