Справа № 809/311/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.
Справа № 809/311/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

представника позивача - Марунчака
М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: прокурора Галицького
району Івано-Франківської області в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області

до відповідача:
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "МІГС",

про стягнення заборгованості у
сумі 7 015, 63 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 прокурор Галицького району
Івано-Франківської області в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області (надалі -
позивач, УПФ України в Галицькому
районі) звернувся з адміністративним
позовом до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "МІГС" (надалі -
відповідач, Сільськогосподарське ТзОВ
"МІГС") про стягнення заборгованості у
сумі 7 015,63 грн. Позовні вимоги мотивував
тим, що відповідач у порушення Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, допустив заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"в"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", громадянам
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 за грудень 2013 року у загальній
сумі 7 015,63 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.
Просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Прокурор у судове засідання повторно
не з'явився з невідомих суду причин,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи прокурор був належним чином
повідомлений в обох випадках, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення (а.с.54, 65).

Представник відповідача у судове
засідання повторно не з'явився.
Кореспонденція, направлена
Сільськогосподарському ТзОВ "МІГС" за
адресою місцезнаходження, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
повернулася на адресу суду з відміткою
працівника поштового зв'язку "дане
підприємство закрите" (а.с.55, 66).

Відповідно до частини 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Згідно частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

З урахуванням наведеного, суд
приходить висновку, що відповідач
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи.

Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час та
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів (частина 4).

Враховуючи вищевикладене, а також
наявність у матеріалах справи
достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, суд вбачає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності прокурора та
представника відповідача.

Вислухавши представника позивача,
розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що
Сільськогосподарське ТзОВ "МІГС"
зареєстроване Галицькою районною
державною адміністрацією як юридична
особа (код ЄДРПОУ - 30814703), що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
відповідно до статті 14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" являється
страхувальником, який зареєстрований в
УПФ України в Галицькому районі як
платник страхових внесків (а.с.9-11).

Виключно Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначаються: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків; стягнення
заборгованості за цими внесками.

Згідно статті 1 вказаного Закону
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 статті 2 вказаного Закону
визначено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно абзацу 1 частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсій
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

У відповідності до вимог абзацу 6
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України врегульовано
Інструкцією, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за № 21-1, зареєстрованою у
Міністерстві юстиції України № 64/8663
від 16.01.2004 року, яка розроблена
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, частиною 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та розділом 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, встановлено
обов'язок підприємств відшкодовувати
витрати органу Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
особам, що здобули стаж, який дає право
на даний вид пенсії на цьому
підприємстві.

У судовому засіданні встановлено, що
громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працювали у
господарстві відповідача, де здобули
трудовий стаж, який зараховується до
стажу, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно пунктів "б" - "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Дана обставина підтверджується
відповідними записами у трудових
книжках вказаних громадян, а також
довідками Сільськогосподарського ТзОВ
"МІГС" про наявність пільгового
трудового стажу № 2 від 11.01.2009 року, № 3
від 20.10.2009 року, №51 від 23.10.2009 року, № 50
від 15.07.2010 року, № 8 від 27.05.2011 року та №№
38, 44 від 10.09.2012 року (а.с.13-15, 16, 19, 20, 23, 24,
27-29, 30, 34-38, 39, 42-43, 44, 45).

З матеріалів справи вбачається, що УПФ
України в Галицькому районі з
урахуванням вищевказаних довідок
згідно протоколів № 746 від 11.04.2009 року,
№ 7185 від 28.10.2009 року, № 7211 від 07.12.2009
року, № 4141 від 08.09.2010 року, № 7180 від
17.06.2011 року, № 7286 від 05.10.2012 року
призначено громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пенсію
на пільгових умовах у відповідності до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (а.с.12, 18, 22,
26, 33, 41).

Позивачем здійснено виплату та
доставку пільгових пенсій громадянам
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 за списком № 2 за грудень 2013
року у загальній сумі 7 015,63 грн. (а.с.8).

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що відповідач зобов'язаний
здійснювати відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах вказаним громадянам.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом десяти днів з
новопризначених (перерахованих
пенсій).

Судом з'ясовано, що УПФ України в
Галицькому районі 12.12.2013 року направило
Сільськогосподарському ТзОВ "МІГС"
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з грудня 2013
року. Згідно вказаного розрахунку
місячний розмір фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за списком № 2
з 01.12.2013 року становить 1 122,26 грн., 1 082,99
грн., 1 275,58 грн., 1 097,88 грн., 1 531,59 грн. та
905,33 грн. відповідно (а.с.8). Даний
розрахунок отримано уповноваженою
особою відповідача Маланчук С. 17.12.2013
року (зворотна сторона а.с.8).

Відповідно до абзацу 1 пункту 6.8
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, підприємства щомісячно до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Однак, відповідачем, визначений
Законом та даною Інструкцією обов'язок
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за списком № 2,
не виконано, наслідок чого станом на
25.12.2013 року виникла заборгованість по
сплаті вказаних виплат у загальній
сумі 7 015,63 грн.

Доказів сплати вищевказаної
заборгованості суду не представлено,
доводів позивача не спростовано.
Обставин, які б були підставою для
звільнення відповідача від сплати
вищевказаних коштів, судом не
встановлено.

За таких обставин, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "МІГС" (77164,
Івано-Франківська область, Галицький
район, село Комарів, ) у
користь управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій за
віком на пільгових умовах за грудень
місяць 2013 року за списком №2 в сумі 7 015
(сім тисяч п"ятнадцять) гривень 63
копійки.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 18.02.2014 року.