Справа № 302/286/13-а,2а-302/23/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р.
Справа № 876/6754/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Шуптар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області на постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 09.04.2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Міжгірському районі Закарпатської
області про визнання незаконними дій
та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області про визнання
незаконними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Позивач свої вимоги мотивує тим,
що 01.12.2010 року позивачу була призначена
пенсія у відповідності до Закону
України «Про державну службу». 30.08.2011 р.
позивач разом з іншими документами
подав відповідачу довідку про складові
заробітної плати від 30.08.2011 р. № 73
видану Міжгірським районним центром
зайнятості, для здійснення
перерахунку. Пенсію було перераховано,
але без врахування інших виплат, а саме
- матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для покращення соціально-побутових
умов, які передбачені законом та формою
довідки. З цього приводу позивач у
жовтні 2011 року та 31.01.2013 р. звернувся до
відповідача і отримав роз'яснення щодо
визначення розміру пенсії, а також
роз'яснення про те, що нібито
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на покрашення
соціально-побутових умов не є
складовими заробітної плати
державного службовця і тому підстав
для перерахунку пенсії не має. Позивач
вважає, що дії відповідача є
незаконними, тому просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії та виплати різницю із
врахуванням збільшення на суму
виплачених йому матеріальних допомог.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 09.04.2013
року адміністративний позов
задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії із врахуванням
збільшення на суму виплачених йому
матеріальних допомог на оздоровлення
та на покращення соціально-побутових
умов за період з 30.08.2011 р. по 11.09.2012 р.
(включно) - залишено без розгляду.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі щодо неврахування
матеріальних допомог на оздоровлення
та на покращення соціально-побутових
умов при перерахунку пенсії ОСОБА_1

Зобов'язано УПФ України в Міжгірському
районі провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з 12.09.2012 року із
врахуванням збільшення на суму
виплачених йому матеріальних допомог
на оздоровлення та на покращення
соціально-побутових умов з урахуванням
здійснених виплат і надалі йому
виплачувати пенсію їз врахуванням
збільшення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам колегія суддів
виходить з наступного.

30.08.2011 року позивачем ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Міжгірському районі була надана
довідка про складові заробітної плати
для здійснення перерахунку пенсії, в
якій були зазначені матеріальні
допомоги на оздоровлення та для
покращення соціально-побутових умов.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від суми заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Положення ст.ст. 1, 2 Закону України від
24.03.1995 р. № 108/95 ВР «Про оплату праці» дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та для
покращення соціально-побутових умов
входила до системи оплати праці
державного службовця.

За змістом норм ст. 66 Закону України від
05.1.1991 року № 1788- XII « Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», та ст. 41 Закону України
від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року.

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що дії управління
Пенсійного Фонду України в
Міжгірському районі щодо не
перерахунку та не виплати пенсії
позивачу ОСОБА_1 з урахуванням
матеріальних допомог на оздоровлення
та на покращення соціально-побутових
умов, відповідно до довідки виданої
Міжгірським центром зайнятості № 73, є
неправомірними.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суму, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 у жовтні 2011 року
звернувся до УПФ України в
Міжгірському районі про перерахунок
пенсії та включення суми
вищезазначених матеріальних допомог. З
цього часу йому було відомо щодо
неправильного нарахування пенсії, але
позивач своєчасно не звернувся до суду
про порушення його прав, свобод чи
інтересів, а лише 12.03.2013 р. подав заяву
до суду з вищезазначеними позовними
вимогами. Поважних причин пропуску
строку на звернення до суду позивачем
не зазначено та не подано клопотання
про поновлення пропущеного строку,
тому суд вірно дійшов висновку, що
позовну заяву щодо зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
із врахуванням збільшення на суму
виплачених йому матеріальних допомог
на оздоровлення та на покращення
соціально-побутових умов за період з
30.08.2011 р. по 11.09.2012 р. (включно) - слід
залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 09.04.2013 р. по
справі № 302/286/13-а ( 2а-302/23/13 ) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик