Справа № 2а/0570/20797/11
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 січня 2014 року м. Київ
В/800/130/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Лиски Т.О.,

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
жовтня 2013 року, постановленої за
результатами розгляду справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, третя особа - Костянтинівський
міський відділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, про скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі,

в с
т а н о в и л а:

13 січня 2014 року ОСОБА_4 у порядку статті
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
звернувся з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
жовтня 2013 року у справі №К/9991/34/12 з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви додано судові
рішення Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2012 року, від 29 січня
2013 року, від 9 липня 2013 року, від 12 травня
2011 року, Верховного Суду України від 8
жовтня 2013 року, у яких, на думку
заявника, по іншому ніж в оскаржуваній
ухвалі, застосовано положення статей 233
Кодексу законів про працю України, 99
КАС України, 21 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV (далі -
Дисциплінарний статут).

Перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову в допуску справи до перегляду
Верховним Судом України з урахуванням
наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до положень цієї статті
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції процесуального
права, що призвело до ухвалення різних
за змістом судових рішень, не є
підставою для звернення до Верховного
Суду України з заявою про перегляд
судових рішень.

Доводи, викладені в заяві ОСОБА_4, не
дають підстав вважати, що судами
касаційної інстанції у подібних
правовідносинах неоднаково
застосовані одні й ті самі норми
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

В ухвалі від 10.10.2013 року, яка є предметом
оскарження, касаційний суд визнав
обґрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про залишення
позовної заяви без розгляду у зв'язку з
пропуском строків звернення до
адміністративного суду, передбачені
статтями 99 КАС України в редакції
Закону №2747-ІV, статті 233 Кодексу законів
про працю України, тобто зазначеним
рішенням не вирішено спір по суті.

В судових рішеннях Вищого
адміністративного суду України від 24
липня 2012 року у справі №К/9991/23859/11, від 29
січня 2013 року (справа №К/9991/2434/12), від 9
липня 2013 року (справа №К/9991/78087/11), від 12
травня 2011 року (справа №К-2127/09),
Верховного Суду України від 8 жовтня 2013
року, касаційний суд тлумачив норми
матеріального права, зокрема,
положення статей 12, 14, 16
Дисциплінарного статуту щодо порядку
накладення дисциплінарного стягнення,
їх види та строки.

З урахуванням наведеного, підстав до
допуску справи до провадження
Верховним Судом України немає.

Керуючись статтями 235-240 КАС України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до перегляду
Верховним судом України справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, третя особа - Костянтинівський
міський відділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, про скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

Т.О. Лиска

В.В. Малинін

М.І. Мойсюк

І.Я. Олендер