Справа № 819/76/14-а
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/76/14-a

12 лютого 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді
Мартиць О.І.

секретарі судового засідання
Мельник Н.М.

за участю представників позивача
державного підприємства
"Тернопільський науково - виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" Скуби М.Р., довіреність
від 02.01.2014 року № 3,

Ільчук Т.В., довіреність від 03.02.2014 року
№ 5

представника відповідача Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області Стефанів І.І., довіреність від
08.01.2014 року № 1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою державного підприємства
"Тернопільський науково - виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області
про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Тернопільський
науково - виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" звернувся до суду з
позовною заявою до Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області в якому просить визнати
неправомірними дії відповідачів при
складанні акту №08-22/134 від 27.11.2013 року та
неприйнятті обґрунтованих та
правомірних заперечень та скасувати
вимогу Державної фінансової інспекції
в Тернопільській області в частині
відшкодування виплат Спілці "Рада з
технічного регулювання" та стягнення
виплачених сум ОСОБА_4 за час
вимушеного прогулу.

Представники позивача державного
підприємства "Тернопільський науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології та сертифікації" в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю з мотивів, викладених у
позовній заяві і в доповненнях до
позовної заяви. Просять позов
задовольнити.

Представник відповідача Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області проти задоволення позову
заперечив, свою позицію виклав у
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи. В задоволенні
позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступні
обставини.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" визначено, зокрема, що
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (підконтрольні
установи), за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування (ч.2 ст. 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні").

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово - господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області проведено
планову ревізію фінансово -
господарської діяльності державного
підприємства "Тернопільський науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології та сертифікації" за період з
01.08.2010 року по 30.09.2013 року за
результатами якої складено акт від
27.11.2013 року № 08-22/134.

Проведеною перевіркою стану
дотримання фінансових планів
встановлено, що у фінансовому плані
підприємства на 2010 рік було
заплановано перерахування внесків у
спілку "Рада з технічного регулювання"
в сумі 110000,00 грн., виходячи з фінансової
звітності за результатами роботи у
попередньому році, а фактично у 2010 році
до спілки "Рада з технічного
регулювання" перераховано 160000,00 грн., в
тому числі 5000,00 грн. цільового внеску
для організації Міждержавної ради зі
стандартизації, метрології та
сертифікації.

Станом на 01.10.2010 року перераховано до
спілки "Рада з технічного регулювання"
114686,65 грн. внесків, разом з тим, колишнім
директором підприємства ОСОБА_5
укладено додаткову угоду № 6 від 18.10.2010
року про внесення змін до Угоди № 8 від
15.06.2005 року, якою визначено розмір
щомісячного членського внеску
підприємства на період серпень-грудень
2010 року - 2 % від суми чистого
середньомісячного доходу.

При цьому, внесеними змінами до
фінансового плану 19.10.2010 року не
збільшено витрат підприємства на
внески до спілки "Рада з технічного
регулювання".

Таким чином, перерахування позивачем у
2010 році внесків у спілку "Рада з
технічного регулювання" в сумі 160000,00
грн., або на 50000,00 грн. більше від
запланованого по фінансовому плану є
порушенням вимог ч. ч.2,5,9 ст.75
Господарського кодексу України.
Внаслідок допущеного порушення
підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) у загальній сумі 50000,00
грн.

По бухгалтерському обліку
підприємства операції по наданню
благодійної допомоги в загальній сумі
160000,00 грн. відображені по кредиту 631.1
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками" та дебету 949.1 "Інші
витрати операційної діяльності".

Внаслідок допущених порушень у звіті
форми № 2 "Звіт про фінансові
результати" за 2010 рік завищено інші
операційні витрати (код рядку 090) на
суму 50000,00 грн.

Ревізією також встановлено, що
відповідно до наказу від 19.09.2011 року
№117-к, звільнено з роботи головного
інженера підприємства ОСОБА_4 у зв'язку
з скороченням штату працівників на
підставі п.1 ст.40 КЗпП, а на виконання
рішення суду наказом від 18.01.2013 року №
2-к ОСОБА_4 поновлено на роботі та
нараховано йому компенсації за час
вимушеного прогулу в сумі 66306,24 грн. та
внесків на суму 5576,35 грн.

По бухгалтерському обліку
підприємства витрати по виплаті
компенсації за час вимушеного прогулу
в сумі 71887,59 грн. відображені за дебетом
рахунку 949.1 "Інші витрати операційної
діяльності" та кредитом рах. 661.1
"Розрахунки за заробітною платою" на
суму нарахованої компенсації - 66306,21
грн. та дебетом рах. 949.1 "Інші витрати
операційної діяльності" та кредитом
рах. 651.7 "Розрахунки із
загальнообов'язкового соціального
страхування" на суму нарахувань - 5576,35
грн.

В порушення вимог п.8 ст.134, ст.237 КЗпП
будь-яких заходів до винних осіб для
відшкодування підприємству завданих
збитків в сумі 71887,59 грн., пов'язаних з
виплатою компенсації за час вимушеного
прогулу, що спричинено порушенням при
звільненні ОСОБА_4 не вживалося.

Виплата компенсації за вимушений
прогул призвела до проведення витрат
непередбачених фінансовим планом в
сумі 71887,59 грн., що є порушенням ч. ч.2,5,9
ст.75 Господарського кодексу України та
збитків підприємству на відповідну
суму.

09.12.2013 позивачем надано відповідачу
заперечення до акту ревізії від 27.11.2013
року за № 051/1905, в яких вказано, що 15.06.2005
року між підприємством та спілкою "Рада
з технічного регулювання" підписано
безстрокову угоду № 8 "Про участь в
Спілці "Рада з технічного регулювання",
розмір визначався у відсотковому
співвідношенні від чистого доходу за
результатами фінансової звітності
протокольно та укладенням додаткових
угод.Показники щодо членських внесків
у спілку "Рада з технічного
регулювання" у фінансовому плані
підприємства визначаються у
відсотковому відношенні до планового
показника чистого доходу поточного
року, коли фактична сума ще невідома. У
2010 році фінансовим планом передбачено
одержання чистого доходу в сумі 5551000,00
грн., а фактично одержано 8113000,00 грн.,
тобто перевиконання склало 2562000,00 грн.
Перевиконання дохідної частини
фінансового плану дозволило здійснити
перевищення запланованих інших
операційних витрат, в тому числі
здійснити виплату членських внесків у
спілку "Рада з технічного регулювання"
в розмірі 50000,00 грн.

Щодо виплати компенсації за вимушений
прогул ОСОБА_4 на суму 71887,59 грн., то
законодавство чітко визначає, що для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності на службову особу,
винну в незаконному звільненні
працівника, необхідна наявність таких
умов як шкода і винні протиправні дії
(бездіяльність) службової особи, які на
даний час не встановлені, що виключає
можливість притягнення службових осіб
до відповідальності.

Відповідно до п.43 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року №550, державною фінансовою
інспекцією у Тернопільській області
проаналізовано подані заперечення,
оформлено письмовий висновок на
заперечення, затверджений заступником
начальника інспекції Шкляр Г.Б. 18.12.2013
року та супровідним листом від 20.12.2013 №
19-08- 13-14/9047 направлено підприємству.

23.12.2013 року на підставі п. 7 ст. 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" державному підприємству
"Тернопільський науково - виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" були пред'явлені
обов'язкові до виконання вимоги за
№19-08-13-14/9059 щодо усунення виявлених
порушень законодавства, зокрема:

- відшкодувати кошти в сумі 50000,00 грн. в
тому числі шляхом стягнення в
установленому законодавством
(судовому) порядку з спілки "Рада з
технічного регулювання". В іншому
випадку стягнути з осіб, що допустили
порушення - зайве перерахування
внесків на суму 50000,00 грн., шкоду у
порядку та розміру встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу законів про працю України
(п.2 вимог).

- в установленому законодавством
порядку (ст.ст.130-136 Кодексу законів про
працю України) забезпечити
відшкодування витрат підприємства,
понесених на виплату за час вимушеного
прогулу ОСОБА_4 (п.4 вимог)

У відповідності до ч.2 ст.15 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Згідно ч.2. ст.75 Господарського кодексу
України основним плановим документом
державного комерційного підприємства
є фінансовий план, відповідно до якого
підприємство отримує доходи і здійснює
видатки, визначає обсяг та спрямування
коштів для виконання своїх функцій
протягом року відповідно до установчих
документів.

Розподіл прибутку (доходу) державних
комерційних підприємств здійснюється
відповідно до затвердженого
фінансового плану з урахуванням вимог
цього Кодексу та інших законів. (ч.9 ст.75
Господарського кодексу України)

Відповідно до вимог ст.75
Господарського кодексу України
державним підприємством
"Тернопільський науково - виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" складені фінансові плани
на 2010-2013 роки з подальшим їх
затвердженням Державним комітетом з
питань технічного регулювання та
споживчої політики та Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України.

Пунктами 9, 10 Порядку складання,
затвердження та контролю виконання
фінансових планів державних
підприємств, акціонерних, холдингових
компаній та інших суб'єктів
господарювання, у статутному фонді
яких більше 50 відсотків акцій (часток,
паїв) належать державі, та їх дочірніх
підприємств, затвердженого наказом
Міністерства економіки України від
21.06.2005 року № 173 (із змінами),
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 11.07.2005 року за № 729/11009,
передбачено можливість внесення змін
до фінансового плану підприємства.

Таким чином, після внесення в
установленому законодавством порядку
змін до фінансового плану позивача,
йому необхідно було брати зобов'язання
шляхом укладення правочинів про
перерахування коштів.

Посилання позивача на укладення угод
із спілкою "Рада з технічного
регулювання" не спростовує порушення
ст.75 Господарського кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що п.2
вимог за №19-08-13-14/9059 від 23.12.2013 року щодо
відшкодування коштів в сумі 50000,00 грн. в
установленому законодавством
(судовому) порядку з спілки "Рада з
технічного регулювання" не підлягає до
скасування.

Пунктом 4 вимог №19-08-13-14/9059 "Про усунення
виявлених порушень" від 23.12.2013 року
позивача зобов'язано забезпечити
відшкодування витрат підприємства,
понесених на виплату за час вимушеного
прогулу ОСОБА_4 в установленому
законодавством порядку (ст.ст.130-136
КЗпП), оскільки виплата компенсації за
вимушений прогул призвела до
проведення витрат передбачених
фінансовим планом в розмірі 71887,59 грн.

Однак вказана вимога не носить
конкретного характеру, а в компетенцію
відповідача по справі - державної
фінансової інспекції у Тернопільській
області не входить встановлення кола
винних осіб, які б мали відшкодувати
спричинені збитки.

Згідно із ст. 130 КЗпП працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли: службова особа, винна в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу.
(п.8 ст.134 КЗпП).

Порядок покриття шкоди, заподіяної
працівником, визначений ст.136 КЗпП.
Згідно частини 4 цієї статті стягнення
з керівників підприємств, установ,
організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора.

Згідно норм ст.237 КЗпП суд покладає на
службову особу, винну в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації у зв'язку з оплатою
працівникові часу вимушеного прогулу
або часу виконання нижчеоплачуваної
роботи. Такий обов'язок покладається,
якщо звільнення чи переведення
здійснено з порушенням закону або якщо
власник чи уповноважений ним орган
затримав виконання рішення суду про
поновлення на роботі.

З огляду на вищевикладене слід
скасувати п.4 вимог Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області "Про усунення виявлених
порушень" від 23.12.2013 року №19-08-13-14/9059,
частково задовольнивши заявлені
позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.2,6,11,122,160-163,186,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов державного підприємства
"Тернопільський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" задовольнити частково.

Скасувати пункт 4 вимог Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області "Про усунення виявлених
порушень" від 23.12.2013 року №19-08-13-14/9059, а
саме:

- в установленому законодавством
порядку (ст.ст.130-136 Кодексу законів про
працю України) забезпечити
відшкодування витрат підприємства,
понесених на виплату за час вимушеного
прогулу ОСОБА_4

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя
Мартиць О.І.