Справа № 802/4596/13-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2014 р.
Справа № 802/4596/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Ємельянова Родіона Ігоровича

представника позивача:
Комара О.Г.

представника відповідача:
Мельниченка С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Охоронна фірма "Глад"

до: Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Охоронна фірма "Глад"
(далі - ТОВ "Охоронна фірма "Глад",
позивач) з адміністративним позовом до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Козятинська ОДПІ,
відповідач).

В прохальній частині позовної заяви
позивач просив:

визнати протиправними дії
Козятинської ОДПІ по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ "Охоронна фірма "Глад", за
наслідками якої було складено акт від
25.09.2013р. № 60/22/37663182;

визнати протиправним та скасувати
прийняте Козятинською ОДПІ податкове
повідомлення-рішення від 22.10.2013р. №
;

визнати протиправною та скасувати
прийняту Козятинською ОДПІ податкову
вимогу від 07.11.2013р. № 167-17.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
після отримання відповідей на запити,
начальником Козятинської ОДПІ видано
наказ від 10.09.2013р. № 149 про призначення
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Охоронна фірма "Глад", за
результатами якої складено акт від
25.09.2013р. № 60/22/37663182.

На підставі висновків акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22.10.2013р. №
, яким ТОВ "Охоронна фірма "Глад"
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість.
Наслідком прийняття вказаного рішення
стало винесення податкової вимоги від
07.11.2013р. № 167-17.

Однак, позивач вважає дії відповідача,
результатом яких стало складення акту
перевірки від 25.09.2013р. № 60/22/37663182,
протиправними, і, як наслідок, просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
22.10.2013р. № , прийняте на підставі
висновків вказаного акту.

Ухвалою суду від 22.01.2014р. задоволено
заяву представника позивача та
залишено без розгляду
адміністративний позов в частині
позовних вимог про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги від 07.11.2013р. № 167-17.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю та
просив суд задовольнити його,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві та додаткових
поясненнях.

Представник відповідача в судовому
засіданні не погодився із заявленими
позовними вимогами з підстав,
викладених у письмових запереченнях
27.11.2013р. № 3311/10-011, в яких зазначено, що
Козятинська ОДПІ вчиняла дії та
приймала оскаржуване податкове
повідомлення-рішення згідно із нормами
чинного законодавства, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому адміністративний позов
не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, оцінивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що позов є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, в період з 12.09.2013р.
по 18.09.2013р. старшим державним
ревізором-інспектором відділу
податкового аудиту Козятинської ОДПІ,
на підставі п.п. 75.1.2 п. 75 ст. 75, п. 78.1 ст. 78
ст. 79 Податкового кодексу України та
відповідно до наказу Козятинської ОДПІ
від 10.09.2013р. № 149, проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Охоронна фірма "Глад" з
питань достовірності нарахування
різниці між сумою податкового
зобов`язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість
при здійсненні господарських операцій
із ПП "Адвертайм столиця" за період з
01.02.2013р. по 28.02.2013р., та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс" за період з 01.03.2013р. по
31.05.2013р.

За результатами перевірки складено акт
від 25.09.2013р. № 60/22/37663182 (надалі - акт
перевірки) (т. 1 а.с. 9-32).

Згідно висновків даного акту,
перевіркою встановлено порушення п. 85.2
ст. 85, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1,
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, внаслідок чого ТОВ "Охоронна
фірма "Глад" занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
на суму 700600 грн., в тому числі:

за лютий 2013 року на суму 135100 грн.;

за березень 2013 року на суму 137000 грн.;

за квітень 2013 року на суму 208750 грн.;

за травень 2013 року на суму 219750 грн.

22 жовтня 2013 року, на підставі висновків
акту перевірки Козятинською ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення № (т. 1 а.с. 8),
яким ТОВ "Охоронна фірма "Глад"
збільшено суму грошового зобов`язання
з податку на додану вартість за
основним платежем на 700600 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями на
350300 грн.

Визначаючись щодо заявленого позову
суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Державна податкова інспекція є
органом державної влади і, відповідно,
її діяльність має відповідати вимогам
наведеної норми Конституції та
аналогічним вимогам ст.ст. 20 та 21 ПК
України. Право податкової інспекції на
проведення перевірки підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом. Так, відповідно
до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (планові або
позапланові, виїзні або невиїзні) в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Документальною перевіркою згідно із
п.п. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України
вважається перевірка, яка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), фінансової, статистичної
та іншої звітності, регістрів
податкового та бухгалтерського обліку,
ведення яких передбачено законом,
первинних документів, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку і пов'язані з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів, виконанням вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених ПК України.
Підстави та порядок проведення
органами державної податкової служби
документальних позапланових невиїзних
перевірок встановлені статтями 78-79 ПК
України.

Відповідно до ч. 79.1 ст. 79 ПУ України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Зокрема, підпунктом 78.1.4 пункту 78 статті
78 ПК України передбачено, що підставою
для здійснення документальної
позапланової виїзної перевірки є
виявлення недостовірності даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
березня 2013 року відповідачем
сформовано запит № 679/10/1500 (т. 1 а.с. 90), за
підписом заступника начальника
Козятинської ОДПІ, про надання
інформації та її документального
підтвердження та направлено його
позивачу.

Згідно даного запиту, Калинівське
відділення Козятинської ОДПІ, на
виконання завдання ОДПС області та
відповідно до п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, просило позивача
надати інформацію щодо отримання
інформаційно-консультативних послуг у
січні 2013 року від ПП "Фірма Агат" та у
лютому 2013 року від ПП "Адвертайм
столиця", а також надати завірені копії
підтверджуючих документів про
придбання вищезазначених послуг.

У відповіді на даний запит (вих. №
01/02-04/2013 від 02.04.2013р.) (т. 1 а.с. 92-93), позивач
зазначив, що у відповідача відсутнє
обгрунтування підстав витребування у
ТОВ "Охоронна фірма "Глад" інформації
зазначеної в запиті та її
документального підтвердження і
законності надсилання такого запиту.

16.08.2013 року відповідачем сформовано
запит № 1827/10/153 (т. 1 а.с. 94), за підписом
заступника начальника Козятинської
ОДПІ, про надання інформації та її
документального підтвердження та
направлено його позивачу.

Згідно даного запиту, Калинівське
відділення Козятинської ОДПІ, на
виконання завдання ОДПС області та
відповідно до п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, просило позивача
надати інформацію щодо отримання
інформаційно-консультативних послуг у
березні-червні 2013 року від ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс" та у лютому 2013 року від
ТОВ "Телеінформ-системс", а також надати
завірені копії підтверджуючих
документів про придбання
вищезазначених послуг.

У відповіді на даний запит (вих. № 12 від
04.09.2013р.) (т. 1 а.с. 96-97), позивач зазначив,
що у відповідача відсутнє
обгрунтування підстав витребування у
ТОВ "Охоронна фірма "Глад" інформації
зазначеної в запиті та її
документального підтвердження і
законності надсилання такого запиту.

22.08.2013 року відповідачем сформовано
запит № 1862/10/153 (т. 1 а.с. 98-99), за підписом
заступника начальника Козятинської
ОДПІ, про надання пояснень та їх
документального підтвердження та
направлено його позивачу.

Згідно даного запиту, Калинівське
відділення Козятинської ОДПІ за
результатами співставлення з іншими
документами, пов`язаними з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів (обов`язкових платежів)
інформації поданих податкових
декларацій з податку на додану
вартість, уточнюючих розрахунків
податкових зобов`язань з податку на
додану вартість у зв`язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за лютий-червень 2013 року по ТОВ
"Охоронна фірма "Глад", встановлено
вірогідне завищення податкового
кредиту з контрагентами ПП "Адвертайм
столиця" та ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс". В
зв`язку з зазначеним та керуючись ч. 3 п.
73.3 ст. 73 Податкового кодексу України,
відповідач просив позивача надати
пояснення щодо здійснення
господарських операцій постачання
товарів, послуг, повноти декларування
податкових зобов`язань/правомірності
формування податкового кредиту
платником ПДВ з вищезазначеними
контрагентами та їх документальне
підтвердження.

У відповіді на даний запит (вих. № 13 від
04.09.2013р.) (т. 1 а.с. 100-101), позивач зазначив,
що з фірмами ПП "Адвертайм столиця" та
ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс" товариство
співпрацювало у вказані в запиті
періоди часу. Взаємодія відбувалась
відповідно до вимог законодавства та
підтверджувалась належним чином
оформленими документами.

В подальшому, 10.09.2013 року начальником
Козятинської ОДПІ, відповідно до п.п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України, прийнято
наказ № 149 (т. 1 а.с. 33) про призначення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Охоронна фірма "Глад" з
питань достовірності нарахування
різниці між сумою податкового
зобов`язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість
при здійсненні господарських операцій
із ПП "Адвертайм столиця" за період з
01.02.2013р. по 28.02.2013р., та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс" за період з 01.03.2013р. по
31.05.2013р. тривалістю 5 робочих днів з 12
вересня 2013 року.

Даний наказ 12.09.2013 року направлено на
юридичну адресу ТОВ "Охоронна фірма
"Глад" (22400, Вінницька область, м.
Калинівка, вул. Островського, 68)
рекомендованим листом з повідомленням
та отриманий останнім 17.09.2013р. (т. 1 а.с.
126).

У відповідності до п. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України,
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Відтак, суд вважає, що посадові особи
відповідача правомірно розпочали
проведення документальної невиїзної
перевірки 12.09.2013р., оскільки з аналізу
норм п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України слідує, що таке право у них
виникло після надіслання позивачу
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення наказу про
її проведення.

Згідно з п.п. 20.1.6 ст. 20 ПК України органи
державної податкової служби мають
право отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, у порядку, визначеному цим
Кодексом, інформацію, довідки, копії
документів (засвідчені підписом
платника податків або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності) про фінансово-господарську
діяльність, отримувані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання
інформації надсилається платнику
податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин за наявності
хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Вирішальною обставиною для проведення
документальної позапланової перевірки
з вищенаведених підстав є виявлення
недостовірності даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, за умови, що таке
припущення податкового органу не буде
спростоване платником податку
письмовими поясненнями та їх
документальним підтвердженням на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби.

Навіть надання платником податків
пояснень та їх документального
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит автоматично не
позбавляє орган державної податкової
служби можливості призначити
документальну позапланову перевірку з
підстав, визначених п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
ПК України, у випадку, якщо
достовірність даних податкових
деклараціях, поданих платником
податків, такими поясненнями і
документами не підтверджується.

Аналізуючи норми податкового
законодавства, зокрема п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4
п. 78.1 ст. 78 ПК України, суд зазначає, що
для проведення контролюючим органом
позапланової документальної перевірки
достатньо наявності однієї з підстав,
визначених у вищезгаданих статтях.

Як встановлено під час судового
розгляду адміністративної справи, такі
підстави дійсно мали місце, а отже дії
відповідача щодо проведення перевірки,
та, як наслідок, складення за її
результатами акту перевірки від
25.09.2013р. № 60/22/37663182, є правомірними.

Визначаючись щодо оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, суд
виходив з наступного.

Так, як слідує з акту перевірки від
25.09.2013р. № 60/22/37663182, на підставі
висновків якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
22.10.2013р. № , посадовими особами
Козятинської ОДПІ встановлено, що під
час проведення перевірки ТОВ "Охоронна
фірма "Глад" не були надані всі
необхідні документи, що підтверджують
дані податкових декларацій
(розрахунків) по взаєморозрахунках із
ПП "Адвертайм столиця" та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс", зокрема, податкові
накладні (видаткові накладні (акти
виконаних робіт), розрахунки вартісних
та кількісних показників, договори,
розрахункові та інші документи, які
використовувались в бухгалтерському
та податковому обліку та пов`язані з
нарахуванням і сплатою податків та
зборів, контроль за дотриманням яких
покладено на органи державної
податкової служби.

Таким чином, перевіряючим зроблено
висновок, що на порушення п. 85.2 ст. 85, п.
44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України,
ТОВ "Охоронна фірма "Глад" завищено
обсяг операцій з придбання товарів
(робіт, послуг), що призвело до
завищення податкового кредиту на
загальну суму ПДВ 700600 грн., в тому числі:

за період з 01.02.2013р. по 28.02.2013р. при
здійсненні фінансово-господарських
операцій із ПП "Адвертайм столиця" на
суму ПДВ 135100 грн., в т.ч. за лютий 2013 року
- 135100 грн.;

за період з 01.03.2013р. по 31.05.2013р. при
здійсненні фінансово-господарських
операцій із ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс" на
суму ПДВ 565500 грн., в т.ч. за березень 2013
року - 137000 грн.; за квітень 2013 року - 208750
грн., за травень 2013 року - 219750 грн.

Суд погоджується з висновками,
викладеними в акті перевірки 25.09.2013р. №
60/22/37663182, та, відповідно, із прийнятим на
їх підставі податковим
повідомленням-рішенням від 22.10.2013р. №
з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий кредит - це сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно із
п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними. У разі, коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

В судовому засіданні суд досліджував
копію договору № 75-02/2013 від 01.02.2013 року
(т. 1 а.с. 36), укладеного між ПП "Адвертайм
столиця" та ТОВ "Охоронна фірма "Глад" .
Згідно з даним договором, ПП "Адвертайм
столиця", у подальшому іменований
"Виконавець", з однієї сторони та ТОВ
"Охоронна фірма "Глад", у подальшому
іменований "Замовник", з іншої сторони,
далі - "Сторони", уклали цей договір про
наступне.

Так, Виконавець зобов'язується
виконати для Замовника наступні
роботи:

- пошук об'єктів, які потребують
охоронних послуг;

- підвищення рівня підготовки
особового складу Замовника;

- здійснення методичного тестування
особового складу Замовника;

- інструктаж особового складу, який
заступає на об'єкти;

- перевірочні заходи (планові та
позапланові перевірки стану несення
служби на об'єктах).

Факт виконання робіт, як зазначено в
указаному договорі, підтверджується
актом виконаних робіт, який
оформлюється в кінці поточного місяця.

Документи, які Виконавець повинен
передати Замовнику: податкова
накладна, акт виконаних робіт.

Також відповідно до умов укладеного
договору Виконавець протягом звітного
місяця за узгодженим з Замовником
обсягом робіт та переліком об'єктів,
проводить обумовлені види робіт.
Вартість проведених Виконавцем робіт
обумовлюється Сторонами з залежності
від їх обсягу та умови виконання. Обсяг
робіт, який провів Виконавець,
погоджується і підтверджується
Сторонами щомісячно, відповідно до
актів виконаних робіт. Замовник
здійснює розрахунки за цим Договором в
безготівковому порядку.

Як доказ виконання умов зазначеного
договору позивач надав суду копії
податкової накладної від 31.01.2013 року №
28039, акта виконаних робіт № 28039 за лютий
2013 року від 28.02.2013 року (т. 1. а.с. 37-40).

Також, в судовому засіданні суд
досліджував копію договору № 31-03/2013 від
01.03.2013 року (т. 1 а.с. 49), укладеного між
ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс" та ТОВ
"Охоронна фірма "Глад". Згідно з даним
договором, ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс", у
подальшому іменований "Виконавець", з
однієї сторони та ТОВ "Охоронна фірма
"Глад", у подальшому іменований
"Замовник", з іншої сторони, далі -
"Сторони", уклали цей договір про
наступне.

Так, Виконавець зобов'язується
виконати для Замовника наступні
роботи:

- пошук об'єктів, які потребують
охоронних послуг;

- підвищення рівня підготовки
особового складу Замовника;

- здійснення методичного тестування
особового складу Замовника;

- інструктаж особового складу, який
заступає на об'єкти;

- перевірочні заходи (планові та
позапланові перевірки стану несення
служби на об'єктах).

Факт виконання робіт, як зазначено в
даному договорі, підтверджується актом
виконаних робіт, який оформлюється в
кінці поточного місяця.

Документи, які Виконавець повинен
передати Замовнику: податкова
накладна, акт виконаних робіт.

Також відповідно до умов укладеного
договору Виконавець протягом звітного
місяця за узгодженим з Замовником
обсягом робіт та переліком об'єктів,
проводить обумовлені види робіт.
Вартість проведених Виконавцем робіт
обумовлюється Сторонами з залежності
від їх обсягу та умови виконання. Обсяг
робіт, який провів Виконавець,
погоджується і підтверджується
Сторонами щомісячно, відповідно до
актів виконаних робіт. Замовник
здійснює розрахунки за цим Договором в
безготівковому порядку.

Як доказ виконання умов зазначеного
договору позивач надав суду копії
податкових накладних: від 31.03.2013 року №
31033, від 27.03.2013р. № 27031, від 30.04.2013р. № 30065,
від 28.04.2013р. № 28041, від 31.05.2013р. № 31075, від
28.05.2013р. № 28054; актів виконаних робіт: за
березень 2013 № 27031 від 27.03.2013р. та № 31033
від 31.03.2013р., за квітень 2013 року № 28041 від
28.04.2013р. та № 30065 від 30.04.2013р., за травень
2013 року № 28054 від 28.05.2013р. та № 31075 від
31.05.2013р. (т. 1 а.с. 41-65)

Вказані документи були предметом
дослідження податковим органом під час
проведення перевірки, відповідно до
яких, останній зробив висновок щодо
безпідставного формування ТОВ
"Охоронна фірма "Глад" податкового
кредиту в загальній сумі 700600 грн. у
лютому - травні 2013 року по
взаємовідносинам із контрагентами ПП
"Адвертайм столиця" та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс".

З цим висновком податкового органу суд
погоджується, враховуючи наступні
обставини.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Частина 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлює, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Стаття 9 вказаного закону передбачає,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Обов'язковими реквізитами первинних
документів є: назва документа (форми);
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 року за № 168/704), первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників (пункт 2.15 вищевказаного
Порядку).

Дослідивши надані позивачем документи,
суд дійшов висновку, що податкові
накладні не містять посилання на обсяг
наданих послуг та їх зміст. В актах
виконаних робіт вказуються лише назва
послуг та зміст, а обсяг виконаних
робіт відсутній, відсутні
обґрунтування вартості, відсутня
інформація щодо витрачання матеріалів,
часу, заробітної плати, прізвищ осіб,
які безпосередньо виконували роботи
(послуги), способу вчинення дій та інше.

Наведені документи також не дають
змоги ідентифікувати, в якому саме
сегменті ринку надавалися послуги, та
встановити компетентність ПП
"Адвертайм столиця" та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс" в такому сегменті ринку,
наявності фахівців зі спеціальними
знаннями та відповідною підготовкою,
наявності технічних можливостей,
оскільки в виписках з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 49, 50-51)
зазначено, що основним видом
економічної діяльності ПП "Адвертайм
столиця" та ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс" є
рекламні агентства та оброблення
даних, розміщення на веб-вузлах і
пов`язана з ними діяльність відповідно,
в той час, як основним видом
економічної діяльності позивача є
діяльність приватних охоронних служб.

При цьому, у договорах ПП "Адвертайм
столиця" та ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс"
виступають як виконавці робіт (послуг)
та в договорі не передбачено
можливості залучення до таких робіт
(послуг) інших осіб. Позивач не надав
документи, які б дали змогу чітко
відстежити, що є результатом
замовлених робіт (послуг). У зв'язку з
цим відсутнє підтвердження фактичного
надання послуг та їх зв'язок з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг), не доведено їх використання
підприємством у власній господарській
діяльності та відсутня підстава для
включення вартості таких послуг без
підтвердження відповідними,
складеними згідно з чинним
законодавством, первинними
документами до складу податкових
зобов'язань.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 20.07.10 № 1112/11/13-10 при оцінці доказів,
на які слід посилатись при ухваленні
рішень, наявність або відсутність
належним чином оформлених податкових
накладних вважається обов'язковою, але
не вичерпною умовою, оскільки предмет
доказування у даній категорії справ
становлять обставини, що підтверджують
або спростовують обґрунтованість
визначення податкових зобов'язань.
Козятинська ОДПІ, приймаючи податкові
повідомлення-рішення про скасування
яких заявлено позов, виходила із того,
що операції між позивачем і
контрагентами-постачальниками, що були
врегульовані відповідними договорами,
носили безтоварний характер.

В наданих позивачем доказах, на
підставі яких останній здійснював
бухгалтерський та податковий облік,
відсутні відомості які б дали
можливість ідентифікувати послуги
отримані позивачем, їх кількість та
зміст.

З огляду на це, акти виконаних робіт не
відповідає вимогам, що ставляться до
первинних документів та не можуть бути
використані для ведення податкового
обліку.

Суд також зазначає, що будь-які
документи мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними для цілей ведення
податкового обліку, навіть за
наявності всіх формальних реквізитів
таких документів, що передбачені
чинним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами ПК України.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати: рух
активів у процесі здійснення
господарської операції; установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції; установити
зв'язок між фактом придбання товарів
(послуг) з господарською діяльністю
платника податку.

Пунктом 9 ч.1 статті 139 ПК України
встановлено, що не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Серед суттєвих умов віднесення до
валових витрат, пов'язаних з виконанням
робіт (послуг), та, відповідно,
формування податкового кредиту, є
можливість за наявними первинними
документами встановити об'єм виконаних
послуг, їх калькуляцію та якісні
показники виконаних послуг для
необхідності їх ідентифікації та
визначення факту (способу) їх
використання у господарській
діяльності підприємства, а також
встановлення
відповідності/невідповідності
цифрових даних про обсяги наданих
послуг зазначеним у звітах даним
бухгалтерського обліку позивача.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, а також враховуватись
повнота складання всіх підтверджуючих
господарські операції документів.

Жодних допустимих доказів, які б
спростовували висновки податкового
органу з цього приводу, та будь-яких
інших первинних документів та
матеріалів, які б підтверджували факт
вчинення господарських відносин
позивача з ПП "Адвертайм столиця" та ТОВ
"Фірма "Сервіс-Транс", позивач суду не
надав.

Враховуючи відсутність у позивача
первинних бухгалтерських документів,
складених належним чином, які б
підтверджували господарські операції
позивача, суд приходить до висновку про
недотримання вимог щодо підтвердження
даних, визначених у податковій
звітності, Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну № 88.

В зв'язку з чим суд вважає, що позивач в
порушення норм п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6
ст. 198 ПК України безпідставно
сформував податковий кредит по
взаємовідносинам з ПП "Адвертайм
столиця" та ТОВ "Фірма "Сервіс-Транс" у
лютому-травні 2013 року.

З урахуванням наведених норм та
вищевказаних обставин справи, надані
позивачем лише податкові накладні та
акти виконаних робіт за лютий-травень
2013 року не можуть вважатися єдиними
документами (за відсутності інших
первинних документів), що
підтверджують факт вчинення
господарських відносин позивача з
"Адвертайм столиця" та ТОВ "Фірма
"Сервіс-Транс".

З огляду на все вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, оскільки
висновки, викладені в акті перевірки,
на підставі яких прийнято оскаржуване
податкове повідомлення - рішення,
знайшли своє підтвердження під час
судового розгляду справи.

При ухваленні рішення в даній
адміністративній справі суд також
керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 КАС України оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

В судовому засіданні встановлено, що
всі дії відповідача, пов'язані з
предметом даного позову, відповідають
критеріям щодо правомірності в
контексті статті 2 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази суб'єкта владних
повноважень на підтвердження
правомірності своїх дій і рішення та
докази, надані позивачем, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для визнання протиправними дій та
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
Козятинської ОДПІ від 22.10.2013р. № ,
а тому заявлений адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. Зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
документів на підтвердження
відповідних судових витрат, судові
витрати стягненню з позивача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Поліщук Ірина Миколаївна