Справа № 464/1219/14-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1219/14-а
пр.№ 6-а/464/13/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова в
складі :

головуючого
Мички Б.Р.

при секретарі
Дулюк Н.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові заяву
ОСОБА_1 про зміну способу виконання
рішення по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова про зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії, як дитині війни,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в
якій після її уточнення просить
змінити спосіб виконання рішення суду
по адміністративній справі №2а-1547/11,
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова здійснити йому нарахування та
виплату за період з 10 лютого 2011 року по
22 липня 2011 року включно підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком на підставі положень ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум, у спосіб стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова на його
користь 950,61грн. вже нарахованого за
період з 10 лютого 2011 року по 22 липня 2011
року щомісячного підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком на підставі положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В обґрунтування покликається на те, що
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року його позов задоволено частково та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова нарахувати та виплатити йому
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 10 лютого 2011 року по 22 липня 2011
року, з врахуванням ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум. На підставі зазначеної постанови
він отримав виконавчий лист, який
пред'явив до виконання в Сихівський
відділ державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції. 19 листопада 2012 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. 27
лютого 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, та зазначено,
що Управлінням Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м.Львова
виконано рішення суду в частині
нарахування щомісячного підвищення до
пенсії на підставі положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», що стверджується відповідним
розпорядженням, а виплата зазначених
коштів буде проводитися лише після
надходження коштів з Державного
бюджету. А відтак, суму нарахованого
підвищення до пенсії йому так і не
виплачено через відсутність
фінансування. Вважає, що виконання
рішення суду по даній справі є можливим
за умови зміни способу його виконання
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплату на стягнення цієї виплати.

В судове засідання державний
виконавець та сторони виконавчого
провадження не з'явилися, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
розгляду справи, а тому суд розглядає
заяву у їхній відсутності, оскільки їх
неявка у відповідності до вимог ч.2 ст.263
КАС України не є перешкодою для
вирішення питання про зміну способу
виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали заяви про зміну
способу виконання судового рішення,
матеріали адміністративної справи
№2а-1547/11, суд приходить до переконання,
що така підставна та підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, на
підставі положень ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" за
період з 10 лютого 2011р. по 22 липня 2011р. з
врахуванням ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.

05 листопада 2012 року Сихівським
районний судом м.Львова на виконання
вищезазначеної постанови від 24 травня
2012 року видано виконавчий лист №2а-1547/11
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, на
підставі положень ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" за
період з 10 лютого 2011р. по 22 липня 2011р. з
врахуванням ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум, який
пред'явлено до виконання у Сихівський
відділ державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції.

Постановою державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 19
листопада 2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання
вищезазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 27
лютого 2013 року закінчено виконавче
провадження з виконання
вищезазначеного виконавчого листа
Сихівського районного суду м.Львова
№2а-1547/11, у зв'язку з неможливістю
виконати рішення з поважних причин, а
саме відсутністю коштів бюджетного
фінансування та без участі боржника.

Судом встановлено, що боржником
виконано постанову Сихівського
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року в частині нарахування суми
недоплаченого щомісячного підвищення
до пенсії за період з 10 лютого 2011 р. по 22
липня 2011р. включно на підставі положень
ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни" та нараховано
ОСОБА_1 950,61грн., що стверджується листом
Управління Пенсійного Фонду України у
Галицькому районі м.Львова від 17.01.2014
року за №369/06-19. Однак, в частині виплати
цих коштів постанова суду і по даний
час залишається не виконаною, у зв'язку
з відсутністю бюджетного фінансування,
оскільки Управління Пенсійного Фонду
України у Галицькому районі м.Львова не
може самостійно провести виплату
нарахованих коштів, які не передбачені
бюджетом.

Згідно зі ст.23 Бюджетного кодексу
України, будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету можна здійснити
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. Бюджетні
призначення встановлюються законом
про Державний бюджет України чи
рішенням про місцевий бюджет у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України.

Відповідно до п.п. 5,6 ст.51 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом. Будь-які
зобов'язання, взяті фізичними та
юридичними особами за коштами
Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
з перевищенням повноважень,
встановлених Бюджетним кодексом
України та законом про Державний
бюджет України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов'язань не можуть здійснюватися.

Водночас, з 01 січня 2013 року набрав
чинності Закон України від 05.06.2012р.
№4901-VI «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», яким
встановлюються гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

В даному випадку, витрати, пов'язані з
нарахуванням суми недоплаченого
щомісячного підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" відсутні в бюджетних
призначеннях, додаткових асигнувань на
рахунки Управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова не
надходить та кошторисом управління
вказані видатки не передбачено. Тобто
здійснити виплату можливо лише шляхом
примусового списування (стягнення)
коштів з рахунків, відкритих в органах
Державного казначейства.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіттям з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ст.124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Умови відсутності у державному бюджеті
коштів на виплату ОСОБА_1 недоплаченого
щомісячного підвищення до пенсії у
відповідності до ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни",
створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначене підвищення до пенсії, однак,
це не може бути підставою для порушення
його права на соціальний захист, в тому
числі й на отримання підвищення до
пенсії у відповідності до ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", яке прямо передбачене законом
та постановлене до стягнення судовим
рішенням.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органів державної влади на відсутність
коштів як на причину неможливості
виплатити кошти за рішенням суду, судом
не може бути прийнято до уваги.

Частиною 2 статті 8 КАС України
встановлено, що суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини. Згідно частини 1 статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського Суду з прав людини»
практика Європейського Суду з прав
людини є джерелом права в Україні.

Відповідно до правової позиції
Європейського суду по справі Кечко
проти України, якщо чинне правове
положення передбачає виплату певних
надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у
цих виплатах доки відповідні положення
є чинними. Органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Зважаючи на практику Європейського
суду з прав людини, невиконання рішення
суду Управлінням Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова
стосовно здійснення виплати на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії підвищення
за період з 10 лютого 2011 р. по 22 липня 2011р.
включно в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком на підставі положень ст.6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни", з врахуванням ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум, у зв'язку з відсутністю
коштів, є порушенням п.1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною
національного законодавства, а також
статті 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Згідно ч.1 ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутись до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Тобто, підставою для застосування
наведеної норми є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення ускладнюють його
виконання або роблять неможливим.

Як зазначено в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 13 червня 2013 року за №846/12/13-13 у
справах пов'язаних із соціальними
виплатами, зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Судом встановлено, що у даному випадку
наявні обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення -
відсутність коштів на відповідному
рахунку Управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова,
оскільки кошторисом управління
вказані видатки не передбачено. В той
же час це не може бути підставою для
порушення права на соціальний захист,
права на отримання підвищення до
пенсії у відповідності до положень ст.6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни", яке прямо передбачене
законом та постановлене до стягнення
судовим рішенням.

Враховуючи те, що виконання рішення
суду по даній справі є можливим за
умови зміни способу його виконання,
зокрема шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова на користь ОСОБА_1
950,61грн. вже нарахованого самим
боржником, але не виплаченого
підвищення до пенсії на підставі
положень ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни", як це
передбачено положеннями ч.1 ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», суд
приходить до переконання, що заява
ОСОБА_1 про зміну способу виконання
рішення підставн та підлягає до
задоволення.

На підставі ст.ст.22, 46, 124 Конституції
України, Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
від 05.06.2012р. №4901-VI, ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни", та
керуючись ст.ст. 160, 165, 167, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу
виконання рішення по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова про зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії, як дитині війни -
задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, на
підставі положень ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" за
період з 10 лютого 2011р. по 22 липня 2011р. з
врахуванням ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум, у
спосіб стягнення з Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова на користь ОСОБА_1
950,61грн. нарахованого щомісячного
підвищення до пенсії на підставі
положень ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 10 лютого 2011 р. по 22 липня 2011р.
включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали

Головуючий

Оригінал виготовлено в одному
екземплярі.