Справа № 2а-3246/10/2470
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Справа №
25661/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу державного інспектора праці
Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю Колодченка
Юрія Дмитровича на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
державного інспектора праці
Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю Колодченка
Юрія Дмитровича про визнання
протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2010 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним
позовом до державного інспектора праці
Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю Колодченка
Юрія Дмитровича, в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача зі складання акту
перевірки № 24-04-32/55 та припису №
24-04-32/55-51 від 28.09.2010 року.

Постановою Чернівецткого окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2010 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
неправомірними дії суб'єкта владних
повноважень - державного інспектора
праці Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю Колодченка
Юрія Дмитровича зі складання акту
перевірки № 24-04-32/55 та припису №
24-04-32/55-51 від 28.09.2010 року.

Не погодившись із таким рішеннням суду,
його оскаржив відповідач, який в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на те, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального права, просить таку
скасувати в частині визнання його дій
неправомірними. В обгрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що
визнавши неправомірними дії суд першої
інстанції сприяв порушенню прав
працівників на страхування від
нещасних випадків на виробництві,
отримання відшкодування в разі
тимчасової втрати працездатності, а
також ухиленню приватного підприємця
від оподаткування при виплаті
заробітної плати працівникам.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
державним інспектором праці
Територіальної інспекції праці у
Чернівецькій області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю Колодченком
Юрієм Дмитровичем проведено планову
первинну перевірку додержання
законодавства про працю,
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування приватного
підприємця ОСОБА_2.

За результатами проведеної перевірки
складено акт № 24-04-32/55 від 28.09.2010 року,
згідно якого встановлено порушення ст.
ст. 24, 24-1 КЗпП україни в частині
неукладення трудових договорів з
найманими працівниками, ст. 30 Закону
України «Про оплату праці» в частині
ведення бухгалтерського обліку витрат
на оплату праці у встановленому
порядку, ст. 95 КЗпП України в частині
забезпечення мінімальної заробітної
плати.

На підставі зазначеного відповідачем
винесено Припис № 24-04-32/55-51 від 28.09.2010
року, яким встановлено до виконання
наступне: укласти трудові договори з
усіма найманими працівниками та
зареєструвати їх у Вижницькому
районному центрі зайнятості,
забезпечити ведення бухгалтерського
обліку витрат на оплату праці у
встановленому порядку; забезпечити
нарахування мінімальної заробітної
плати найманим працівникам.

Як встановлено судом першої інстанції,
громадяни, які відповідно до акту,
складеного відповідачем являються
найманими працівниками ОСОБА_2, - є
суб'єктами підприємницької діяльності,
перебувають на обліку ДПІ у
Вижницькому районі як платники єдиного
податку, що підтверджується наданими
представником позивача в судовому
засіданні копіями свідоцтв про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 від 08.12.2008р. за
№ 841506 та ОСОБА_4 від 19.05.2010р. за № 960355 та
свідоцтвами про сплату єдиного податку
вказаними особами.

Згідно договорів оренди, від 29.04.2010р. -
укладеного з ОСОБА_3 та від 07.05.2010р. - з
ОСОБА_4, на підставі них позивач як
орендодавець надає, а орендар ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відповідно приймає в строкове
платне користування частину не
житлового приміщення (будівля магазин).
Вказані документи були надані
позивачем при проведенні перевірки.

Вищевикладене свідчить про те, що між
позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4
існують цивільно-правові відносини,
які не мають ознак трудових. Таким
чином, у позивача не було жодних
підстав чи обов'язків для укладення із
зазначеними особами трудових
договорів та оплати їх праці
відповідно до ЗУ "Про оплату праці".

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позов є
обгрунтований, а тому підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного
інспектора праці Територіальної
інспекції праці у Чернівецькій області
Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю
Колодченка Юрія Дмитровича залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2010 року у справі № 2а-3246/10/2470 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська