Справа № 805/734/14
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р.
Справа №805/734/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 годин 43
хвилини

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Циганенка А.І., за участю секретаря
судового засідання Зикун Ю.В.,
представника позивача Єфременко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуючої компанії
«Українські продукти» про стягнення
коштів з рахунків в установах банків,
обслуговуючих платника податків, в
рахунок погашення податкового боргу з
орендної плати за землю в сумі 44630,04
гривень,

В С Т А Н О В
И В:

16 січня 2014 року позивач, Макіївська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, звернувся до суду з
позовною заявою до відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуючої компанії
«Українські продукти», про стягнення
коштів з рахунків в установах банків,
обслуговуючих платника податків, в
рахунок погашення податкового боргу з
орендної плати за землю в загальній
сумі 44630,04 гривень. Дана сума
заборгованості складається з
податкового боргу з орендної плати за
землю за основним платежем за період
червень-жовтень 2013 року в сумі 43164,04
гривень, з фінансових (штрафних)
санкцій в сумі 1128,46 гривень та пені 337,18
гривень. Позов вмотивовано тим, що
відповідач не сплатив узгоджену суму
грошового зобов'язання, яка виникла
внаслідок несплати податкових
зобов'язань, самостійно визначених
відповідачем в декларації з плати за
землю за 2013 рік. З посиланням на статті
14, 16, 20, 31, 38, 41, 54, 57, 58, 59, 87, 95 Податкового
кодексу України, позивач просив суд
стягнути кошти з рахунків в установах
банків, що обслуговують відповідача, в
рахунок погашення податкового боргу з
орендної плати за землю в сумі 44630,04
гривень.

Представник позивача надала пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просила задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, про
причини неприбуття суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши письмові докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

7 серпня 2002 року виконавчим комітетом
Донецької міської ради проведена
державна реєстрація юридичної особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуючої компанії
«Українські продукти», номер запису
про включення відомостей до ЄДР 1 000328, (а.с. 4-5; 23).

З 13 липня 2009 року за № 6195 Товариство з
обмеженою відповідальністю Керуюча
компанія «Українські продукти» було
узято на облік як платника податків в
органі ДПІ, про що свідчить довідка
позивача № 2696/10/05-92-18-013 (а.с. 6).

3 грудня 2012 року сторонами складений
договір №3 про визнання електронних
документів (а.с. 8-9).

15 лютого 2013 року відповідачем була
подана податкова декларація з орендної
плати за землю за звітний податковий
період - 2013 рік, згідно якої
задекларована орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності складає
загальну суму 43164,40 гривень, яка
підлягала сплаті за період
червень-жовтень 2013 року по 8632,88 гривень
на місяць (а.с. 14-17).

14 жовтня 2013 року позивачем складений
"Акт камеральної перевірки податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуючої компанії
«Українські продукти» №2273/05-92-15/32061174.
За висновками Акту дані камеральної
перевірки свідчать про несвоєчасну
сплату податкового зобов'язання плати
за землю (у вигляді орендної плати) за
листопад 2012 року у сумі 5642,26 гривень,
відповідальність за порушення пункту
287.3, 287.4 статті 287 Податкового кодексу
України №2755-VI від 2 грудня 2010 року (а.с.
19-20).

14 жовтня 2013 року на підставі
зазначеного акта позивачем винесене
податкове повідомлення-рішення форми
"Ш" № , яким відповідачу
виставлений штраф в сумі 1128,45 гривень.
Зазначене податкове
повідомлення-рішення було отримане
відповідачем, про що свідчить підпис
уповноваженої особи відповідача на
корінці податкового
повідомлення-рішення (а.с. 18).

8 січня 2013 року позивачем винесена
податкова вимога №2 на загальну суму
податкового боргу 66801,26 гривень, яка
була отримана відповідачем, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці податкової
вимоги (а.с. 7).

Згідно листа Управління
Держземагенства у м. Макіївці
Донецької області № 01-3443 ТОВ Керуючій
компанії «Українські продукти»:

- на підставі рішення міськради від
25.08.2010 №67/50, надана земельна ділянка
площею 1,1745 га., в оренду на 5 років, за
адресою: м. Макіївка, вул. Водна, 70а, для
функціонування хлібозаводу №2;

- на підставі рішення міськради від
28.02.2012 №20/44, надана земельна ділянка
площею 0,3361 га., в оренду на 5 років, за
адресою: м. Макіївка, вул. Театральна, 9,
для функціонування
адміністративно-побутового корпусу
(а.с. 21).

21 січня 2013 року позивачем прийнято
рішення про опис майна у податкову
заставу №16 про опис майна відповідача,
яке перебуває у його власності (а.с. 22).

На день розгляду справи загальна сума
податкового боргу відповідача з
орендної плати за землю складає суму
44630,04 гривень, що підтверджується
обліковою карткою (а.с. 12).

Дана сума заборгованості складається з
податкового боргу з орендної плати за
землю за основним платежем за період
червень-жовтень 2013 року в сумі 43164,04
гривень, з фінансових (штрафних)
санкцій в сумі 1128,46 гривень та пені 337,18
гривень (а.с. 10-11).

При прийнятті постанови суд виходив з
наступних мотивів та керувався такими
положеннями законодавства.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 20.1.19 статті
Податкового кодексу України (далі за
текстом "ПК України") контролюючі
органи, зокрема, мають право стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

В пункті 54.1 статті 54 ПК України
зазначено, що платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно пункту 56.11 статті 56 ПК України не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285 - 287 цього розділу.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України
у разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

В пункті 58.2. статті 58 ПК України
зазначено, що податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК
України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Суду не надано доказів того, що
відповідач розпочав процедуру
оскарження податкового
повідомлення-рішення форми "Ш" № .

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 59.3 статті
59 цього ж Кодексу визначено, що
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Підпунктом 59.4 статті 59 ПК України
передбачено, що податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення
(пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу
України).

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України
визначено, що стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Таким чином, враховуючи наявність у
відповідача податкового боргу з
орендної плати за землю,
підтвердженого наданими позивачем
доказами, та у зв'язку з закінченням
шістдесятиденного строку з дня
надіслання відповідачу податкової
вимоги, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Питання судових витрат вирішити
відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 128,
158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю Керуючої
компанії «Українські продукти»
(місцезнаходження юридичної особи: 83086,
Донецька область, м. Донецьк, проспект
Лагутенка, будинок 13, кабінет 31, ), відкритих у банках, кошти
в рахунок погашення податкового боргу
з орендної плати за землю за основним
платежем за період червень-жовтень 2013
року 43164 (сорок три тисячі сто шістдесят
чотири) гривні 40 копійок, за
фінансовими (штрафними) санкціями 1128
(тисяча сто двадцять вісім) гривень 46
копійок, пеню 337 (триста тридцять сім)
гривень 18 копійок, загалом 44630 (сорок
чотири тисячі шістсот тридцять)
гривень 04 копійки.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 13
лютого 2014 року.

Постанова в повному обсязі складена 18
лютого 2014 року

Постанова набирає законної сили за
правилами, встановленими статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду в
порядку і строки, встановлені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, через Донецький
окружний адміністративний суд.

Суддя
Циганенко А.І.