Справа № 9101/176012/2012
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"06" грудня 2013 р.справа № 2а-5052/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В.
Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
праці та соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області на
постанову Василівського районного
суду Запорізької області від 14 липня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
(далі по тексту - УПСЗН), в якому просила
суд зобов'язати відповідача виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону України від
28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі по тексту - Закон
№796) з 20.02.2007 року.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 04 липня 2011 року
відкрито скорочене провадження по
справі у межах шестимісячного строку, а
саме з 01.01.2011 року. У іншій частині
позовних вимог адміністративний позов
залишено без розгляду.

Постановою Василівського районного
суду Запорізької області від 14 липня 2011
року позовні вимоги задоволено
частково, визнано протиправними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік, зобов'язано
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу щорічну одноразову допомогу
на оздоровлення за 2010 рік згідно ст. 48
Закону №796 у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Позивач також подав апеляційну скаргу
в якій просив скасувати постанову суду
та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача, має
статус особи яка постраждала внаслідок
чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Згідно листа відповідача, допомога на
оздоровлення за 2010 рік ОСОБА_1 не
виплачена.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону №796 (в
редакції від 20.06.1996 року) передбачена
щорічна допомога на оздоровлення в
таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи -
п'ять мінімальних заробітних плат;
інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам -
чотири мінімальні заробітної плати;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п'ять мінімальних заробітних плат; 3
категорії - три мінімальні заробітні
плати.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними програмами.

Відповідно до ст. 71 Закону №796 дія
положень цього Закону не може
призупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Конституційний суд України в своєму
рішенні від 9 липня 2007 року №6-рп/2007
зазначав, що закон про Держбюджет не
може скасовувати чи змінювати обсяг
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України. Також Конституційний Суд
України в рішенні від 22.05.2008 №10-рп/2008
дійшов висновку, що законом про
Держбюджет не можна вносити зміни до
інших законів, зупиняти їх дію чи
скасовувати їх, оскільки з об'єктивних
причин це створює протиріччя у
законодавстві, і як наслідок -
скасування та обмеження прав і свобод
людини і громадянина. У разі
необхідності зупинення дії законів,
внесення до них змін і доповнень,
визнання їх нечинними мають
використовуватися окремі закони.

В 2010 році змін та доповнень до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
не вносилось та не приймалося. Тому ст.
48 Закону №796 діє в редакції, яка була до
внесення відповідних змін Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", та
передбачає виплату щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі кратному
мінімальній заробітній платі.

Таким чином, відповідач повинен був
діяти у відповідності до вимог Закону
№796 і у 2010 році сплатити позивачу
належну до виплати щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік у відповідності
до ст. 48 зазначеного Закону, а не в
розмірах, передбачених Постановою КМУ
від 12 липня 2005 року №562.

Крім того, апеляційний суд приходить до
висновку, що позивачем було пропущено
строк звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Зважаючи на те, що позивач про
порушення своїх прав дізнавалась
кожного разу при отриманні допомоги в
розмірі меншому ніж встановлено
законом, а звернулась до суду за
захистом порушених прав у липні 2011
року.

Посилання позивача на положеннями ст. 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», апеляційний суд вважає
безпідставними, оскільки положення
цієї норми не можна застосовувати до
даних правовідносин, тому що вони
стосуються лише сум пенсії, не
одержаних своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію, проте
допомога на оздоровлення не
відноситься до пенсійних виплат.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно були застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційних скарг не
спростовують висновку суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційні скарги необхідно залишити
без задоволення.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
праці та соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області -
залишити без задоволення.

Постанову Василівського районного
суду Запорізької області від 14 липня 2011
року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов