Справа № 21-468а13
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,суддів:Гусака
М.Б., Коротких О.А., Кривенди О.В.,
Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б.,
Терлецького О.О., Тітова Ю.Г.,
-розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_9
до управління Пенсійного фонду України
в Старобешівському районі Донецької
області (далі - управління ПФУ) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_9 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
незаконною відмову управління ПФУ у
призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
"в" частини першої статті 13 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
"Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон № 1788-XII) та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію за
віком на пільгових умовах, провести
нарахування і виплату заборгованості,
яка виникла з 26 вересня 2011 року.

Згідно із записами трудової книжки,
крім трудового стажу в інші періоди
часу, ОСОБА_9 у період з 2 березня 1984 року
по 27 серпня 1985 року працював у радгоспі
"Радянська Донеччина" аккумуляторником
3 розряду в механічному цеху з
обов'язками слюсаря-електрика
автотракторного електрообладнання, з 2
січня 1992 року по 2 січня 2003 року -
головою селянського господарства
"Нива" та був єдиним членом та
засновником цього господарства, де
одночасно фактично працював
трактористом-машиністом.

26 жовтня 2011 року ОСОБА_9 звернувся до
пенсійного органу із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
"в" частини першої статті 13 Закону №
1788-XII. Просив до пільгового стажу
роботи, передбаченого згаданою нормою
права, включити періоди роботи з 2
березня 1984 року по 27 серпня 1985 року та з
2 січня 1992 року по 2 січня 2003 року.

Комісія при Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Донецькій
області (далі - Комісія) рішенням від 30
грудня 2011 року № 81/9 зарахувала до
пільгового стажу позивача період його
роботи з 2 березня 1984 року по 27 серпня
1985 року у радгоспі "Радянська
Донеччина" на посаді аккумуляторника
та відмовила у зарахуванні до
пільгового стажу іншого періоду - з 2
січня 1992 року по 2 січня 2003 року в
зв'язку з відсутністю документів, які б
підтверджували роботу на посаді
тракториста-машиніста.

Управління ПФУ, враховуючи, зокрема,
зазначене рішення Комісії, рішенням
від 16 січня 2012 року № 2 відмовило
позивачу у призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах відповідно до
пункту "в" частини першої статті 13
Закону № 1788-XII, яким передбачено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі,
оскільки наданими документами
підтверджено, що загальний стаж
останнього складає 25 років 2 місяці 12
днів, пільговий стаж - лише 14 років 11
місяців 28 днів.

Старобешівський районний суд
Донецької області постановою від
20 червня 2012 року позов задовольнив.
Визнав протиправним рішення
управління ПФУ та зобов'язав останнє
призначити і нарахувати з 26 вересня 2011
року ОСОБА_9 пенсію за віком на
пільгових умовах.

Донецький апеляційний
адміністративний суд постановою від 28
березня 2013 року скасував постанову
суду першої інстанції та прийняв нову,
якою відмовив у задоволенні позову.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 3 жовтня 2013 року залишив без
змін постанову суду апеляційної
інстанції.

Ухвалюючи рішення, касаційний суд
виходив із того, що позивач не довів
належними доказами, а саме документами,
що у спірний період він працював
трактористом-машиністом, який
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції у
колгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, і має право на
пенсію за віком на пільгових умовах, як
це передбачено пунктом "в" частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII, а
працював головою селянського
господарства "Нива" відповідно до
запису в трудовій книжці.

При цьому суд касаційної інстанції
погодився з висновком апеляційного
суду, що при призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах, зокрема за
пунктом "в" частини першої статті 13
Закону № 1788-XII, підтвердження
спеціального трудового стажу,
відповідно до пункту 20 Порядку може
провадитись лише документально, а не
поясненнями свідків.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України ОСОБА_9,
посилаючись на неоднакове
застосування касаційним судом пунктів
17, 18 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 (далі - Порядок), просить скасувати
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 3 жовтня 2013 року.

На обґрунтування заяви додано ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 24 липня 2012 року, 23 січня, 3 липня, 2
жовтня 2013 року, у яких, на думку
заявника, цей суд, вирішуючи спір у
подібних правовідносинах, по-іншому,
ніж у справі, що розглядається,
застосував одні й ті самі норми
матеріального права. Так, касаційний
суд при вирішенні питання щодо
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах
трактористам-машиністам показання
свідків щодо характеру виконуваної
позивачами роботи прийняв як належний
та допустимий доказ.

Вищий адміністративний суд України,
допускаючи цю справу до провадження
Верховного Суду України, виходив із
того, що в доданих до заяви копіях
судових рішень по-іншому, ніж у справі,
що розглядається, застосовано пункти 17,
18 Порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України Верховний Суд
України переглядає судові рішення в
адміністративних справах з підстави
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У справі, що розглядається, висновки
суду касаційної інстанції ґрунтуються
на тому, що згідно з записами трудової
книжки позивач у спірний період
працював головою селянського
господарства "Нива", а доказів того, що у
цей період він працював
трактористом-машиністом, який
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, і має право на
пенсію за віком на пільгових умовах, як
то передбачено пунктом "в" частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII, не
надано.

Водночас у наданих для порівняння
ухвалах Вищого адміністративного суду
України висновки суду касаційної
інстанції ґрунтуються на тому, що сам
факт роботи на посаді
тракториста-машиніста підтверджено
записами в трудовій книжці, а
підтвердження трудового стажу в
порядку, визначеному пунктами 17, 18
Порядку, в тому числі показаннями
свідків, стосувались лише
підтвердження факту безпосередньої
зайнятості у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Отже, обставини, встановлені у справі,
що розглядається, не є подібними до
обставин, встановлених у справах, копії
рішень у яких додано до заяви, в зв'язку
з чим колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України доходить висновку, що
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не встановлено, тому у
задоволенні заяви ОСОБА_9 слід
відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_9 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
В.В. КривенкоСудді: М.Б.
Гусак О.А. Коротких О.В. Кривенда П.В.
Панталієнко О.Б. Прокопенко О.О.
Терлецький Ю.Г. Тітов