Справа № 2а-12084/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/91066/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 18.08.2011
року по справі № 2а-12084/11 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Коломия Івано-Франківської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.08.2011 року звернувся до суду із
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломия Івано-Франківської області,
в якому просив визнати дії відповідача
незаконними та зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
з 01.01.2009 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, тобто за 2008 рік.

Позовні вимоги обґрунтовував нормами
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» та статей 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
08.08.2011 року, яка не оскаржувалась в
апеляційному порядку, позовні вимоги
за період до 04.02.2011 року відповідно до
ст. 100 КАС України залишено без розгляду
у зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду.

Постановою Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 18.08.2011
року в задоволення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити його позов.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої
п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, колегія
суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Оскільки позивач звернувся до суду
05.08.2011 року та не навів поважних причин
пропуску строку звернення до суду, суд
першої інстанції правильно залишив без
розгляду позовні вимоги за період до
04.02.2011 року.

Що стосується позовних вимог, що
заявлені позивачем в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивач будучи
пенсіонером, продовжував працювати та
звернувся до відповідача із заявою про
проведення перерахунку призначеної
йому пенсії.

Відповідачем такий перерахунок пенсії
був проведений із врахуванням наявного
у позивача страхового стажу та з
врахуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за 2007 рік.

Перерахунок пенсії регулюється
статтею 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28.12.2007 року
№ 107-VI, визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Чинна норма абзацу 3 частини 4 статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону.

Тобто правила частини 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01.07.2007 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01.07.2000 року.

Показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статі 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є незмінною величиною
при перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». З огляду на зазначене та
керуючись положеннями принципу
законності закріпленого в статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України приписи постанови Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року № 530 не
можуть застосовуватись до спірних
відносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії відсутні, так як він
застосовується виключно для
призначення пенсії.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч. 1 ст. 200 КАС України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись ст. ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 18.08.2011
року по справі № 2а-12084/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О. Яворський