Справа № 814/3693/13-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К А Ї Н И

15 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3693/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2013р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання протиправною та скасування
вимоги №Ф-1480 від 27 травня 2013р. /а.с.35/

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.10.2013р.
позов задоволений.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати
та ухвалити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є фізичною особою-підприємцем,
знаходиться на обліку УПФУ, як платник
єдиного внеску. /а.с.7/

Відповідно до вимоги №Ф-1480 від 27
травня 2013р. за позивачем обліковується
недоїмка з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
серпня 2011 року по березень 2013 року у
сумі 7464,68грн.

Разом з тим, позивач є пенсіонером та
отримує пенсію на підставі Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», відповідно до
посвідчення від 29.02.2000 року серії
НОМЕР_1 позивач має право на пільги,
встановлені законодавством України
для сімей загиблих (померлих) ветеранів
війни.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», позивач також у 1996 році
отримала право на призначення пенсії
за віком після досягнення віку 55 років
та за наявності страхового стажу не
менше 15 років.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», передбачено, що
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця
між розміром пенсії, на який особа має
право відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», і розміром пенсії
із солідарної системи відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка визначається в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, фінансується за
рахунок коштів державного бюджету.

Стаття 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються, зокрема, платники
страхових внесків, їх права та
обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
для платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

З 06 серпня 2011 року набрав чинності
Закон України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 07.07.2011
року № 3609-VI, яким статтю 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» доповнено
частиною четвертою, відповідно до якої
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як правильно визначено судом першої
інстанції, системний аналіз норм
законодавства дає підстави вважати, що
звільнення від сплати єдиного внеску
не залежить від виду отримуваної
пенсії (за віком, по інвалідності, у
зв'язку з втратою годувальника),
визначальними факторами є досягнення
особою пенсійного віку і отримання нею
пенсії або соціальної допомоги.

Отже, оскільки позивач досягла
пенсійного віку і отримує пенсію, вона
є звільненою від сплати єдиного внеску,
починаючи з серпня 2011 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що
при вирішенні справи суд першої
інстанції вірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції в
порядку ст. 200 КАС України - залишенню
без змін.

Керуючись ст. 197,198,200,205,206 КАС України,
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: