Справа № 826/14199/13-а
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Ерде Банк" до Відділу
державної виконавчої служби
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області про
визнання протиправними дій,
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії, визнання протиправною та
скасування постанови ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Ерде
Банк», (далі - позивач), звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
відділу державної виконавчої служби
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області, (далі -
відповідач), про визнання
протиправними дій, бездіяльності,
зобов'язання вчинити дії, визнання
протиправною та скасування постанови.
З урахуванням поданої заяви про
зміну позовних вимог (доповнення
предмету позову), позивач просить суд:
1. Визнати протиправною та
скасувати Постанову Відділу Державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
10.10.2013 року (ВП №33063663).
2. Визнати протиправними дії
Відділу Державної виконавчої служби
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області по
пропозиції залишити за собою
нереалізоване майно за ціною
експертної оцінки, що становить - 700 260,00
3. Визнати протиправною
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області по не наданню
Публічному акціонерному товариству
«Ерде Банк» затвердженого та
скріпленого печаткою акту про
реалізацію предмета іпотеки.
4. Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області видати Публічному
акціонерному товариству «Ерде Банк»
затверджений та скріплений печаткою
акт про реалізацію предмета іпотеки за
ціною 525 195,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідачем протиправно винесено
постанову 10.10.2013 р. про повернення
виконавчого документу стягувачеві,
оскільки підстави для прийняття
оскаржуваної постанови відсутні, а
чинне законодавство не визначає права
державного виконавця пропонувати
іпотекодержателю залишити за собою
нереалізований предмет іпотеки за
початковою вартістю, без врахування
переоцінки такого майна.
Відповідач заперечень проти позову не
В судове засідання не прибув
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи
представник відповідача.
Необхідність у заслуховуванні
свідка чи експерта у справі відсутня,
так само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
В провадженні відділу державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області перебувала справа
щодо виконання виконавчого напису №165,
вчиненого 15.05.2012 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
Зазначеним виконавчим написом
запропоновано звернути стягнення на
нежиле приміщення - приміщення
майстерні, 1-Г загальною площею 1010,90м.кв.
та нежиле приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташовані
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м. Борислав, що
належать ТОВ «Бориславське
Судом встановлено, що зазначені нежилі
приміщення перебувають в іпотеці
згідно Іпотечного договору від 27.08.2010 р.
Постановою державного виконавця від
15.06.2012 р. відкрито виконавче
провадження ВП № 33063663 з примусового
виконання виконавчого напису
нотаріуса №165.
Актом опису і арешту майна від 26.06.2012 р.
описано нежилі приміщення - приміщення
механічної майстерні, 1-Г загальною
площею 1010,90 м.кв. та нежиле приміщення -
приміщення адміністративного корпусу,
2-В загальною площею 296,70м.кв.,
розташовані за адресою: вул. Братів
Лисиків, 1, Львівська область,
м.Борислав, що належать ТОВ
Постановою державного виконавця від
03.07.2012 р. призначено експерта, суб'єкта
оціночної діяльності для участі у
виконавчому провадженні.
Згідно Висновку про вартість об'єкта
оцінки, ринкова вартість нежилого
приміщення - приміщення майстерні, 1-Г
загальною площею 1010,90м.кв. та нежилого
приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташовані
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м. Борислав, без
врахування ПДВ може становити 700260,00грн.
ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція» листом від 13.02.2013 р. №034Б
повідомлено позивача, що прилюдні
торги з реалізації арештованого майна,
а саме: нежилого приміщення -
приміщення механічної майстерні, 1-Г
загальною площею 1010,90 м.кв. та нежилого
приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташовані
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м.Борислав, що
призначено на 04.03.2013 р.
Листом ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» від 04.03.2013 р. №034н
повідомлено відповідача, що торги з
реалізації вказаного нерухомого майна,
призначені на 04.03.2013 р. не відбулися у
зв'язку з відсутністю зареєстрованих
Актом уцінки нежилого приміщення -
приміщення механічної майстерні, 1-Г
загальною площею 1010,90м.кв. та нежилого
приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташованих
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м. Борислав від
22.04.2013 р. у відповідності до ст.62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем проведено уцінку
вище вказаного арештованого майна на 25%
від 700260,00грн., без ПДВ та визначено, що
вартість арештованого майна, нежилого
приміщення - приміщення механічної
майстерні, 1-Г загальною площею 1010,90м.кв.
та нежилого приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташованих
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м. Борислав,
становить - 525195,00грн., без ПДВ.
ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція» листом від 28.05.2013 №034Б2
повідомлено позивача та відповідача,
що прилюдні торги з реалізації
арештованого майна призначено на 14.06.2013
Листом ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» від 14.06.2013 №034д
повідомило відповідача, що торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, призначені на 14.06.2013 р. не
відбулися у зв'язку з відсутністю
Відповідачем листом від 01.07.2013 вих. №
09-21/2963 запропоновано позивачеві
залишити за собою нереалізоване майно,
а саме: нежиле приміщення - приміщення
механічної майстерні, 1-Г загальною
площею 1010,90м.кв. та нежиле приміщення -
приміщення адміністративного корпусу,
2-В загальною площею 296,70м.кв.,
розташовані за адресою: вул. Братів
Лисиків, 1, Львівська область,
м.Борислав, що належать ТОВ
Позивач листом від 26.07.2013 повідомив
відповідача про свою згоду залишити за
собою нереалізоване майно: нежиле
приміщення - приміщення механічної
майстерні, 1-Г загальною площею 1010,90
м.кв. та нежиле приміщення - приміщення
адміністративного корпусу, 2-В
загальною площею 296,70м.кв., розташовані
за адресою: вул. Братів Лисиків, 1,
Львівська область, м. Борислав за
вартістю, за якою воно було виставлено
на другі прилюдні торги. Зазначений
лист отримано відповідачем 12.08.2013, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
10.10.2013 р. відповідачем прийнято
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, оскільки
стягувач не погодився залишити за
особою майно боржника, не реалізоване
під час виконання виконавчого
Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно із ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено,
що вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Частиною 8 ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п.2 Розділу VI
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про іпотеку», законодавчі та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом,
застосовуються у частині, що не
суперечить цьому Закону.

Частиною 1 ст.41 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Статтею 49 Закону України «Про іпотеку»
передбачено права та обов'язки
іпотекодержателя у разі визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися.

Положеннями даної статті Закону
України «Про іпотеку» передбачено,
якщо перші прилюдні торги не відбулися,
то призначаються другі прилюдні торги.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше, ніж на 25
відсотків від початкової ціни продажу
предмета іпотеки на перших прилюдних
торгах. Якщо другі прилюдні торги не
відбулися, то протягом десяти днів з
дня оголошення іпотекодержатель має
право придбати предмет іпотеки за
початковою ціною продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
шляхом заліку своїх забезпечених вимог
в рахунок ціни майна. У цьому випадку
придбання предмета іпотеки
іпотекодержателем оформлюється
протоколом і актом про реалізацію
предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 47 Закону України «Про
іпотеку», державний виконавець не
може відмовити у видачі акта про
реалізацію предмета іпотеки, якщо така
реалізація здійснювалась відповідно
до вимог вказаного Закону.

Частиною 3 ст.21 Закону України «Про
заставу» передбачено, що якщо другий і
наступні аукціони (публічні торги)
оголошені такими, що не відбулися,
заставодержатель має право залишити
заставлене майно за собою за
початковою ціною, яка була
запропонована на останньому аукціоні
(публічних торгах).

Відповідно до вимог статті 61 Закону
України «Про виконавче провадження»,
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Відповідно до ч.9 ст.62 Закону України
«Про виконавче провадження», майно
передається стягувачу за ціною, що
дорівнює початковій вартості майна, за
якою воно передавалося на реалізацію.

Як вбачається з матеріалів справи,
розмір заборгованості перед позивачем
становить 652187,00грн., початкова ціна
продажу предмета іпотеки на прилюдних
торгах складала 700260,00грн., а відповідно
до Акту уцінки від 22.04.2013 р., вартість
вищевказаного нерухомого майна склала
525195,00 грн.

Згідно ч.1 ст.49 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що протягом десяти
днів з дня оголошення прилюдних торгів
такими, що не відбулися,
іпотекодержателі та інші кредитори
боржника відповідно до пріоритету їх
зареєстрованих вимог мають право
придбати предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок ціни майна.

Частиною 2 ст.47 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що протягом п'яти
робочих днів з дня надходження коштів
від реалізації предмета іпотеки
державний виконавець складає акт про
реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст.47 Закону України
«Про іпотеку», акт про реалізацію
предмета іпотеки підписується
державним виконавцем, затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби,
скріплюється печаткою цього органу та
не пізніше наступного дня надсилається
до організатора прилюдних торгів, яка
проводила прилюдні торги.

Частиною 1 ст.49 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваної постанови не дотримано
вище вказаних норм чинного
законодавства, відтак, оскаржувана
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 10.10.2013 р. ВП
№33063663 є протиправною та підлягає
скасуванню.

Статтею 51 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі, якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або, якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Щодо інших позовних вимог, суд вважає,
що в задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити, оскільки після
скасування постанови від 10.10.2013 р.
державний виконавець зобов'язаний
відповідно до вимог закону відновити
виконавче провадження і вчинити дії,
передбачені вище наведеними нормами
Закону України «Про іпотеку», Закону
України «Про заставу», Закону України
«Про виконавче провадження» і у суду
відсутні підстави вважати, що
державний виконавець ухилятиметься
від виконання вказаних вимог
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірність та обґрунтованість
Постанови відділу державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№33063663 від 10.10.2013 р.

За таких обставин, суд за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представника позивача, вважає заявлені
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
Постанову відділу державної
виконавчої служби Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№33063663 від 10.10.2013 р.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко