Справа № 2а-12548/11
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2013-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 квітня 2013 року м. Київ
В/800/1855/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Білуги С.В.,

Малиніна В.В.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

Ситникова О.Ф.,

розглянувши заяву Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2012 року, постановленої за
результатами розгляду справи за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області (далі - ГУПФ) про перерахунок
пенсії,

встановила:

24 квітня 2013 року представник ГУПФ у
порядку статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) подав заяву про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 14 травня 2012 року у справі
№К/9991/31252/12 з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції положень статті частини
третьої статті 63 Закону України від 9
квітня 1992 pоку №2262-XII «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (далі - Закон №2262-XII).

В обґрунтування заяви зазначено, що
ухвалою судді, яка є предметом
оскарження, безпідставно відмовлено у
відкритті касаційного провадження,
хоча у скарзі обґрунтовано наводилась
правова позиція щодо використання
відносно даної категорій справ норм
діючого законодавства. В той же час
іншою ухвалою, зокрема від 28 березня 2013
року Вищий адміністративний суд у
подібних правовідносинах відкривав
касаційне провадження та розглядав
касаційні скарги по суті, що свідчить
про неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову в допуску справи до перегляду
Верховним Судом України з урахуванням
наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Доводи, викладені в заяві, не дають
підстав вважати, що судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Фактично заявником оскаржується
процесуальне рішення судді, а саме
ухвала про відмову у відкритті
касаційного провадження. В той же час,
на переконання ГУПФ, іншою ухвалою від
28.03.2013 року судом касаційної інстанції
відкрито касаційне провадження у
справі і здійснено її розгляд.

Зазначені процесуальні дії не свідчать
про неоднакове застосування норм
матеріального права.

Мотивом для звернення відповідача до
суду касаційної інстанції стало
неоднакове тлумачення частини третьої
статті 63 Закону №2262-XII. Проте з
матеріалів справи вбачається, що
предметом позову ОСОБА_4 був
перерахунок пенсії з 15 березня 2011 року
за останньою штатною посадою перед
звільненням відповідно до частини
третьої статті 43 Закону №2262-XII. А
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.03.2013 року, на яку
посилається відповідач як на підставу
для перегляду рішення Верховним Судом
України, перерахунок пенсії позивача
здійснено на підставі постанов
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року №1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» та від 13 лютого 2008 року №45 «Про
затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", та внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 р. №393».

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 235-240 КАС України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до перегляду
Верховним судом України справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
перерахунок пенсії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

С.В. Білуга

В.В. Малинін

Ю.Й. Рецебуринський

О.Ф. Ситников