Справа № 124/135/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 124/135/13-а

19.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Кукти М.В. ,

Щепанської О.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в АР Крим на ухвалу
Центрального районного суду м.
Сімферополя (суддя Заболотна Н.М.) від
06.02.13 у справі № 124/135/13-а (8а/124/16/2013)

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Головного управління Пенсійного
фонду України в АР Крим (вул.
Долгоруковська, 3, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95000)

про стягнення недоотриманої суми
допомоги особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про зобов`язання
провести перерахунок державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до
ст. ст.50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008
року.

Постановою Центрального районного
суду м. Сімферополя від 02.03.2011 року, яка
змінена постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.11.2012 року, позов задоволено
частково з 02.08.2010 року по 02.03.2011 р. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У січні 2013 року відповідач звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
перегляд постанови Центрального
районного суду м. Сімферополя від 02.03.2011
року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Сімферополя від 06.02.2013 року зазначену
заяву відповідача залишено без
задоволення.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20.05.2013 року скасовано рішення суду
першої інстанції, скасовані постанова
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02.03.2011 року та
постанова Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.11.2012 року, провадження у справі
закрито.

З таким рішенням апеляційного суду не
погодився позивач, подав касаційну
скаргу. Ухвалою ВАС України від 12
грудня 2013 року касаційну скаргу
задоволено частково. Ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20.05.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим про стягнення коштів -
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
з підстав порушення вимог частин 4-5
статті 11, 159 Кодексу адміністративного
судочинства України, зокрема, судом не
досліджено належним чином питання
дотримання строку подачі заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, не надано правової оцінки
доводам позивача щодо обізнаності
відповідача про розгляд його позовів у
Центральному районному суді м.
Сімферополя та Феодосійському
міському суді АР Крим, що
підтверджується поданням різних
процесуальних документів до судів.

Сторони та їх представники у
судове засідання не з'явилися, про
місце та час розгляду справи сповіщені
у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, відповідно до приписів
ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за можливе
апеляційний розгляд справи без участі
осіб, що не зявились, по наявним у
матеріалах справи письмовим доказам,
оскільки суд апеляційної інстанції не
визнавав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання. Судова
колегія, керуючись положеннями п. 2 ч. 1
ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнала за
можливе перейти до письмового
провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах згідно приписів частини 1
статті 195 КАСУ, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.01.2013 Управління Пенсійного фонду
України в АР Крим звернулося до суду з
заявою про перегляд постанови
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02.03.2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами, мотивуючи
свої вимоги тим, що справа розглянута
судом з порушенням правил
територіальної підсудності, ГУ ПФУ в АР
Крим здійснює призначення та
перерахунок пенсії
військовослужбовцям та не має права на
призначення пенсій за інвалідністю за
Законом № 796, також у заявника викликає
сумнів у підпису на позові. Крім того, є
постанова Феодосійського міського
суду АР Крим від 30.06.2011 року у спорі між
тими ж сторонами, з тих же підстав та
предмету, про що суду не могло було
відомо на час ухвалення постанови від
02.03.2011 року. Враховуючи, що вказані
обставини не могли бути відомі ні суду
ні особі, яка звертається із заявою,
просив скасувати постанову
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02.03.2011 року.

Суд першої інстанції,
залишаючи заяву без задоволення,
виходив з того, що обставини, на які
посилається заявник, не можуть
вважатися нововиявленими у розумінні
ст. 245 Кодексу адміністративного
судочинства України та не
підтверджені належними доказами.

З даним висновком суду
першої інстанції погоджується колегія
суддів. Зокрема, нововиявлені
обставини - це факти, від яких залежить
виникнення, зміна чи припинення прав і
обов'язків осіб, що беруть участь у
справі, тобто за своєю юридичною
сутністю є фактичними даними, які якщо
б були відомі, на час прийняття
судового рішення, спростували б факти,
покладені в його основу. Дані обставини
мають існувати на час вирішення спору.

Постановою Вищого
Адміністративного Суду України від 23
березня 2011 р. N К/9991/2940/11 визначено, що не
можуть бути визнані нововиявленими
нові, тобто такі, що виникли чи
змінилися після постановлення рішення
обставини, а також обставини, на які
посилалася особа, яка брала участь у
справі, у своїх поясненнях, або які
могли бути постановлені при виконання
судом вимог процесуального закону.
Аналогічна позиція визначена в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України "Про практику перегляду судами
рішень, ухвал і постанов у цивільних
справах, що набрали законної сили " від
27.02.81 року.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив вірний висновок, що зазначені
обставини не є нововиявленими,
оскільки були відомі і могли бути
відомі заявнику, який був стороною в
обох адміністративних справах - даній
та № 2а-3040/11/0121.

В той же час колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції не
дано належної оцінки дотриманню
заявником строку звернення з заявою до
суду.

Згідно ст. 247 КАС України, заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами може бути
подано протягом одного місяця після
того, як особа, яка звертається до суду,
дізналась або могла дізнатися про ці
обставини.

При цьому обставини справи
свідчать, що заявник апеляційної
скарги був обізнаний про наявність
позову в суді першої інстанції.
оскільки 03.02.2011 року подавав
заперечення на позов ОСОБА_2 19.04.2011 року
згідно постанови Центрального
районного суду м. Сімферополя від
02.03.11р. позивачем у справі було отримано
виконавчий лист та 06.06.2011р. відкрите
виконавче провадження. Листом від
03.11.2011р. на адресу відповідача заказної
кореспонденцією позивачем була
направлена заява з вимогою виконання
судового рішення. Аналогічну заяву з
вимогою виконання судового рішення
позивачем на адресу відповідача було
направлено 05.04.2012р. Як вбачається з
доповнень до заперечень позивача на
заяву про перегляд судового рішення,
після звернення позивача до
Прокуратури АР Крим із заявою про
невиконання судового рішення, ПФУ
Україні листом від 21.05.2012р. повідомив,
що ГУ ПФУ оскаржило Постанову
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02.03.11р. Апеляційна
скарга на постанову міститься в
матеріалах справи. 12.12.2012р. за вих. №
9331/0504 Головним управлінням Пенсійного
фонду України в АР Крим повідомлено
позивача, що Постанову Центрального
районного суду м. Сімферополя від
02.03.11р. внесені зміни. З огляду на
зазначене, вбачається, що про обставини
того, що існувала Постанова
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 02.03.11р. заявнику було
відомо, тому що він оскаржив цю
постанову в апеляційному порядку.

З огляду на те, що заявник
постанову Феодосійського міського
суду від 30.06.2011р. ГУ ПФУ в АР Крим також
раніше оскаржив в апеляційному порядку
(Ухвала Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.11р., про існування обставин, на
які вказує заявник як на нововиявлені
йому було відомо або повинно було бути
відомо при добросовісному
користуванні своїми процесуальними
правами та обовязками значно раніше
вказаної заявником дати 24.12.2013 року та
заявник з заявою про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
звернувся поза межами встановленого
місячного строку звернення до суду. При
цьому клопотання про поновлення строку
не надав і підстави для його поновлення
не вбачаються з заяви та матеріалів
справи.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом - це
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах. Вона
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням і можливості
регулярно погрожувати зверненням до
суду, сприяє стабільності діяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
виконання своїх функцій. Відсутність
цієї умови приводила б до постійного
збереження стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

За змістом статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
відновлення пропущеного
процесуального строку здійснюється
судом за наявності поважної причини
цього пропуску. Поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.
Таким чином, з врахуванням приписів
статті 247 КАС України та статті 100 КАС
України, заяву про перегляд судового
рішення належить залишити без
розгляду.

Керуючись статтями 100, 195, 197, 199,
203, 205, 206, 247, 253, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим на ухвалу Центрального
районного суду м. Сімферополя від 06.02.13
у справі № 124/135/13-а (8а/124/16/2013) - залишити
без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Сімферополя від 06.02.13 у справі № 124/135/13-а
(8а/124/16/2013) - скасувати.

Заяву Головного управління Пенсійного
фонду України в АР Крим про перегляд
постанови Центрального районного суду
м. Сімферополя від 02.03.2011 року за
нововиявленими обставинами залишити
без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак