Справа № 826/877/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2014 року № 826/877/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Каракашьяна С.К.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом: фізичної особи - підприємця
до: Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва Головного
управління Міндоходів у м.Києві
про скасування рішень, визнання
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва Головного управління Міндоходів
у м.Києві, в якому просить суд :
визнати протиправними і
повідомлення-рішення ДПІ Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві за від
визнати надходження грошових
коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1
НОМЕР_6 в ПАТ Райфайзенбанк Аваль у м.
Києві, МФО 380805, за період з червня 2012р.
по грудень 2012р., на загальну суму 6746250,32
грн., як надходження роялті від
використання знака для товарів і
послуг «АЛЬФА ТАКСІ», та зобов'язати
ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві при визначенні
суми доходу ФОП ОСОБА_1 за 2012 рік, не
враховувати зазначену суму грошових
коштів як дохід від здійснення
підприємницької діяльності;
визнати протиправними і
скасувати рішення ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
22.11.2013р. за № 248/26-52-17-03-45 про анулювання
свідоцтва платника єдиного податку II
групи ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_5), та зобов'язати ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві внести ФОП ОСОБА_1 до Реєстру
платників єдиного податку, як платника
єдиного податку II групи;
визнати неузгодженими до дня
набрання судовим рішенням законної
сили, податкові вимоги на загальну суму
1653715,46 грн., в тому числі на суму 696914,04
грн. за податком з доходів фізичних
осіб (код платежу 11010500) (за основним
платежем на суму 557395,23 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму 139518,81 грн.), на суму
737251,25 грн. за податком на додану
вартість (код платежу 14010100) (за основним
платежем на суму 589801,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму 147450,25 грн.), на суму
219550,17 грн. за єдиним податком з фізичних
осіб (код платежу 18050400) (за основним
платежем на суму 219550,17 грн.);
визнати протиправними дії ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві у період з 12.08.2013р. по 15.08.2013р., з
18.09.2013р. по 18.09.2013р. щодо проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_5) з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 14.06.2012р. по 31.12.2012р., а також
підчас винесення податкової вимоги від
12.11.2013р. за № 1964-17 та рішення про опис
майна у податкову заставу від 12.11.2013р. №
Позовні вимоги мотивовані тим, що:
- позивач стверджує, що він не був
зобов'язаний включати до складу
доходів від підприємницької
діяльності суми роялті, відповідно до
приписів підпункту 164.2.4 пункту 164. 2
статті 164 Податкового кодексу України;
- позивач стверджує, що він діяв у
відповідності до наданої йому
податкової консультації;
- позивач посилається на те, що
перевірку проведено з порушенням
встановленого порядку, без дослідження
документів, без наявності підстав, що
встановлено судом;
- позивач посилається на
порушення відповідачем вимог
підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України, зокрема
на передчасність прийняття
оскаржуваних рішень;
- позивач посилається на
відсутність підстав для скасування
свідоцтва платника єдиного податку, як
у зв'язку з невірним обрахуванням
відповідачем сум доходу позивача, так і
з невірним обрахуванням строку для
В судовому засіданні 10.02.2014р.
судом було постановлено ухвалу про
залишення без розгляду позовної заяви
в частині позовної вимоги про визнання
протиправними дій ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві у період
з 12.08.2013р. по 15.08.2013р., з 18.09.2013р. по 18.09.2013р.
щодо проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки
підприємницької діяльності та під час
винесення податкової вимоги від
12.11.2013р. за № 1964-17 та рішення про опис
майна у податкову заставу від 12.11.2013р. №
При цьому, суд виходив з того, що
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
розглянуто цю вимогу, станом на дату
розгляду справи постанова законної
Представник відповідача в судове
засідання 10.02.14 не з'явився, у зв'язку з
чим справу розглянуто в порядку
письмового провадження.
Відповідачем у наданому після
судового засідання через канцелярію
суду запереченні позовні вимоги
заперечуються з огляду на
правомірність прийнятих рішень. Також
відповідачем заявлено клопотання про
зупинення провадження у справі до
набрання законної сили постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28.01.2014р. у справі №
З огляду на те, що заявлене
клопотання не містило жодного
обґрунтування зв'язку між даною
неможливості розгляду даної справи,
судом дане клопотання не задоволено.
представниками позивача та
відповідача документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Начальником Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві 30.07.13р. винесено Наказ № 243 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, на
підставі пп. 78.1.1 та пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України.
На підставі постанови слідчого відділу
фінансових розслідувань про
призначення позапланової перевірки
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 5
серпня 2013року відповідачем було
проведено перевірку позивача.
На підставі Постанови Слідчого
відділу фінансових розслідувань ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 14 серпня 2013року та керуючись
вимогами ст. 110 Кримінально
процесуального кодексу України ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві видано Наказ №314 від « 15» серпня
2013року «Про зупинення документальної
позапланової невиїзної перевірки».
Постановою слідчого відділу
фінансових розслідувань ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві 12 вересня 2013року відновлено
проведення перевірки.
На підставі вказаних постанов
працівниками податкового органу
проведено позапланову перевірку
позивача, за результатами якої
складено акт від 23.09.13р. за №
5/26-52-17-01/НОМЕР_5 про проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_5) з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 14.06.2012 року по 31.12.2012 року (далі -
На підставі висновків акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 23.09.2013р. №5/26-52-17-01/НОМЕР_5,
ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві були винесені
повідомлення-рішення про сплату
податкових зобов'язань по податках та
• податкове повідомлення-рішення
суму ПДВ 737251,25 грн, в т.ч.: основний
платіж - 589801,00 грн, штрафна санкція -
податкове повідомлення-рішення
ПДФО 696914,04 грн, в т.ч.: основний платіж -
557395,23 грн, штрафна санкція -139518,81 грн;
• податкове повідомлення-рішення
єдиного податку 274437,71 грн, в т.ч.:
основний платіж - 219550,17 грн, штрафна
Рішенням Головного управління
Міндоходів у м.Києві від 23.09.2013р.
вищезазначене податкове
повідомлення-рішення від 25.10.2013р. за
№ скасовано в частині
донарахування штрафної (фінансової)
санкції.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки 4 грудня 2013 року та рішення
про результати розгляду скарги
позивача відповідачем було прийнято
податкове повідомлення - рішення
№, яким було визначено позивачу
податкове зобов'язання зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб в сумі
219550,17грн.

Також, на підставі вищезазначеного
акту перевірки відповідачем було 22
листопада 2013 року прийнято рішення №
248/26-52-17-03-45 про анулювання свідоцтва
платника єдиного податку II групи ФОП
ОСОБА_1, яким, у зв'язку з перевищенням
протягом податкового періоду обсягу
доходу, який дає право на застосування
спрощеної системи оподаткування в
наступному звітному періоді,
відповідно до абзацу шостого п. 299.15
статті 299 Податкового кодексу України,
було анульовано свідоцтво платника
єдиного податку 449817 серії «А» з
початком дії 12.06.2012р.

Прийняття зазначених рішень
мотивовано висновками про порушення
позивачем:

п. 177.10 ст. 177, п.п.296.1.1 п.296.1 ст.296 гл. 1
p.XIV Податкового кодексу України, п.1
«Порядку ведення Книги обліку доходів
платників єдиного податку першої і
другої груп та платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану
вартість», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
15.12.2011р. за №1637, п.1 «Порядку ведення
Книги обліку доходів і витрат, які
ведуть фізичні особи - підприємці, крім
осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність», затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 24.12.2010р. за №1025, яке
полягало у тому, що до перевірки не було
надано книги обліку доходів

п.291.4. ст. 291 гл. 1 p.XIV Податкового
кодексу України, яке полягало у
перевищенні з період з 14.06.2012р. по
30.09.2012р. граничних обсягів доходу,
визначених для платників єдиного
податку III групи - доходу в сумі 3463667,78
грн.;

вимог п.п.293.3.1 п.293.3, п.293.4 ст.293, ч.З.
п.293.8. ст. 293, п.295.3., п.295.7. ст. 295, ч.1.
п.п.298.2.3. п.298.2 ст. 298 гл. 1 p.XIV Податкового
кодексу України, яке полягало в тому, що
позивачем не було визначено та не
сплачено до бюджету єдиного податку в
розмірі 5% з доходу 3000000 грн. в період з
14.06.2012р. по 30.09.2012р., а також не
застосовано до суми перевищення доходу
понад 3000000 грн. ставки єдиного податку у
розмірі 15% та не подано заяви про
перехід на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності з
01.10.2012р., в результаті чого донараховано
до сплати в бюджет єдиного податку в
загальній сумі 219550,17 грн.;

вимог п.п. 49.18.5 п.49.18 ст.49, п.п. 164.2.6
п.164.2 статті 164, п.177.2, п.177.5 статті 177, п 292.1
ст.292 Податкового кодексу України, яке
полягало в тому, що позивачем не було
перераховано до бюджету податку з
доходів фізичних осіб в сумі 557395,23 грн.
та не подано декларації про майновий
стан і доходи;

вимог п.181.1 ст.181., п.183.2, п.183.4 ст.183,
ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України, яке
полягало в тому, що позивач не подав
заяву щодо реєстрації його платником
податку на додану вартість, та не
сплатив в бюджет за період податку на
додану вартість на загальну суму 589801,00
грн.

Як вбачається з наданої
відповідачем постанови від 5 серпня 2013
року, на підставі якої було проведено
перевірку, слідчим відділом фінансових
розслідувань ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів міста Києва проводиться
досудове слідство у кримінальному
провадженні №0000098 за фактом
умисного ухилення від сплати податків
ФОП - ОСОБА_1 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212
КК України

Підставою проведення перевірки
актом визначено п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України та
постанову слідчого СВ ДПІ у
Дарницькому районі м.Києва від 18.03.2013р.

З вищезазначеної фабули
кримінальної справи суд доходить
висновку, що в даному кримінальному
провадженні розслідується кримінальне
правопорушення стосовно позивача. При
цьому, суд враховує те, що у
вищезазначеній постанові прямо
визначено позивача та посилання на
статтю 212 Кримінального кодексу
України.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78. 1
статті 78 Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється у зв'язку з отриманням
судового рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Згідно з пунктом 86.9 статті 86
вищезазначеного Кодексу, у разі якщо
грошове зобов'язання розраховується
органом державної податкової служби за
результатами перевірки, проведеної з
обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким податковим органом
протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
податковим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками органу державної
податкової служби передаються органу,
що призначив перевірку.

Жодних доказів існування
обвинувального вироку чи ухвали про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами в межах
кримінального провадження №0000098
відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд
доходить висновків, що оскаржувані
рішення відповідачем прийняті
передчасно, без дотримання вимог п. 86.9
Податкового кодексу України.

Як вбачається з наданих
відповідачем матеріалів, порушення,
встановлені відповідачем, полягали у
наступному.

Згідно з Свідоцтвом на знак для
товарів і послуг №136864 від 25.03 Позивачем
зареєстроване виключне право на знак
для товарів і послуг «АЛЬФА 1
(торгівельну марку), яким
забезпечується охорону його прав
інтелектуальної власності цей знак в
класі для товарі та послуг 39
«Автомобільне перевезення; послуги»
Міжнародної класифікації товарів та
послуг (МКТП), яке діє до 31.03.2020р.

Між позивачем та ТОВ «АЙ ТІ
ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАИТІ» було укладено
договір про прийом платежів для
подальшого переказу та падання послуг
у сфері інформатизації від 15.06.2012р. за
№15/06/12-1Ф, яким позивач (Отримувач)
доручив, а ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» (Фінансова
установа) прийняла на себе зобов'язання
організовувати та здійснювати переказ
коштів, внесених платниками до
Фінансової установи на користь
Отримувача.

В процесі перевірки відповідачем
було встановлено, що згідно з
банківськими виписками по поточному
рахунку позивача НОМЕР_6 в ПАТ
Райфайзенбанк Аваль у м. Києві, МФО 380805
за період з 14.06.2012р. по 31.12.2012р. надійшло
грошових коштів від ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС»
на загальну суму 6572650,32 грн., зокрема, в
червні - 221158,06 грн., в липні -1089622,67 грн., в
серпні - 875613,22 грн., в вересні - 1103673,83
грн., в жовтні -1072390,46 грн., в листопаді -
1168397,38 грн., та грудні - 1041794,70 грн.

Матеріалами справи, зокрема,
банківськими виписками та договорами
підтверджується обставина отримання
позивачем коштів в якості роялті від
використання знака для товарів і
послуг «АЛЬФА ТАКСІ». Доказів іншого
призначення платежу та наявності інших
підстав для отримання коштів
відповідачем суду не надано, в процесі
розгляду справи не встановлено.

Як передбачено у пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК,
податкова консультація - допомога
контролюючого органу конкретному
платнику податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону або нормативно-правового
акта з питань адміністрування податків
чи зборів, контроль за справлянням яких
покладено на такий контролюючий орган.

Згідно із ст. 52 ПК, податкові
консультації з питань практичного
застосува ння окремих норм податкового
законодавства надаються безоплатно
контролюючими орга нами за зверненням
платників податків (п. 52.1), вони мають
індивідуальний характер і можуть
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію (п. 52.2).

Пунктом 53.3 ст. 53 ПК визначено, що
платник податків може оскаржити до
суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій формі, яка, на думку такого
платника податків, суперечить нормам
або змісту відповідного податку чи
збору.

Дана норма визначає статус податкової
консультації органу державної
податкової служби - правовий акт
індивідуальної дії; вказує на можливі
підстави її оскарження - невід
повідність, на думку платника податків,
нормам або змісту відповідного податку
(збору). Зі змісту вказаного положення
випливає, що предметом судового
контролю також буде перевірка
відповідності податкової кон
сультації нормам або змісту
відповідного податку (збору).

Згідно з пунктом 53.1 Податкового
кодексу України, не може бути
притягнуто до відповідальності
платника податків, який діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Матеріали справи містять запит
позивача від 07.05.2013р. начальнику ДПІ у
Деснянському районі ДПС. Даним запитом
позивачем поставлено питання :

«Фізична особа (резидент та СПД,
перебуває на ІІ групі платника єдиного
податку ) володіє правом
інтелектуальної власності на торгову
марку (зареєстровану згідно норм
чинного законодавства) і передає право
користування іншій фізичній особі -
резиденту. Чи є платежі, що сплачують
фізичною особою роялті? Яку суму
єдиного податку потрібно заплатити при
отримані роялті? Як відобразити в
звітності СПД отримані платежі, що
сплачують фізичною особою роялті?»

Даний текст запиту дозволяє дійти
висновку про те, що позивач звернувся з
питання повністю відобразивши дійсний
стан розрахунків, прав та стану
платника, зазначений в акті перевірки.

Також матеріали справи містять
копію листа відповідача «Про надання
роз'яснення» від 05.06.2013р. №10/06/06-072. Даним
листом зазначено: « …Отже, якщо
фізична особа володіє правом
інтелектуальної власності на
торговельну марку, яке засвідчується
свідоцтвом у встановленому
законодавством порядку, та реалізує
своє право інтелектуальної власності
на такий об'єкт шляхом надання
резиденту України права на
використання торгової марки і при
цьому, ліцензійним договором не
передбачено умови, які б надавали право
резиденту - користувачу продавати,
передавати або відчужувати зазначений
об'єкт, то платежі за таким договором
відповідають поняттю «роялті»,
визначеному пп. 14.1.225 п. 14.1 ст. 14 ПКУ та
підлягають оподаткуванню за ставками
передбаченими для оподаткування
доходів фізичних осіб (не фізичних
осіб-підприємців). Поряд з цим
зазначимо, що відповідно до норм п. 292.1
ст. 292 ПКУ, для фізичної особи -
підприємця платника єдиного податку
доходом є дохід, отриманий протягом
податкового (звітного) періоду в
грошовій формі (готівковій та/або
безготівковій); матеріальній або
нематеріальній формі, визначеній
пунктом 292.3 цієї статті. При цьому, до
доходу не включаються отримані такою
фізичною особою пасивні доходи у
вигляді процентів, дивідендів, роялті,
страхові виплати і відшкодування, а
також доходи, отримані від продажу
рухомого та нерухомого майна, яке
належить на праві власності фізичній
особі та використовується в її
господарській діяльності.»

Ідентичну відповідь від 20.06.2013р.
розміщено на веб - сайті Міністерства
доходів і зборів України за адресою
http://kyiv.minrd.gov.ua/media-ark/local-news/100866.html

Отже, є протиправним притягнення
позивача до відповідальності, оскільки
позивач діяв у відповідності до
наданих йому роз'яснень. При цьому акт
перевірки позивача містить пряме
посилання на те, що позивач був
зобов'язаний включити суму до складу
доходу платника єдиного податку, з
застосуванням до цього відповідних
наслідків, у вигляді переходу на іншу
систему оподаткування та реєстрацію в
якості платника податку на додану
вартість.

Розглядаючи вимоги про визнання
надходження грошових коштів як
надходження роялті від використання
знака для товарів і послуг та
зобов'язання відповідача не
враховувати її суд доходить висновків,
що такого засобу захисту порушеного
права нормами чинного законодавства не
передбачено, у зв'язку з чим позов в цій
частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимог визнати неузгодженими
до дня набрання судовим рішенням
законної сили податкові вимоги, суд
доходить висновків, що такі вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
питання узгодження вимог (зокрема їх
відкликання) вирішується на підставі
результатів оскарження рішень про
донарахування податку, відносно якого
такі вимоги винесені.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва Головного управління Міндоходів
у м.Києві від 25.10.2013р. № № , №
, від 04.12.2013р. № .

3. Визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів у м.Києві від 22.11.2013р. за №
248/26-52-17-03-45 про анулювання свідоцтва
платника єдиного податку II групи ФОП
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_5),
4. Зобов'язати ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві внести ФОП
ОСОБА_1 до Реєстру платників єдиного
податку, як платника єдиного податку II
групи.

5. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

. Судові витрати в сумі 4872 грн.
присудити на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва Головного
управління Міндоходів у м.Києві.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян