Справа № 591/6563/13-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р. Справа № 591/6563/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради на постанову Зарічного районного
суду м. Суми від 09.10.2013р. по справі
№ 591/6563/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради

про визнання дій неправомірними та
стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась в суду із
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради, в
якому мотивує свої уточнені вимоги тим,
що їй була призначена соціальна
допомога як непрацездатній особі
малозабезпеченої сім'ї строком на 6
місяців, в розмірі 180 грн. 65 коп. на
місяць. Згідно листа Управління
соціального захисту населення від
3.09.2013 року розмір допомоги з 1.04.2013 року
по 30.09.2013 року було перераховано та
встановлено в розмірі 670, 50 грн., що
нижче прожиткового мінімуму, який
згідно ЗУ «Про державний бюджет
України на 2013 рік» для працездатних
осіб складає 1147 грн. на місяць, тому
просить стягнути недоплачений розмір
соціальної допомоги в сумі 2859 грн.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 09.10.2013р. позов задоволено.

Стягнуто з Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради на користь позивача 2859 грн.
недоплаченої державної соціальної
допомоги малозабезпеченій сім'ї за
період з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції,
розглянувши матеріали справи у їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям», державна
соціальна допомога малозабезпеченим
сім'ям - це щомісячна допомога, яка
надається малозабезпеченим сім'ям у
грошовій формі в розмірі, що залежить
від величини середньомісячного
сукупного доходу сім'ї.
Малозабезпеченою сім'єю є сім'я, яка з
поважних або незалежних від неї причин
має середньомісячний сукупний доход
нижчий від прожиткового мінімуму для
сім'ї.

Середньомісячним сукупним доходом,
відповідно до названої норми, є
обчислений у середньому за місяць
доход усіх членів сім'ї з усіх джерел
надходжень протягом шести місяців, що
передують місяцю звернення за
призначенням державної соціальної
допомоги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» розмір
допомоги визначається як різниця між
прожитковим мінімумом для сім'ї та її
середньомісячним сукупним доходом за
попередні шість місяців, але цей розмір
не може бути більшим ніж 75 відсотків
прожиткового мінімуму для сім'ї. До
стабілізації економічного становища в
Україні розмір державної соціальної
допомоги визначається з урахуванням
рівня забезпечення прожиткового
мінімуму. Рівень забезпечення
прожиткового мінімуму встановлюється
виходячи з реальних можливостей
видаткової частини Державного бюджету
України і затверджується одночасно з
прийняттям закону про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Умови призначення і виплати
малозабезпеченим сім'ям державної
соціальної допомоги, передбаченої
Законом України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям», визначені постановою Кабінету
Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003
року, якою затверджено «Порядок
призначення і виплати державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям».

Законом України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям» та зазначеним Порядком
передбачено, що розмір державної
соціальної допомоги обчислюється за
методикою, встановленою спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Відповідно до п. 1, п.п. 5.1 «Методики
обчислення сукупного доходу сім'ї для
всіх видів соціальної допомоги»,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України,
Державного комітету статистики
України, Державного комітету
молодіжної політики, спорту і туризму
України від 15 листопада 2001 року №
486/202/524/455/3370, методика призначена для
обчислення сукупного доходу сімей
(одержувачів) для всіх видів соціальної
допомоги і застосовується при
визначенні їх права на соціальну
допомогу та розрахунку її розміру.

Згідно цієї Методики, до сукупного
доходу сімей (одержувачів) входять,
зокрема, стипендії, пенсії, допомога
(крім одноразової допомоги при
народженні дитини, допомоги на
поховання, одноразової допомоги, яка
надається за рішеннями органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування, підприємств,
організацій незалежно від форм
власності, у тому числі громадських та
благодійних), допомога на навчання,
безпосередньо отримана особою від
підприємства, установи чи організації,
за винятком коштів, отриманих на умовах
позики чи кредитів. При цьому до
сукупного доходу не включається
відповідна допомога, для призначення
якої обчислюється сукупний дохід.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про
державний бюджет України на 2013 рік"
встановлений рівень забезпечення
прожиткового мінімуму для
працездатних та непрацездатних осіб та
для дітей відповідного віку для
призначення державної соціальної
допомоги.

Так, згідно із ст. 9 Закону України „Про
державний бюджет України на 2013 рік"
установлено, що в 2013 році рівень
забезпечення прожиткового мінімуму
(гарантований мінімум) для призначення
допомоги відповідно до Закону України
"Про державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям" у
відсотковому співвідношенні до
прожиткового мінімуму для основних
соціальних і демографічних груп
населення становить: для працездатних
осіб - 21 відсоток, для дітей - 75
відсотків, для осіб, які втратили
працездатність, та інвалідів - 100
відсотків відповідного прожиткового
мінімуму.

Розмір державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям у 2013 році не
може бути більше ніж 75 відсотків від
рівня забезпечення прожиткового
мінімуму для сім'ї.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» покриття
витрат на виплату державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям здійснюється за рахунок
субвенцій з державного бюджету до
місцевих бюджетів.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
Конституційний Суд України зазначив,
що розміри соціальних виплат залежать
від соціально-економічних можливостей
держави. Відповідно до правової
позиції Конституційного Суду України,
викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з частиною першою
статті 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.

Згідно із зазначеним Рішенням КСУ,
положення статті 1, частин першої,
третьої статті 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями
статті 3, частини першої статті 17,
частини третьої статті 22, статей 46, 48
Основного Закону України треба
розуміти так, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивачу призначена
соціальна допомога як
малозабезпеченій сім'ї з 01.04.2013 року по
30.09.2013 року в розмірі 180,65 коп..

Так, як вбачається з наданої до
Харківського апеляційного
адміністративного суду копії особової
справи ОСОБА_1 позивачем подано до
управління заяву, на підставі якої
позивачу було проведено перерахунок
соціальної допомоги з 01.04.2013 року по
30.09.2013 року в розмірі 670,50 коп..

За матеріалами справи судом не
встановлено порушення Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради при призначенні
та виплаті державної соціальної
допомоги позивачу як малозабезпеченій
сім'ї.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови порушені норми
матеріального та процесуального права,
постанова підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 09.10.2013р. по справі №
591/6563/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.