Справа № 2а-173/11/1505
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-173/11/1505

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Боярський О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Одесі апеляційні
скарги Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області та виконавчого комітету
Мологівської сільської ради на
постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Мологівської
сільської ради, СГІРФО
Білгород-Дністровського міського
відділу ГУМВС України в Одеській
області, треті особи ОСОБА_2, Орган
опіки та піклування
Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області про визнання
протиправними дій виконавчого
комітету сільської ради по оформленню
документів на реєстрацію місця
проживання фізичної особи, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом , в якому, з урахуванням змін
позовних вимог, просив визнати
протиправними дії Мологівської
сільської ради в особі виконавчого
комітету Мологівської сільської ради
по оформленню документів на реєстрацію
місця проживання фізичної особи ОСОБА_2
в належному йому будинку АДРЕСА_1;
стягнути з Державного казначейства
України в особі Управління Державного
казначейства України в Одеській
області на мою користь завдану
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.;
стягнути з Державного казначейства
України в особі Управління Державного
казначейства України в Одеській
області на користь позивача понесені
ним витрати по оплаті судового збору в
розмірі 94 грн. 10 коп. та витрати по
оплаті правової допомоги в розмірі 2000
грн., а всього судових витрат в розмірі
2094 грн. 10 коп.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 червня 2012 року адміністративний
позов було задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Мологівської сільської ради в особі
виконавчого комітету Мологівської
сільської ради по оформленню
документів на реєстрацію місця
проживання фізичної особи ОСОБА_2 в
належному на праві власності ОСОБА_1
будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням
Білгород-Дністровська міжрайонна
прокуратура Одеської області та
виконавчий комітет Мологівської
сільської ради в апеляційних скаргах
зазначають, що судом першої інстанції
при вирішенні справи порушені норми
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просять скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для їх
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
23629179 від 19 серпня 2009 року за позивачем
зареєстроване право власності на
будинок АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що позивач зі своєю
сім'єю мешкає в АДРЕСА_2 тимчасово
заселилися його син з невісткою ОСОБА_2.
У зв'язку із хворобою сина та
необхідністю його лікування, браком
коштів, позивач вирішив продати
будинок в с. Молога. В результаті
розмови з третьою особою ОСОБА_2
останньому стало відомо, що вона
самоправно зареєструвала своє місце
проживання в спірному будинку. Це
підтверджується записом в домовій
книзі. Покупець відмовився купити
будинок, бо в ньому зареєстроване місце
проживання сторонньої для нього
людини. У зв'язку з тим, що позивачем не
давався письмовий дозвіл на реєстрацію
третьої особи, він звернувся до
паспортиста виконавчого комітету
Мологівської сільської ради за
поясненням причини оформлення нею
заяви на реєстрацію місця проживання
третьої особи без згоди власника
будинку, на що отримав відповідь, що
дозвіл на реєстрацію давав ОСОБА_1 та
підпис в заяві про згоду ставив також
він. На підставі переданих нею
документів сектор у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Білгород-Дністровського
міського відділу зареєстрував місце
проживання третьої особи в належному
позивачу будинку.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
виконавчий комітет сільської ради в
особі паспортиста не дотримався вимог
постанови Кабінету міністрів України,
якою затверджені зразки документів,
необхідних для реєстрації місця
проживання.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 липня 2004 року №
985 «Про затвердження зразків
документів, необхідних для реєстрації
місця проживання в Україні».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 липня 2004 року № 985 «Про
затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця
проживання в Україні» затверджений
зразок заяви про реєстрацію місця
проживання, в якій міститься графа щодо
згоди власника житла на реєстрацію, яку
він заповнює власноруч та ставить свій
підпис.

Довідником кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженим наказом Міністра праці та
соціальної політики України від 29
грудня 2004 року № 336, а саме пунктом 20
«Паспортист»його підрозділу
«Кваліфікаційні характеристики.
Технічні службовці», встановлені
завдання та обов'язки паспортиста,
відповідно до яких останній перевіряє
подані для реєстрації документи та
паспорт, реєструє та знімає з
реєстраційного обліку громадян згідно
із встановленим порядком. Паспортист
повинен знати: постанови,
розпорядження, накази, нормативні та
інші керівні матеріали з питань
реєстрації громадян; правила
реєстрації та зняття з реєстраційного
обліку громадян; основи законодавства
про працю.

Отже виконавчий комітет сільської ради
в особі паспортиста не дотримався
вимог постанови Кабінету міністрів
України, якою затверджені зразки
документів, необхідних для реєстрації
місця проживання. При оформленні
документів на прописку третьої особи
не були перевірені правильність
заповнення заяви про реєстрацію місця
проживання та наявність або
відсутність в заяві згоди власника
житла. Підготовлені та передані
паспортистом документи стали
підставою для проведення реєстрації
місця проживання третьої особи в
належному позивачу будинку без його на
те згоди.

З огляду на викладене вище, суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання протиправними дії
Мологівської сільської ради в особі
виконавчого комітету Мологівської
сільської ради по оформленню
документів на реєстрацію місця
проживання фізичної особи ОСОБА_2 в
належному на праві власності ОСОБА_1
будинку АДРЕСА_1 обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Водночас відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС
України окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
зокрема, однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Проте, оскільки фактично позовні
вимоги до СГІРФО
Білгород-Дністровського міського
відділу ГУМВС України в Одеській
області відсутні, колегія суддів
вважає прийнятним розгляд справи
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області, тобто місцевим
загальним судом як адміністративним.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач
частково довів суду ті обставини, на
які він посилався в обґрунтування
заявлених вимог, а відповідачі не
надали доказів на підтвердження своїх
заперечень.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
частково обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують. За таких
обставин, апеляційні скарги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області та
виконавчого комітету Мологівської
сільської ради залишити без
задоволення, а постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 червня 2012 року у справі №
2-а-173/11/1505 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складення ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в
повному обсязі - 10 лютого 2014 року

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян