Справа № 9101/37793/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"26" лютого 2013 р. справа №
2а-10613/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
червня 2011 року по справі № 2а-10613/10/0470

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Дніпропетровську

про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2010 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому, з урахуванням
зміни розміру позовних вимог, просив
зобов'язати відповідача включити до
загальної суми витрат, що підлягають
відшкодуванню, до актів щомісячних
звірок за витратами по виплаті
адресної допомоги за період з 01.04.2010
року по 01.12.2010 року на загальну суму, з
врахуванням витрат на доставку
державної адресної допомоги - 638 987,04
грн.; зобов'язати відповідача в
подальшому включити до загальної суми
витрат, що підлягають відшкодуванню в
акти щомісячних звірок за витрати по
виплаті адресної допомоги; зобов'язати
відповідача включити до заліку по
відшкодуванню витрат понесених
позивачем по виплаті та доставці
пенсій ОСОБА_1 за період з 01.09.2005 року по
01.12.2010 року в сумі 24 784,31 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
червня 2011 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі з тих
підстав, що позивач невірно визначив
спосіб захисту порушених прав.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтуваннях своєї апеляційної
скарги апелянт посилається, Зокрема,
позивач посилається на Постанову
Кабінету Міністрів України № 265 від
26.03.2008 року, якою передбачена виплата
щомісячної державної адресної
допомоги за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога. Відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань. Вказані витрати
підлягають відшкодуванню відповідно
до Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного Фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4),
оскільки іншого порядку відшкодування
розроблено не було. Вважає, що
зазначені витрати управління
Пенсійного фонду повинні включатися до
актів щомісячної звірки. Згідно ч. 2 п. 5
ст. 24 Закону України № 1105-XIV якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика із інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат,
виплата щомісячної державної адресної
допомоги за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія.

Апелянт просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
червня 2011 року та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач надіслав до суду
апеляційної інстанції заперечення, в
яких просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представник
відповідача - Гришов К.А. заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з 01.09.2005 року по 01.12.2010 року
позивачем здійснено витрати на виплату
пенсії ОСОБА_1 в сумі 24 784,31 грн.; витрати
на виплату щомісячної державної
адресної допомоги за період з 01.04.2010
року по 01.12.2010 року на загальну суму 638
987,04 грн. Відповідач не включив до актів
звірки та не прийняв до заліку вказані
суми для відшкодування.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
виплат, які здійснюються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на відшкодування заподіяної
шкоди. Проте державна адресна допомога
до цього переліку не входить. Не
передбачає такого виду відшкодування і
Порядок № 5-4/4 .

Пунктом 4 постанови КМУ № 265 від 26.03.2008
року передбачено, що виплата
щомісячної державно адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога. Проте, закон має
пріоритет в порівнянні з постановою
Кабінету Міністрів України, як норма
вищої юридичної сили, а тому колегія
суддів вважає, що прямого обов'язку
Фонду соціального страхування щодо
відшкодування витрат Пенсійного фонду
з виплати державної адресної допомоги
законом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, в зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з
01 квітня 2001 року з наступними змінами
та доповненнями, передбачено, що особи,
право яких на отримання відшкодування
раніше було встановлено згідно з
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов`язаних з виконанням
ними трудових обов`язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування він нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків визначено
Порядком № 5-4/4.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділенням виконавчої
дирекції Фонду звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягають відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі поданих актів узагальнюють
і узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку № 5-4/4 встановлено, що
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі
вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином відповідно до Порядку №
5-4/4, Фонд соціального страхування від
нещасних випадків перераховує кошти
Пенсійному Фонду України на підставі
даних, що зазначені в акті щомісячної
звірки.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, що виникли між
сторонами у даній справі, дає
можливість зробити висновок про те, що
витрати, понесені Управлінням
Пенсійного фонду України у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених ст. 26
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві, і нормами Порядку № 5-4/4
встановлені порядок та правила
підписання актів звірки розрахунків
передбачено, що у разі відсутності
спору щодо сум виплат відшкодування
таких витрат відбувається на
централізованому рівні, при цьому
чинне законодавство у разі відмови
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві у
включенні до актів звірки сум
виплачених Управлінням Пенсійного
фонду України пенсій, передбачених ст.
26 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", не містить такого
способу захисту прав Пенсійного фонду
України (в особі його управлінь) як
зобов'язання відповідних відділень
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
підписати акт звірки по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, або включити суми таких
витрат до актів звірки, і норми Порядку
№ 5-4/4 щодо підписання актів звірки
розрахунків підлягають застосуванню
лише при відсутності спору між Фондами.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів звірки по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та прийняття до заліку
витрат на виплату таких пенсій з боку
відділень Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, тобто за
наявності спору між Фондами, такий спір
вирішується в судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
прийняття до заліку понесених витрат
на виплату пенсій, або вимог про
підписання актів звірки.

За таких обставин колегія судів вважає,
що позивач у даній адміністративній
справі, звертаючись до суду першої
інстанції з позовними вимогами про
зобов'язання відповідача включити в
акти щомісячних звірок суми пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не вірно визначив спосіб
захисту (відновлення) своїх порушених
прав і обраний позивачем спосіб
захисту не відповідає обсягу прав
позивача, які у даному випадку надані
йому наведеними нормами чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, а вимоги про стягнення
сум повинні вирішуватись шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
червня 2011 року по справі № 2а-10613/10/0470 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун