Справа № 425/4739/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мирошникова
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №425/4739/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Геращенка І.В.

суддів:
Гімона М.М., Чебанова О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області на
постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 10 січня 2014 року
у справі № 425/4739/13-а за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рубіжному Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м. Рубіжному
Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 10 січня 2014
року у справі № 425/4739/13-а (суддя
Мирошникова О.Ш.) позовні вимоги
задоволені у повному обсязі.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжному
Луганської області щодо відмови у
зарахуванні ОСОБА_2 періоду роботи на
посаді апаратника синтезу у Товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Красхім-Краситель» за період з 01.05.2000
року по 31.10.2000 року як роботи в особливо
шкідливих та особливо важких умовах
праці (Список № 1), що дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком № 1 - неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в місті Рубіжному
Луганської області зарахувати ОСОБА_2
період роботи на посаді апаратника
синтезу у Товаристві з обмежною
відповідальністю «Красхім-Краситель»
за період з 01.05.2000 року по 31.10.2000 року як
роботи в особливо шкідливих та
особливо важких умовах праці (Список №
1), що дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким в
задоволені позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Наголошує на тому, що відповідно до ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», яка регулює питання
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, де вказано, що право
на такий вид пенсії мають працівники
при додержанні наступних умов:

- зайняття повний робочий день на
роботах з особливо шкідливими та
особливо важкими умовами праці, - за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України;

- проведення атестації робочого місця.

Зазначає, що у матеріалах, котрі
надійшли від позивача містяться копії
документів, які свідчать про проведену
атестацію на ВАТ «Краситель», а не на
ТОВ «Красхім-Краситель».

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Рубіжному Луганської
області.

З копії трудової книжки позивача
вбачається, що ОСОБА_2 з 01 травня 2000 року
була прийнята на посаду апаратника
синтезу 4 розряду по строковому
договору на 3 місяці в Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Красхім-Краситель», а 01 серпня 2000 року
зарахована на постійне місце роботи
апаратника синтезу 4 розряду, 31 жовтня
2000 року була звільнена за власним
бажанням.

Наказом - постановою Відкритого
акціонерного товариства «Краситель»
від 01 грудня 1999 року № 371/25 затверджено
перелік робочих місць Відкритого
акціонерного товариства «Краситель»,
робітники яких за результатами
атестації мають право на пільгове
пенсійне забезпечення за Списком № 1, в
якому зазначено, посаду апаратника
синтезу (всіх стадій виробництва цеху).

Відповідно до наказу Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Красхім-Краситель» від 21 червня 2000
року «Про атестацію робочих місць за
умовами праці» результати атестації
робочих місць за умовами праці цеху № 7
Відкритого акціонерного товариства
«Краситель», яка відбулася у вересні 1999
року, вважаються дійсними для
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Красхім-Краситель»
(колишній цех № 7 Відкритого
акціонерного товариства «Краситель»),
при цьому технологія виробництва,
сировина, обладнання, виробничі
будівлі та відповідно, умови праці
залишилися незмінними. Відкрите
акціонерне товариство «Краситель»
передав Товариству з обмеженою
відповідальністю «Красхім-Краситель»
всі матеріали атестації робочих місць
по умовами праці у цеху № 7 Відкритого
акціонерного товариства «Краситель».

Згідно листа Головного Управління
праці та соціального захисту
населення, а саме Головного державного
експерта умов праці № 11/4219-33 від 29 липня
2004 року встановлено, що атестація
робочих місць Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубіженський
Краситель» виконана у відповідності до
вимог Методичних рекомендацій з її
проведення, узгоджених постановою
Міністерства праці України від 01
вересня 1992 року № 41.

Відповідно до листа Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нафто-Краситель» від 22 березня 2007
року, в 2000 році частина діючих цехів
Відкритого акціонерного товариства
«Краситель» були перетворені в окремі
юридичні особи, зокрема, цех № 7
перетворено у Товариство з обмеженою
відповідальністю «Красхім-Краситель».

Відповідно до архівних довідок від
20.09.2013 року № 371/14, 317/15 ОСОБА_2 працювала
на посаді апаратника синтезу 4 розряду
в Товаристві з обмеженою
відповідальністю «Красхім-Краситель»
з 01.05.2000 року по 31.10.2000 року.

13 грудня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області із
заявою щодо роз'яснення питання
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 1.

Листом від 20 грудня 2013 року № 132/Л-14
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області
роз'яснило позивачу, що у 1999 році у
Відкритому акціонерному товаристві
«Краситель» було проведено атестацію
робочих місць за умовами праці, а
колишнім керівництвом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Красхім-Краситель» було прийнято
рішення не проводити вдруге атестацію
тих самих робочих місць, а узаконити
результати атестації, проведеної у
Відкритому акціонерному товаристві
«Краситель». На той час документацію не
було приведено у відповідність до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442 «Про порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці», на теперішній час це
зробити неможливо. Таким чином,
пільговий стаж ОСОБА_2 склав 3 року 7
місяців 8 днів, що не дає їй право на
пенсію на пільгових умовах.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується тільки
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058 встановлюють, що визначення права
пенсії за віком на пільгових умовах
здійснюється згідно з нормами Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Згідно п. «а» статті 13 Закону № 1788
пенсії на пільгових умовах
призначаються працівникам, зайнятим
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловікам після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них є не менше 10
років на зазначених роботах, жінкам -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 Закону № 1788, на
1 рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

За приписами п. 1, п. 2, п. 3 Постанови
Кабінету Міністрів України № 637 від 12
серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка (далі - Постанова).

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 зазначеної Постанови, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінсоцполітики та
Мінфіном.

Цей порядок, як вбачається з його назви
та змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Відповідно до вимог статті 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх соціально -
економічних факторів, що впливають на
здоров'я і працездатність працівників
в процесі трудової діяльності.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 18 серпня 1992 року № 442, - атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріалі є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповнова женим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Відповідно до Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах
у разі, якщо атестацію вперше проведено
до 21.08.1997 року до пільгового стажу зара
ховується весь період роботи на даному
підприємстві у виробництвах,
передбачених Списками до дати видання
наказу на підприємстві про результати
проведення атестації робочих місць.
Результати атестації застосовуються
при обчисленні стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
впродовж 5 років після затвердження її
результатів, за умови, якщо впро довж 5
років після затвердження її
результатів, та за умови, якщо впродовж
цього часу на дано му підприємстві не
змінювались докорінно умови і характер
праці, що дають право на призна чення
пенсії на пільгових умовах.

Частиною 2 п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442 встановлено, що
відповідальність за сво єчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційно го права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що у 2000 році після передачі
цеху № 7, у якому працював позивач,
правонаступнику - Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Красхім-Краситель» будь-якої
докорінної зміни умов і характеру
праці не відбулося. Внаслідок
перетворення створилася інша юридична
особа, яка видала наказ «Про атестацію
робочих місць» №10 від 10.02.2000 року в
якому зазначила, що поряд з іншою
технічною документацією Відкрите
акціонерне товариство «Краситель»
передав Товариству з обмеженою
відповідальністю «Красхім-Краситель»
всі матеріали атестації робочих місць
за умовами праці в цехах № 7 та наказав
результати атестації на іншому
підприємстві (Відкрите акціонерне
товариство «Краситель») вважати
дійсними для підприємства ТОВ
«Нафтол-Краситель», тобто за умовами
праці на ТОВ «Красхім-Краситель»
робоче місце позивача за період з 01.05.2000
року по 31.10.2000 року було атестоване.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 2, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рубіжному
Луганської області на постанову
Рубіжанського міського суду
Луганської області від 10 січня 2014 року
у справі № 425/4739/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 10 січня 2014 року
у справі № 425/4739/13-а за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рубіжному Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.
Геращенко

Судді
М.М.Гімон

О.О.Чебанов