Справа № 115/1304/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 115/1304/13-а

12.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Горошко Н.П. ,

Щепанської О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Ісламгулова О.В.) від 18.06.13 у справі №
115/1304/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Оріховської сільської ради (вул.
Виноградна, 23, с. Оріхове, Сакський
район, Автономна Республіка Крим, 96570)

за участю представника позивача
ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

про визнання рішення недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
18.06.13 у справі № 115/1304/13-а в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_3,
діючого в інтересах ОСОБА_2 до
Оріховської сільської ради про
визнання рішення недійсним -
відмовлено у повному обсязі.

На зазначене судове рішення від
представника позивача надійшла
апеляційна скарга, в якій ставиться
питання про його скасування та
ухвалення нового рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.
Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, про місце та час
розгляду справи сповіщені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів, відповідно до приписів
ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за можливе
апеляційний розгляд справи без участі
осіб, що не з'явились, по наявним у
матеріалах справи письмовим доказам,
оскільки суд апеляційної інстанції не
визнавав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання. Судова
колегія, керуючись положеннями п. 2 ч. 1
ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнала за
можливе перейти до письмового
провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах згідно приписів частини 1
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно витягу з рішення виконкому
Сакської міської ради № 162 від 15 травня
1987 року «Про надання дозволу на
будівництво індивідуального житлового
будинку», яке було прийняте на підставі
рішення виконкому Оріховської
сільської ради Сакського району № 28
від 18 березня 1987 року, позивачу наданий
дозвіл на будівництво індивідуального
житлового будинку на три кімнати
площею 38,0 кв. метрів та господарських
будівель площею 40,0 кв. метрів у АДРЕСА_3
на земельній ділянці площею 0,06 га, яка
виділена у користування на підставі
наказу директору радгоспу «Саки» № 37
від 17 лютого 1987 року. Межі земельної
ділянки були винесені у натурі згідно
акту від 26 травня 1987 року та складений
проект забудови земельної ділянки:
житловий будинок розмірами 10 х 10
метрів, господарський сарай розміром 4,0
х 3.0 м.

В подальшому рішенням 36 сесії 23
скликання Оріховської сільської ради
Сакського району АР Крим № 96 від 14
березня 2002 року «Про вилучення
земельних ділянок у громадян та
передача земельних ділянок
громадянам» передана безоплатно у
приватну власність позивачу земельна
ділянка загальною площею 0,15 га рілля
для будівництва житлового будинку та
господарських будівель, з яких: 0,07 га з
земель запасу сільради ( з яких: 0,03 га з
південної сторони присадибної ділянки,
0,04 га зі східної сторони за проїжджою
частиною) у АДРЕСА_3 та було зобов'язано
позивача звернутися до районного
відділу земельних ресурсів для
отримання Державного акту на землю.
Позивач державний акт не отримала та
рішення сільради залишилося
нереалізованим.

15 червня 2012 року протест Сакського
міжрайонного прокурора було
задоволено та рішення Оріховської
сільради Сакського району № 96 від 14
березня 2002 року «Про вилучення
земельних ділянок у громадян та
передача земельних ділянок
громадянам», скасоване. З протесту
прокурора та зазначеного рішення
вбачається, що проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
позивачем не складався і, відповідно,
межі земельної ділянки не
встановлювалися.

Згідно рішення 24 сесії 06 скликання від
29 січня 2013 року за № 585, позивачу, яка є
громадянкою Російської федерації, за
результатами розгляду її заяви,
відмовлено у наданні дозволу на
складання технічної документації по
землеустрою для складання документів,
які посвідчують право оренди на
земельну ділянку у АДРЕСА_3 оскільки не
надані документи, які б посвідчували
право власності на будівлі, які
знаходяться на земельній ділянці, а
також не визначений строк оренди землі.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
правомірності рішення відповідача,
оскільки наявність на земельній
ділянці будівель та споруд, право
власності на які не визначено, є
суттєвою обставиною для відмови
відповідачем у задоволенні заяви про
надання земельної ділянки в оренду.

З таким висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів, виходячи з наступного.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування встановлений статтею 123
Земельного кодексу України. Дана
стаття не встановлює такої підстави
для відмови в видачі дозволу на
складення технічної документації з
землеустрою, як ненадання
правовстановлюючих документів на
будівлі та на зазначення строку оренди.
Не містять такої підстави і інші
нормативно-правові акти. Зазначена
правова позиція висловлена Верховним
судом України у постанові від 15.10.2013
року.

Крім того, як вбачається з мотивів
позову і це не спростовано
відповідачем, позивач звертався до
відповідача з заявою і щодо надання
дозволу на складення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, але стосовно цього клопотання
рішення не прийняте. Як встановлено
колегією суддів, межі земельної
ділянки площею 0,15 га на підставі
рішення 36 сесії 23 скликання
Оріховської сільської ради Сакського
району АР Крим № 96 від 14 березня 2002
року «Про вилучення земельних ділянок
у громадян та передача земельних
ділянок громадянам» не
встановлювалися, оскільки на підставі
наказу директору радгоспу «Саки» № 37
від 17 лютого 1987 року встановлювалися
межі земельної ділянки площею 0,06 га,
виділеної у користування позивачу.

Згідно частини 1 статті 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення;

формування нових земельних ділянок.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки. В
такому випадку розроблення такої
документації здійснюється на підставі
дозволу, наданого органом виконавчої
влади, органом місцевого
самоврядування, уповноваженим
здійснювати розпорядження цією
земельною ділянкою.

Згідно частини 4 статті 79-1 Земельного
кодексу України земельна ділянка
вважається сформованою з моменту
присвоєння їй кадастрового номеру.
Відповідачем не надано доказів того, що
земельна ділянка, яку позивач просить
надати їй в користування, сформована у
відповідності до зазначених норм
законодавства.

Відповідно до ст. 123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації. У
клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, наслідком розгляду
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою є
прийняття органом місцевого
самоврядування в місячний строк з
моменту подання такого клопотання
рішення про надання дозволу або про
відмову у його наданні. При цьому,
відмова в наданні дозволу допускається
виключно з підстав, визначених у
частині третій статті 123 ЗК України і
оскаржуване рішення ради ані за своєю
суттю, ані за змістом не відповідає
вимогам чинного законодавства, тобто є
протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно статті 71 КАС України відповідач,
заперечуючи проти позову, не надав
доказів правомірності оскаржуваного
рішення.

У відповідності до вимог частини 1
статті 195 КАС України колегією суддів
переглянуто рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги позивача.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Зазначеним вимогам рішення
суду першої інстанції не відповідає.

Судове рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального права та висновки
суду не відповідають обставинам
справи, внаслідок чого не може бути
визнаним законним і обґрунтованим і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення
позову.

Керуючись статтями 195, 197,
пунктом 3 частини першої статті 198,
статтею 202, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
18.06.13 у справі № 115/1304/13-а задовольнити.

Постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 18.06.13 у справі №
115/1304/13-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити. Визнати
протиправним та скасувати рішення 24
сесії 06 скликання Оріхівської
сільської ради від 29 січня 2013 року за №
585 «Про надання дозволу громадянам на
складення технічної документації з
землеустрою для складення документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки» в частині відмови
позивачу у наданні дозволу на
складання технічної документації по
землеустрою для складання документів,
які посвідчують право оренди на
земельну ділянку у АДРЕСА_3 та
зобов'язати Оріхівську сільську раду
повторно розглянути заяву позивача на
найближчому пленарному засіданні ради.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
Н.П.Горошко

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак