Справа № К-25573/09-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К-25573/09

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області на постанову
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 27 серпня 2008 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області про скасування наказів,-

встановила:

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області про скасування
наказу №70 о/с від 30.05.2008 року, наказу №
297 від 07.05.2008 року та пункту 6 наказу № 374
від 30.05.2008 року.

Постановою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 27 серпня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2009
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати, а за
справою ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу
в органах внутрішніх справ з 18.09.1993
року, з 05.05.2005 року обіймав посаду
першого заступника - начальника
відділу кримінальної міліції
Охтирського міськрайвідділу
внутрішніх справ, а з 02.11.2007 року -
першого заступника начальника
Охтирського міського відділу з
обслуговування м. Охтирка та
Охтирського району - начальника
кримінальної міліції.

За результатами службового
розслідування надзвичайної події в
Охтирському міськрайвідділі
внутрішніх справ Наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області № 438 від 7.08.2007 року
за послаблення контролю за службовою
дисципліною підлеглого особового
складу, неналежне проведення
індивідуально-виховної роботи першого
заступника начальника відділу
кримінальної міліції Охтирського МВ
підполковника міліції ОСОБА_2
попереджено про неповну посадову
відповідність та позбавлено 25% премії
строком на 1 місяць.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що під час службового
розслідування у ОСОБА_2 не відбиралися
пояснення, оскільки він на час
надзвичайної події і службового
розслідування був у відпустці, не було
з'ясовано конкретних порушень з боку
позивача, які б знаходилися у прямому
причинному зв'язку з надзвичайною
подією.

За підсумками роботи за 2007 рік за
неналежну організацію роботи
підрозділів кримінальної міліції
наказом УМВС України в Сумській
області № 297 від 07.05.2008 року ОСОБА_2
звільнено з посади першого заступника
начальника Охтирського МВ - начальника
кримінальної міліції. В цьому ж наказі
було посилання на наказ Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області № 438 від 07.08.2007 року,
яким позивач попередньо попереджався
про неповну посадову відповідність за
неналежну організацію роботи
підрозділів кримінальної міліції.

Наказом начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області по особовому складу
№ 70 від 30.05.2008 року ОСОБА_2 був
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з посади та залишений у розпорядженні
УМВС України.

Пунктом 6 наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області № 374 від 30.05.2008 року
скасовано допуск позивача до державної
таємниці за формою 2 та припинено
виплату надбавки за роботу в умовах
режимних обмежень у розмірі 15% від
посадового окладу у зв'язку із
звільненням з займаної посади і
переведенням у розпорядження УМВС.

Розглядаючи спір, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли
правильного висновку про те, що
звільнення з посади позивача є
незаконним з огляду на недотримання
відповідачем вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
Української РСР.

З такими висновками судів погоджується
і колегія суддів Вищого
адміністративного суду України.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки регулюється спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року №114,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV.

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України, який
визначає сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з посади.

Задовольняючи позовні вимоги, визнаючи
незаконними спірні накази, суди
попередніх інстанцій правильно
послалися на положення статті 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, якою передбачено, що
з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Порядок проведення
службового розслідування
встановлюється міністром внутрішніх
справ України.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що при притягненні
позивача до дисциплінарної
відповідальності цих обов'язкових
положень Дисциплінароного статуту не
було дотриманою, а тому стягнення,
застосовані не в порядку передбаченому
Дисциплінарним статутом, не можуть
вважаться законними.

Крім того, судами вірно зазначено, що
оскільки позивача неправомірно було
звільнено з займаної посади, то
положення пункту 6 наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області № 374 від 30.05.2008 року,
якими було скасовано допуск до
державної таємниці за формою 2 та
припинено виплату позивачу надбавки за
роботу в умовах режимних обмежень у
розмірі 15% від посадового окладу є
також неправомірним, а тому підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області залишити без
задоволення, а постанову Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 27 серпня 2008 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області про скасування наказів - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній