Справа № 2-а-416/2010
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 13805/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
райдержадміністрації на постанову
Рівненського районного суду
Рівненської області від 22.01.2010р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И Л А:

08.04.2009р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо не нарахування та
виплати щомісячної державної допомоги
по догляду за дитиною; зобов'язати
відповідача виплатити допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в сумі 1896,42грн. за
період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та в сумі
4782,0грн. за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р.

Постановою Рівненського районного
суду Рівненської області від 22.01.2010р.
заявлений позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо виплати позивачу допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р..
Зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату на користь
позивача допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років за період з
09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по
31.12.2008р., відповідно до ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». В решті вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати і залишити позов
без розгляду або закрити провадження у
справі.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95
Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове призначення цих видатків;
нормами Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» встановлений
розмір допомог, компенсацій та
гарантій всім категоріям громадян, які
мають право на їх одержання, при цьому
КМ України затверджений механізм
надання, порядок та джерела виплати по
кожній категорії громадян у межах
коштів, передбачених вищевказаним
Законом.

Оскільки відповідні видатки, які
необхідні для виплати допомоги
позивачу, не передбачені встановленим
на 2007 рік державним бюджетом, тому
відповідач не вправі їх змінювати;
виконання постанови суду в частині
виплати допомоги без відповідних
бюджетних асигнувань буде порушенням
Бюджетного кодексу України.

Крім того, судом не враховано вимог
ст.99, 100 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1; перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, знаходиться на обліку
у відповідача та є застрахованою
особою.

Відповідно до довідки відповідача
позивачу у 2007р. призначена допомога по
догляду за дитиною і спірна допомога
виплачувалася в розмірі, передбаченому
Законами України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» і «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивача за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. у повному обсязі допомога по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку, через що суб'єкта
владних повноважень слід зобов'язати
провести перерахунок цієї допомоги за
вказаний період та виплату її у
розмірі, визначеному ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.) допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Звідси, позивач має право відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на пільги відповідно до
цього Закону, а саме на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
визначений ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачений також Порядком
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затв. постановою КМ України № 13 від
11.01.2007р. (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.). Вказаною постановою
призупинено дію абзацу першого п.22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затв. постановою КМ України № 1751 від
27.12.2001р., якою передбачався розмір
вказаної допомоги на рівні
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача,
які стосуються нарахування та виплат
їй щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період 09.07.2007р. - 31.12.2007р. включно.

Разом з тим, позивачем пропущено річний
строк звернення до суду, передбачений
ст.99 КАС України (в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи
судом першої інстанції), останньою під
час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску.
Посилання суду на те, що порушення є
триваючим і неможливо визначити
початок перебігу строку звернення до
суду, то строк позовної давності в
такому випадку не застосовуються, не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.100 КАС України (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, наполягання
відповідача на застосуванні наслідків
пропущення строку звернення до суду,
передбачених ст.100 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позовні вимоги за період 09.07.2007р. -
31.12.2007р. включно задоволенню не
підлягають за пропуском строку
звернення до суду.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України №107-VI від 28
грудня 2007 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХII від 21 листопада 1992 року, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Зокрема, статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року були внесені
відповідні зміни до Закону №2811-ХІІ та
Закону №2240-III. Зокрема, змінами до
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21
листопада 1992 року його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240-III від 18 січня 2001 року
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України № 107-VI від 28 грудня 2007
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» в тому
числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року ,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХII від 21 листопада 1992 року (пункт 1).
Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI, тобто на виконання
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року
не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року
на виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
на відносини щодо виплати допомоги
такій особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону,
яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року,
відповідно до статті 43 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача з
приводу зобов»язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до трьох років
підлягають задоволенню за період з
22.05.2008 року по 31 грудня 2008 року.

Не можуть бути задоволені позовні
вимоги про стягнення сум з відповідача,
оскільки саме управління зобов'язане
здійснювати обрахування та виплату сум
допомоги, вказані дії до компетенції
адміністративного суду не належать.

Згідно до ст. 202 КАС України - підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої

інстанції та ухвалення нового рішення
є, зокрема, невідповідність висновків
суду обставинам

справи та порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до

неправильного вирішення справи або
питання.

Підстав для залишення позову без
розгляду чи закриття провадження,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації
задоволити частково.

Постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 22.01.2010р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації щодо
не нарахування та невиплати щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі, що обчислюється
з урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років - неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі, що обчислюється
з урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 22.05.2008р. до 31
грудня 2008 року, з врахування проведених
виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації в
користь держави 01 (одна) грн. 70 коп.
судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець