Справа № 805/1386/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.
Справа № 805/1386/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

09 год.45 хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Смагар
С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Донецьк

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Куйбишевському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заявлено позов до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи у зв'язку із ненаданням
відповідачем протягом року до
податкової інспекції податкових
декларацій та інших документів
фінансової звітності.

Позивач через канцелярію суду
надав письмову заяву, у якій просив
розглянути справу в письмовому
провадженні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, місце і час слухання
справи належним чином повідомлений, до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання". Частиною 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - КАС України)
передбачено, що у разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх поштової адреси
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються: юридичним особам та
фізичним особам - підприємцям - за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду даної справи
у письмовому провадженні на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Донецької міської ради,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1
статті 9 Закону України "Про систему
оподаткування" від 25 червня 1991 року №
1251-ХІІ (який діяв на час виникнення
спірних правовідносин), платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до
законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року
(який діяв на час виникнення спірних
правовідносин) визначено, що платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації. Пунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 наведеного закону
податкові декларації подаються за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб (прибуткового податку з громадян),
- до 1 квітня року, наступного за
звітним. Підпункт "в" пункту 19.1 статті 19
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" від 22 травня 2003 року №
889-ІV (який діяв на час виникнення
спірних правовідносин) передбачає
зобов'язання платників податку з
доходів фізичних осіб подавати
декларацію за встановленою формою у
визначені строки.

Пунктом 3 статті 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ (із
змінами та доповненнями) передбачено,
що державні податкові інспекції в
районах у містах контролюють
своєчасність подання платниками
податків бухгалтерських звітів і
балансів, податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів.

Відповідач не надає звітність до
податкового органу з 12 жовтня 2005 року,
що підтверджено матеріалами справи,
зокрема, актом, та відповідачем не
спростовано.

Таким чином, за період, протягом
якого фізична особа-підприємець не
звітувався перед відповідними
податковими органами, повинен
обчислюватися з дати, коли необхідна
звітність була надана в останній раз.

Згідно частини 2 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV
неподання фізичною особою протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності є
підставою для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 20.1.37
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право у випадках,
встановлених законом, звертатися до
суду щодо припинення юридичної особи
та підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця та/або про
визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Відповідно до пункту 67.2. статті 67
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо, зокрема,
припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців.

Враховуючи викладене, а також те,
що відповідач не спростував ненадання
податкових декларацій та документів
фінансової звітності до податкового
органу протягом року, вимоги позивача
про припинення підприємницької
діяльності відповідача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
КАС України у справах, в яких позивачем
є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку
діяльність Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1).

У день набрання постановою законної
сили направити копію постанови
державному реєстратору за місцем
реєстрації Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про судове
рішення.

Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті 20 лютого 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Смагар С.В.