Справа № 2а-3502/12/0370
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа
№ 181657/12/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРЕМІУМ-СЕРВІС ЛТД»
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року в справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«ПРЕМІУМ-СЕРВІС ЛТД» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Волинській області про визнання
неправомірними дій та скасування
припису,

В С Т А Н О
В И В :

22.10.2012 Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРЕМІУМ-СЕРВІС ЛТД»
(далі - ТОВ) звернулося до суду з
вищевказаним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Волинській області (далі
- Інспекція) у якому просило визнати
неправомірними дії відповідача в особі
заступника начальника - начальника
відділу Киричук Н.М. при проведенні
перевірки, яка завершилася 21.09.2012 та
скасувати припис Інспекції від 21.09.2012
№03-01-04/0371-0330 як такий, що винесений на
підставі вказаних неправомірних дій.

Позивач обґрунтовував свої позовні
вимоги тим, що дії посадових осіб
відповідача при проведенні перевірки
ТОВ були неправомірними та призвели до
винесення оскаржуваного припису, який
у зв'язку із цим підлягає скасуванню.
Вказує про відсутність документів, які
б підтверджували правомірність
проведення Інспекцією перевірки
підприємства, а також про безпідставне
з'ясування питань, що не були підставою
для її проведення. Вважає, що
враховуючи кваліфікаційні вимоги
ОСОБА_2 в господарській діяльності ТОВ
заступником директора було правомірно
встановлено останній посадовий оклад у
розмірі 3500грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року в справі №2а/0370/3502/12 у
задоволенні заявленого позову
відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржило ТОВ, яке покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою задовольнити позов. У поданій
апеляційній скарзі покликається на
обставини викладені в позовній заяві
та вказує на те, що судом невірно
застосовано поняття тарифна ставка, а
судове рішення яким в.о. директора було
притягнуто до відповідальності за
порушення законодавства про працю не
стосується порушень викладених в
оспорюваному приписі відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем дійсно при
встановленні посадових окладів не
враховано міжпосадових співвідношень
в оплаті праці, а відповідач при
проведенні перевірки та винесенні
припису діяв в межах наданих йому
повноважень та у спосіб визначений
законом.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ТОВ 03.01.2012 затверджено
штатний розпис який введений в дію з
того ж дня та яким встановлено
посадовий оклад, зокрема менеджера зі
збуту у розмірі 1100грн (а.с.62).

Наказом від 18.04.2012 №24 ТОВ на посаду
менеджера зі збуту з посадовим окладом
3500грн прийнята ОСОБА_2 (а.с.64).

В подальшому позивач звернувся до
Луцької міської виконавчої дирекції
Волинського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Дирекція) із заявою-розрахунком на
фінансування для надання
матеріального забезпечення
застрахованій ОСОБА_2, а саме на виплату
допомоги по вагітності та пологах в
сумі 14225,40грн (а.с.47).

Згідно пп.«в» п.3.6 «Інструкції про
порядок проведення перевірок
страхувальників по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, прийняття
рішень за їх результатами та процедуру
оскарження», затвердженої постановою
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 22.12.2010 №29, Дирекцією
розпочато перевірку
підприємства-позивача по коштах Фонду,
якою встановлено, що ОСОБА_2 прийнята на
посаду якою не передбачений посадовий
оклад в розмірі 3500грн, а також є
аналогічним окладу директора
підприємства.

Крім того, зважаючи на обмежене коло
повноважень та з метою здійснення
належного контролю за використанням
страхувальником державних коштів -
коштів Фонду страхування з тимчасової
втрати працездатності, відповідачем до
Інспекції направлено
звернення-прохання провести перевірку
позивача в рамках своїх повноважень.

На підставі вказаного звернення
Інспекцією 21.09.2012 була проведена
перевірка додержання ТОВ
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за результатами
якої складено акт №03-01-04/0371 (а.с.41-45) в
зафіксовано порушення ТОВ ч.2 ст.30
Закону України «Про оплату праці», а
саме на підприємстві ведеться
недостовірний облік виконаної
працівниками роботи; ст.ст.94,108,115,116 КЗпП
України, а саме: нарахування заробітної
плати проводиться не за фактично
виконану роботу, а за години зазначені
у табелі обліку робочого часу; не
проводиться належна оплата за роботу у
нічний час; виплата заробітної плати
проводиться один раз в місяць; в день
звільнення не проводиться повний
розрахунок із звільненими
працівниками; ст.21 Закону України «Про
відпустки», заробітна плата за дні
щорічної відпустки не виплачується за
три дні до її початку. Також, перевіркою
було виявлено порушення ст.6 Закону
України «Про оплату праці» та ст.96 КЗпП
України, зокрема при встановлені
посадових окладів не враховано
міжпосадових співвідношень в оплаті
праці.

У зв'язку із наведеним та з метою
усунення ТОВ виявлених порушень
Інспекцією прийнято припис від 21.09.2012
№03-01-04/0371-0330 (а.с.18-19).

Не погодившись із такими діями
відповідача ТОВ звернулося до суду із
цим адміністративним позовом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставами для здійснення
позапланових заходів є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа.

Пунктами 2,3,4 «Порядку проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів»,
затвердженого наказом Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2012
№390, передбачено, що право проведення
перевірок мають посадові особи
Держпраці України та її територіальних
органів, які відповідно до своїх
посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (далі - Інспектор).

Позапланова перевірка проводиться
незалежно від кількості раніше
проведених перевірок за наявності
підстав, визначених Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктами господарювання
вимог законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюються за
наявності згоди Держпраці України на
їх проведення.

Також, слід зазначити, що інспектор має
право на проведення перевірки за
наявності у нього службового
посвідчення та направлення на
перевірку.

Вказані законодавчі норми були повно
та всебічно досліджені судом першої
інстанції, у зв'язку із чим останній
дійшов вірного висновку щодо
правомірності проведеної Інспекцією
перевірки.

Так, згідно матеріалів справи
відповідачем було проведено
позапланову перевірку ТОВ за
зверненням Дирекції, яка є юридичною
особою в розумінні Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та за наявної згоди
Державної інспекції України з питань
праці (а.с.47,57-58).

Більше того, перевірка додержання ТОВ
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування Інспекцією
здійснена на підставі наказу від 20.09.2012
№29 та направлення на проведення
перевірки від 20.09.2012 №58 (а.с.46).

Питаннями що підлягали перевірці
згідно вказаного направлення були
правомірність встановлення ТОВ
посадових окладів та нарахування
заробітної плати працівникам.

Факт пред'явлення при проведенні
перевірки працівниками контролюючого
органу направлення та службового
посвідчення, внесення запису про
перевірку в журнал суб'єкта
господарювання та те, що під час її
проведення з'ясовувалися лише ті,
питання, що наведені у направленні
підтверджується актом перевірки, в
якому керівником ТОВ особисто
здійснено відповідний запис та
підписано (а.с.44-45).

Відтак, враховуючи наведене,
апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
безпідставності позовних вимог ТОВ про
визнання неправомірними дій
відповідача по проведенню перевірки,
оскільки така була здійснена
Інспекцією на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України.

Щодо позовних вимог про скасування
припису Інспекції від 21.09.2012
№03-01-04/0371-0330, потрібно зазначити
наступне.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, ТОВ фактично не погоджується із
винесеним відповідачем приписом лише в
частині п.4, що стосується вимоги
дотримуватися міжпосадових
співвідношень в оплаті праці. В решті
вимога позивача про скасування
спірного припису жодним чином не
обґрунтована та не підтверджена
належними та допустимими доказами.

Більше того, згідно заперечень ТОВ
наданих в акті перевірки, останнє не
погоджується лише із записом у п.4,
тобто із тим, що при встановлені
посадових окладів не враховано
міжпосадових співвідношень в оплаті
праці, а також із діями інспекторів
(а.с.44).

Тому, враховуючи, що факт вчинення
порушень зафіксованих в акті перевірки
від 21.09.2012 №03-01-04/0371, окрім зазначених в
п.4, позивачем не заперечується та не
спростовано, а відповідно до постанови
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 26 жовтня 2012 року
є визнаним керівником підприємства,
підстави для задоволення позовних
вимог ТОВ щодо скасування
оскаржуваного припису у вказаній
частині відсутні.

Що ж стосується п.4 припису від 21.09.2012
№03-01-04/0371-0330 то апеляційний суд
виходить з таких міркувань.

Питання державного і договірного
регулювання оплати праці, прав
працівників на оплату праці та їх
захисту визначається КЗпП України та
Законом України «Про оплату праці», а
також іншими нормативно-правовими
актами.

Згідно із ст.3 КЗпП України встановлено,
що законодавство про працю регулює
трудові відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від Форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами.

У відповідності до ч.2 ст.1 Закону
України «Про оплату праці» та ч.2 ст.94
КЗпП України, розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконаної роботи, професійно ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства.

Тобто, показниками, від яких залежить
розмір заробітної плати працівника є:
складність виконуваної роботи; умови
виконуваної роботи, професійно ділові
якості працівника, результати праці
працівника, результати господарської
діяльності підприємства.

Умови роботи для працівників однієї
категорії, якщо не є однаковими, то не
можуть суттєво відрізнятись, і
результати господарської діяльності
підприємства мають впливати на
заробітну плату працівників однієї
категорії однаковою мірою.

Зважаючи на те, що заробітна плата
менеджера зі збуту ОСОБА_2 вище
заробітної плати інших менеджерів зі
збуту більш як у три рази, то і
професійно ділові якості особи
прийнятої на цю посаду, складність
виконуваної нею роботи та результати
її праці повинні перевищувати
вищезгадані показники менеджерів
цього підприємства у стільки ж разів.

Однак, доказів складності виконуваної
ОСОБА_2 роботи та результати її праці
підприємством жодним чином не
підтверджені.

Принагідно слід відмітити, що сама
ОСОБА_2 прийнята на роботу лише 18.04.2012 і
пропрацювала у позивача трохи більше
двох місяців.

Згідно ст.96 КЗпП України основою
організації оплати праці є тарифна
система оплати праці, яка включає
тарифні сітки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні
характеристики.

Тарифна система оплати праці
використовується для розподілу робіт
залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати. Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Віднесення виконуваних робіт до певних
тарифних розрядів і присвоєння
кваліфікаційних розрядів робітникам
провадиться власником або
уповноваженим ним органом згідно з
тарифно-кваліфікаційним довідником за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником).

Посадові оклади службовцям установлює
власник або уповноважений ним орган
відповідно до посади і кваліфікації
працівника. За результатами атестації
власник або уповноважений ним орган
має право змінювати посадові оклади
службовцям у межах затверджених у
встановленому порядку мінімальних і
максимальних розмірів окладів на
відповідній посаді.

Доказів проведення на підприємстві
атестації яка б дала можливість
змінити посадовий оклад ОСОБА_2 у межах
затверджених у встановленому порядку
мінімальних і максимальних розмірів
окладів на відповідній посаді суду
першої та апеляційної інстанції не
надано.

Відтак, слід дійти висновку, що
позивачем не дотримано вимог КЗпП
України в частині забезпечення
рівності трудових прав, диференціації
заробітної плати.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог ТОВ
щодо визнання неправомірними дій
відповідача та скасування припису від
21.09.2012 №03-01-04/0371-0330.

Підсумовуючи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРЕМІУМ-СЕРВІС ЛТД» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
А.Р. Курилець

Суддя
В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 05 лютого 2014
року.