Справа № 2а-787/12/2170
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 січня 2014 року м. Київ
К/800/4140/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Бившева Л.І.,

розглянувши касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

та постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2012
року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року

у справі №2-а-787/12/2170

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів Херсонської області
Державної податкової служби

про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, 17 січня 2014 року
подав до Вищого адміністративного суду
України касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність вказаної
касаційної скарги та доданих до неї
документів вимогам статті 213 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя-доповідач приходить до
висновку, що вказана скарга підлягає
залишенню без руху, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 212
Кодексу адміністративного судочинства
України касаційна скарга на судові
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Частиною 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги, ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року була ухвалена у відкритому
судовому засіданні за участю
представників позивача, доказів
складення повного тексту оскаржуваної
ухвали суду апеляційної інстанції в
інший день, ніж 25 вересня 2013 року з
матеріалів касаційної скарги не
вбачається.

Касаційну скаргу було подано позивачем
до суду касаційної інстанції 17 січня 2014
року, тобто із пропуском строку,
встановленого частиною 2 статті 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Скаржник подав заяву про поновлення
пропущеного процесуального строку на
касаційне оскарження, яку обґрунтовує
тим, що він звертався до суду
апеляційної інстанції із заявами від 03
жовтня 2013 року та від 10 грудня 2013 року
про видачу копії оскаржуваного рішення
суду апеляційної інстанції, проте йому
було повідомлено, що справа надіслана
до суду першої інстанції. Тому, 17 грудня
2013 року позивач звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду із заявою про
видачу копії оскаржуваної ухвали суду
апеляційної інстанції, яка і була
отримана ним лише 17 грудня 2013 року в
суді першої інстанції.

При цьому, як вбачається зі змісту
ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року, представники позивача були
присутніми у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції при оголошенні
вступної та резолютивної частин
рішення, тоді як положення частини 2
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України пов'язують відлік
строку на касаційне оскарження з датою
виготовлення повного тексту судового
рішення, а не з датою його отримання, з
урахуванням того, що положеннями
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України не передбачено
обов'язку суду надсилати копії судових
рішень особам, які були присутні у
судовому засіданні.

При цьому, доказів неможливості
отримати рішення суду апеляційної
інстанції у період з 03 жовтня 2013 року по
10 грудня 2013 року скаржником суду
касаційної інстанції не надано.

Також, скаржник не обґрунтовує причини
проміжку часу тривалості між датою
отримання копії рішення суду
апеляційної інстанції та датою
звернення з касаційною скаргою до суду
касаційної інстанції, а саме: з 17 грудня
2013 року по 17 січня 2014 року, та не надає
пояснень, чому протягом цього часу він
не звернувся з касаційною скаргою до
суду касаційної інстанції.

Відтак, названа причина не вказує на
поважність пропуску податковою
інспекцією строку касаційного
оскарження.

Відповідно до частини 4 статті 214
Кодексу адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без руху також у випадку, якщо вона
подана після закінчення строків,
встановлених статтею 212 цього Кодексу,
і особа, яка її подала, не порушує
питання про поновлення цього строку,
або якщо підстави, вказані нею у заяві,
визнані неповажними. При цьому
протягом тридцяти днів з моменту
отримання ухвали про залишення
касаційної скарги без руху особа має
право звернутися до суду касаційної
інстанції з заявою про поновлення
строків або вказати інші підстави для
поновлення строку.

Отже, скаржнику слід надати суду
касаційної інстанції належні докази,
якими за даних обставин можуть бути:
докази складення повного тексту ухвали
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у інший день, ніж 25 вересня 2013
року; докази неможливості отримання
рішення суду апеляційної інстанції у
період з 03 жовтня 2013 року по 10 грудня 2013
року, обґрунтування проміжку часу
тривалості між датою отримання повного
тексту рішення суду апеляційної
інстанції та датою звернення з
касаційною скаргою до суду касаційної
інстанції (з 17 грудня 2013 року по 17 січня
2014 року), а також будь-які інші фактичні
дані, або ж докази, якими б
підтверджувалась поважність підстав
пропуску строку касаційного
оскарження рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною 3 статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до касаційної скарги, яка не
оформлена відповідно до вимог,
встановлених статтею 213 цього Кодексу,
застосовуються правила статті 108 цього
Кодексу.

Частиною 1 статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, встановлених статтею 106 цього
Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків. Копія ухвали про
залишення позовної заяви без руху
невідкладно надсилається особі, що
звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведенного та відповідно
до приписів частини 4 статті 214 КАС
України, касаційну скаргу слід
залишити без руху, а скаржнику надати
строк для усунення вказаних недоліків
у строк протягом тридцяти днів з
моменту отримання даної ухвали про
залишення касаційної скарги без руху.

Керуючись ст. ст. 108, 210-215 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
руху та встановити строк для усунення
недоліків протягом тридцяти днів з
моменту отримання даної ухвали про
залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І. Бившева