Справа № 814/1521/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1521/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватного підприємства "МУАР" на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року по адміністративній справі за
позовом приватного підприємства "МУАР"
до Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Миколаївській
області, Державної казначейської
служби України, треті особи ОСОБА_4,
публічне акціонерне товариство "Банк
Фінанси та Кредит" про визнання дій
неправомірними, стягнення коштів у
сумі 44 245,00 гривень,

встановила:

Позивач ПП "МУАР" 03.04.2013 року звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Миколаївській
області, Державної казначейської
служби України, за участю третіх осіб
ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства "Банк Фінанси та Кредит", про
визнання дій Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції щодо арешту та реалізації
арештованого майна приватного
підприємства "МУАР" неправомірними,
стягнення з Державного бюджету на
користь приватного підприємства "МУАР"
завданих збитків у сумі 144 245, 00
гривень.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням
господарського суду Миколаївської
області від 09.04.2012 року у справі №
5016/300/2012 (6/11) за позовом приватного
підприємства "МУАР" до приватного
підприємця ОСОБА_4 та ПАТ "Банк "Фінанси
та Кредит" про виключення з Акту опису й
арешту майна серії АА №610117 від 26.04.2011
усе описане майно - взуття в кількості
406 пар загальною вартістю 285240,00 грн. та
зобов'язати Центральний відділ
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції повернути майно взуття в
кількості 406 пар, відповідно до Акту
опису й арешту майна серії АА №610117 від
26.04.2011 року, ПП "МУАР", зазначені позовні
вимоги було задоволено у повному
обсязі.

В зв'язку з чим позивач зробив висновок
про неправомірність дій Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції та просив суд задовольнити
позовні вимоги.

Відповідачі подали письмові
заперечення проти позову, в яких
просили суд відмовити ПП "МУАР" в
задоволенні адміністративного позову
з підстав, викладених в запереченнях
(арк. справи 58-60, 71-74, 138-140).

Справа була розглянута в порядку
письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року у задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП "МУАР", з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
щодо скасування оскаржуваної
постанови та прийняття нової про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
приватне підприємство "МУАР" та
приватний підприємець ОСОБА_4 уклали
договір консигнації від 10.10.2010 року № 1/4
(а.с. 32-35). Предметом договору від 10.10.2010
року № 4 був товар, а саме: взуття, що
підтверджується накладними, які
являються додатками до договору (а.с.
37-51).

Державним виконавцем Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції складено акт опису й арешту
майна від 26.04.2011 року серії АА № 610116 при
примусовому виконанні виконавчого
листа № ц-12-1549/10, виданого Центральним
районним судом м. Миколаєва (про
стягнення з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк Фінанси та Кредит" 898166, 62 гривень
заборгованості за договором кредиту)
(а.с. 11).

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 09.04.2013 року
по справі № 5016/300/2012 (6/11) позов
приватного підприємства "МУАР" до ПП
ОСОБА_4 було задоволено та виключено з
акту опису й арешту майна серії АА №
610117 від 26.04.2011 року усе описане
майно-взуття в кількості 406 пар
загальною вартістю 285 240, 00 гривень - та
зупинив продаж арештованого майна (а.с.
20-23).

На виконання рішення суду від 09.04.2013 по
справі № 5016/300/2012(6/11) представник
приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство
«Юстиція»" передав представнику
приватного підприємства "МУАР" взуття у
кількості 198 пар, що підтверджується
актом державного виконавця від 14.06.2012
року (а.с. 24-28).

Також судом встановлено, що 21.03.2011 року,
згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа №ц-12-1549/10
від 03.03.2011 року, виданого Центральним
районним судом міста Миколаєва про
стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та кредит" 898146 грн. 62 коп.
(вісімсот дев'яносто вісім тисяч сто
сорок шість грн. 62 коп.) заборгованість
за договором кредиту від 08 лютого 2008
року в солідарному порядку, копії якої
було направлено сторонам 21.03.2011 року за
вих. № 9820.

Згідно зворотнього повідомлення
боржником ОСОБА_4 копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
було отримано особисто 30.03.2011 року.

Після отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження
боржник не з'явився до відділу для дачі
пояснень щодо невиконання рішення
суду.

Таким чином на підставі ч. 1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження"
початок примусового виконання рішень:
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Таким чином 26.04.2011 року
державним виконавцем, на підставі ст. 57
Закону України "Про виконавче
провадження", державним виконавцем
було описане й арештоване майно
належне боржникові (згідно акту опису й
арешту майна серії АА №610116): взуття в
кількості 406 пар, яке знаходилось за
адресою боржника, а саме у приміщенні
квартири АДРЕСА_1, яке є предметом
іпотеки у ПАТ "Банк Фінанси та Кредит",
та передано на відповідальне
зберігання МФ ПП СП "Юстиція".

Разом з тим, боржник не скористався
своїм правом згідно ч. 5 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме: боржник має право запропонувати
ті види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Також встановлено, що боржник ОСОБА_4,
який був присутній при проведенні
опису зазначеного майна (взуття у
кількості 406 пар) та його вилученні, не
надав державному виконавцю жодного
доказу про те, що майно належить не йому
та в акті опису й арешту майна серії АА
№610116 від 26.04.2011 року не надав жодного
зауваження.

Також суд зазначає, що відповідно до
частини 2 статті 87 Закону України "Про
виконавче провадження", збитки, завдані
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Згідно статті 1173 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Для відшкодування шкоди необхідно
наявність причинного зв'язку між
протиправним рішенням, дією чи
бездіяльністю органу державної влада
та збитками, завданими юридичній чи
фізичній особі.

Письмові заперечення та усні пояснення
представника Центрального ВДВС ММУЮ в
Миколаївській області спростовують
позицію представника позивача щодо
неправомірності дій Центрального ВДВС
ММУЮ в Миколаївській області в процесі
здійснення виконавчого провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив,
що з актом опису та арешту майна був
ознайомлений, про відсутність права
власності на майно державного
виконавця не повідомляв, а також
повідомив, що при проведенні опису
майна була присутня директор ПП "МУАР"
Шуст Л.С.

Обґрунтування позивачем
неправомірності дій Центрального ВДВС
ММУЮ в Миколаївській області рішенням
Господарського суду Миколаївської
області від 09.04.2012 року по справі №
5016/300/2012(6/11) є безпідставним. Оскільки,
зазначеним рішенням суду виключено з
акту опису і арешту відповідне майно та
зупинено продаж арештованого майна.
Висновку щодо неправомірності дій
Центрального ВДВС ММУЮ в Миколаївській
області судове рішення не містить.

За змістом частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
відповідно до вимог статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 86 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ї
інстанції дійшов вірного висновку, що
дії Центрального ВДВС ММУЮ в
Миколаївській є правомірними та
відповідають вимога чинного
законодавства, а тому підстави для
відшкодування збитків відсутні.

У вступній частині постанови суд 1-ї
інстанції помилково зазначив суму
позову « 44245,00 гривень» замість
правильного « 144245,00 гривень».

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що постанова суду 1-ї інстанції
підлягає зміні із зазначенням вірної
суми позову.

За подання апеляційної скарги на
постанову суду 1-ї інстанції по справі
приватним підприємством "МУАР" не було
доплачено судовий збір (державне мито)
в сумі 139,02 гривень.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування вказаної
постанови колегія суддів не вбачає, а
доводи апеляційних скарг суттєвими не
являються та висновків суду 1-ї
інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198,
п. 1 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "МУАР" - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року по адміністративній справі за
позовом приватного підприємства "МУАР"
до Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Миколаївській
області, Державної казначейської
служби України, треті особи ОСОБА_4,
Публічне акціонерне товариство "Банк
Фінанси та Кредит" про визнання дій
неправомірними, стягнення коштів у
сумі 44 245,00 гривень - змінити.

Вказати у вступній частині постанови
суму позову « 144245,00 гривень» замість
помилково зазначеної « 44245,00 гривень».

Стягнути з приватного підприємства
"МУАР" 139,02 гривень судового збору до
Державного бюджету України за подання
апеляційної скарги.

В іншій частині зазначену постанову
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Ю.В. ЯковлевСуддя:
С.І. ЖукСуддя: Д.В. Запорожан