Справа № 247/6177/13-а
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/6177/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Торезький міський
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді
Арапіної
Н.Є.

При секретарі

Щербініній О.С.

за участю

позивача
ОСОБА_1

представників відповідача
управління

Пенсійного фонду України в м. Торез
Донецької області Тзіфи О.В.

Щукіної С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Торез
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовною
заявою до відповідача про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії. Свої вимоги
мотивувала тим, що у жовтні 2013 року
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в м. Торез із заявою про
призначення пенсії за вислугою років. 07
листопада 2013 року рішенням управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі №37
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії. З даним рішенням позивач не
згодна. Просить визнати противоправним
рішення № 37 від 07 листопада 2013 року про
відмову в призначенні пенсії за
вислугою років згідно п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
скасувати його, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
прийняти документи та призначити
пенсію за вислугою років відповідно до
п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 31 жовтня 2013 року.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги. Дала
пояснення, аналогічні викладеним у
позові. Додатково пояснила, що згідно
індивідуальних відомостей про
застраховану особу Торезьким
будинком-інтернатом для
розумово-відсталих дітей (в
подальшому-Торезьким
психоневрологічним інтернатом з
дитячим відділенням) до Пенсійного
фонду України на протязі 2001-2013 років
зараховані страхові внески за кодом
педагогічних працівників.

Представник відповідача управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області Тзіфа О.В позов не
визнала. Пояснила, що посади вихователя
та старшого вихователя згідно розділу
«Соціальний захист» Переліку закладів
і установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
листопада 1993 року за № 909, не
передбачені. Тому для зарахування до
спеціального стажу, що дає право на
пенсію за вислугою років, період роботи
в Торезькому психоневрологічному
інтернату з дитячим відділенням немає
підстав.

Суд, перевіривши матеріали справи,
встановив такі факті і відповідні їм
правовідносини.

Позивач народилася 24 травня 1966 року і
31 жовтня 2013 року вона звернулася до
пенсійного органу із заявою про
призначення пенсії за вислугу років
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (а.с.4-5,49,50).

07 листопада 2013 року рішенням № 37
управлінням ПФУ в м. Торез позивачу
відмовлено у призначенні пенсії за
вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» в
зв'язку з відсутністю необхідного
стажу роботи, який дає право на вислугу
років (а.с.10-10 зв.).

Згідно трудової книжки позивач
працювала з 28 листопада 1983 року по 21
серпня 1984 року в механічному цеху
Ремонтно-механічного заводу
«Торезантрацит»; з 21 серпня 1984 року по 31
липня 1986 року навчалася в Шахтарському
педагогічному училищі. 01 серпня 1986 року
по 30.09.1992 року працювала вихователем в
дитячий садок № 23, переведена до ш/у
«Волинське» на посаду старшого
вихователя; 31 серпня 2001 року звільнена
з ш/у «Волинське» по переводу в міський
відділ освіти Торезької міської ради; з
03 вересня 2001 року по 01 жовтня 2002 року
працювала вихователем в дитячому садку
№49; з 16 жовтня 2002 року по 20 грудня 2009
працювала вихователем, а з 21 грудня 2009
року - старшим вихователем в Торезькому
психоневрологічному інтернаті з
дитячим відділенням (01 жовтня 2008 року
Торезький будинок-інтернат для
розумово відсталих дітей
перейменовано в Торезький
психоневрологічний інтернат з
дитячим відділенням) 04 лютого 2013 року
звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України в
зв'язку зі скороченням штату (а.с.6-9).

Згідно копії диплому НОМЕР_1 від 05 липня
1986 року ОСОБА_1 з 1984 року по 1986 рік
навчалася в Шахтарському
педагогічному училищі, їй присвоєно
кваліфікацію вихователя дитячого
садка (а.с.11).

Згідно копії диплому НОМЕР_2 від 03 липня
1995 року ОСОБА_1 закінчила Слов'янський
державний педагогічний інститут за
спеціальністю педагогіка та
психологія (дошкільна), їй присвоєно
кваліфікацію спеціаліста викладача
педагогіки та психології (дошкільної),
вихователя (а.с.12).

Згідно штатного розпису Торезького
будинку - інтернат на 2002 рік
передбачена посада вихователя (а.с.13-14).

Згідно наказу Торезького будинку -
інтернат для розумово відсталих дітей
№164/к від 30 грудня 2003 року вихователю
ОСОБА_1 присвоєно «спеціаліст 1
категорії» (а.с.15).

Згідно атестаційного листка 2003 року
атестаційною комісією при Торезькому
будинку інтернаті для розумово
відсталих дітей позивач відповідає
займаній посаді-вихователя,
встановлюється кваліфікаційна
категорія «Спеціаліст I категорії»
(а.с.16-16зв.).

Згідно наказу Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням Головного
управління праці та соціального
захисту населення №156/1 від 30 грудня 2008
року вихователю ОСОБА_1 з 01 січня 2009
року привласнено «Спеціаліст I
категорії» (а.с.17-17зв.).

Згідно атестаційного листка 2008 року
атестаційною комісією при Торезькому
будинку інтернаті для розумово
відсталих дітей позивач відповідає
займаній посаді-вихователя,
підтверджено кваліфікаційну категорію
«Спеціаліст І категорії» (а.с.18-18зв.).

Згідно штатного розпису Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням з 01 грудня 2010 року
передбачена посада старшого
вихователя (а.с.19-20).

Згідно свідоцтва про підвищення
кваліфікації позивач. в період з 06
вересня 2010 року по 17 вересня 2010 року
підвищувала кваліфікацію в Державному
комплексі соціальної реабілітації
дітей - інвалідів (а.с.21).

Згідно Наказу Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням Головного
управління праці та соціального
захисту населення № 127/1-1 від 01 жовтня
2008 року у зв'язку з реорганізацією
Торезький будинок - інтернат для
розумово відсталих дітей з 01 жовтня 2008
року перейменовано на Торезький
психоневрологічний інтернат з дитячим
відділенням (а.с.22).

Згідно п.1 Положення Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням, затвердженого 02
вересня 2013 року наказом головного
управління праці та соціального
захисту населення Донецької
облдержадміністрації, Торезький
психоневрологічний інтернат з дитячим
відділенням є стаціонарною
соціально-медичною установою,
призначеною для постійного проживання
осіб та інвалідів першої і другої груп
з психоневрологічними захворюваннями,
які потребують стороннього догляду,
побутового і медичного обслуговування.
Відповідно до п.2 цього положення
основним завданням інтернату є
забезпечення належних умов проживання
психічно хворих осіб, які потребують
стороннього догляду і допомоги (а.с.23-29).

Згідно посадових обов'язків
вихователя, затверджених 16 жовтня 2002
року директором Торезького
будинку-інтернату для розумово
відсталих дітей, вихователь
зобов'язаний: знаходитися з
вихованцями по кількісному складі
групи і проводити корекційно-виховні
заняття за планом роботи;
забезпечувати кожне
корекційно-виховне заняття наочним
приладдям, дидактичним і роздавальним
матеріалами з метою більш якісного
засвоєння програми вихованцями;
здійснювати контроль за дотриманням
охоронного, санітарно - гігієнічного
режиму та режиму дня в групі; виводити
дітей на прогулянки в парк
будинку-інтернату і проводити там з
ними заняття, тощо (а.с.30-30зв.).

Згідно посадових обов'язків старшого
вихователя, затверджених 21 грудня 2009
року директором Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням, старший
вихователь: здійснює методичне
керівництво виховною, освітньою
діяльністю колективу позашкільного
закладу; забезпечує умови для
ефективного педагогічного та
психічного розвитку дітей; сприяє
реалізації диференційованого підходу
до вихованців, виявленню їх
індивідуальних особливостей,
здібностей, таланту; надає методичну
допомогу вихователям (педагогам) у їх
роботі; організовує і проводить
реабілітаційно - корекційну роботу з
вихованцями; оновлює ігровий матеріал,
посібники; вивчає і узагальнює
передовий педагогічний досвід,
розповсюджує його серед педагогічного
колективу, сприяє створенню творчого
емоційного - психологічного клімату в
колективі, тощо (а.с.31).

Згідно Наказу Торезького
психоневрологічного інтернату з
дитячим відділенням Головного
управління праці та соціального
захисту населення № 174/1 від 21 грудня 2009
року привласнено звання «старшого
вихователя» з оплатою згідно штатного
розпису вихователю ОСОБА_1 з 01 січня 2010
року (а.с.32).

Судом було оглянуто матеріали
пенсійної справи, з якої вбачається,
зокрема, що згідно протоколу
управління Пенсійного фонду України в
м. Торез № 3171 від 07 листопада 2013 року
позивач не має права на пенсію (а.с.47);
згідно розрахунку стажу роботи для
призначення пенсії, здійсненого
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Торез, зарахований стаж працівника
освіти ОСОБА_1 складає 16 років 1 місяць 24
дні, страховий стаж з 01 липня 2000 року
складає 13 років 2 місяці 5 днів,
загальний стаж (після 2004 року) - 9 років 8
місяців 20 днів, загальний стаж складає
29 років 8 місяців 25 днів (а.с.48);згідно
довідки архіву Державного
підприємства «Торезантрацит» № 148 від
31 жовтня 2013 року, позивач дійсно
працювала в Комбінаті будівельних
матеріалів виробничого об'єднання
«Торезантрацит» (відокремлений
підрозділ «Управління допоміжного
виробництва» Державного підприємства
«Торезантрацит») з 01 серпня 1986 року по 30
вересня 1992 року вихователем в дитячому
садку № 23 (а.с.51);згідно довідки
Державного підприємства
«Торезантрацит» № 269 від 31 жовтня 2013
року, позивач працювала у
відособленого підрозділу «Волинське»
з 07 жовтня 1992 року по 31 серпня 2001 року
старшим вихователем дитячого садку
(а.с.52); згідно довідки виконкому
Розсипненської селищної ради м. Тореза
дитячий садок № 49 знаходився на
балансі виконкому Розсипненської
селищної ради з 01 вересня 2001 року по 31
грудня 2002 року (а.с.53); згідно
індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_1 Державним
ВАТ Шахтоуправління «Волинське»
Державної холдингової компанії
«Торезантрацит»,Головним управлінням
статистики у Донецькій області,
Торезьким будинком-інтернатом для
розумово-відсталих дітей (в подальшому
- Торезьким психоневрологічним
інтернатом з дитячим відділенням) та
виконавчим комітетом Розсипненської
селищної ради до Пенсійного фонду
України на протязі 2001 - 2009 років
зараховані страхові внески за кодом
підстав для обліку спеціального стажу
(а.с.54-60); згідно індивідуальних
відомостей про застраховану особу
ОСОБА_1 Торезьким психоневрологічним
інтернатом з дитячим відділенням до
Пенсійного фонду України на протязі
2010-2013 років зараховані страхові внески
за кодом підстав для обліку
спеціального стажу (а.с.61-63).

Дослідив добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків підприємства.

За преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року №
1058-1У, цей Закон визначає принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсії, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного Фонду, що формується
за рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-1У, до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди,
особам, які працювали на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до
законодавства, що діяло раніше, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення особою пенсійного
віку та за наявності стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Пунктом "е" статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХП від 05
листопада 1991 року (зі змінами та
доповненнями на час звернення позивача
за призначенням пенсії) визначено, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до вимог статті 62 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року за № 909 (зі змінами), медичні
працівники (незалежно, від
найменування посад), педагоги, вчителі,
логопеди, інструктори ЛФК та з праці,
які працюють в інтернатних закладах
для інвалідів, дітей-інвалідів і
престарілих, та учителі, вихователі,
логопеди, сурдопедагоги,
тифлопедагоги, які працюють в дитячих
клініках, поліклініках, лікарнях,
санаторіях, диспансерах, будинках
дитини, дитячих відділення в лікарнях,
санаторіях, диспансерах і установах
для виконання покарань, мають право на
пенсію за вислугу років.

Згідно розділу 3 «Соціальний захист»
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року за № 909 посади вихователя та
старшого вихователя не передбачені.

Судом встановлено, що підставою для
відмови в призначенні позивачу пенсії
за вислугу років згідно п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є відсутність
необхідного стажу роботи, який дає
право на вислугу років, а саме,
позивач працювала у Торезькому
психоневрологічному інтернаті з
дитячим відділенням, який відноситься
до установи соціального захисту, на
посаді вихователя та старшого
вихователя, які згідно розділу 3
«Соціальний захист» Переліку закладів
і установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
листопада 1993 року за № 909, не
передбачені.

Згідно Переліку посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 червня 2000 року
за № 963 (зі змінами), до посад
педагогічних працівників віднесено
посади, зокрема, вчителів, викладачів
всіх спеціальностей, асистента вчителя
загальноосвітнього навчального
закладу з інклюзивним та інтегрованим
навчанням, старшого викладача вищого
навчального закладу I і II рівня
акредитації, старшого вихователя,
вихователя.

Невключення посадивихователя,
старшого вихователя в Перелік посад
педагогічних працівників не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань про право на пенсію на
пільгових умовах. Це право, передбачене
ст.46 Конституції України, базується на
конституційних принципах, що
встановлені ст. ст.1, 3, 6 ч.2, 8, 19 ч.2, 22, 23, 24
ч. І Конституції України, не може бути
скасовано або звужене, і правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права.

У зв'язку з тим, що в пільговий стаж
відповідачем не зарахований період
роботи позивача в Торезькому
психоневрологічному інтернаті з
дитячим відділенням з 16 жовтня 2002 року -
на посаді вихователя, з 21 грудня 2009 року
- на посаду старшого вихователя, її
право на соціальний захист, що
гарантується загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
порушено і підлягає відновленню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

За умовами п.п.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підстав, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, виходячи із
вищенаведеного, суд приходить до
висновку про те, що відповідач
протиправно відмовив позивачу у
призначенні пенсії на пільгових
умовах, виключивши з пільгового стажу
період з 16 жовтня 2002 року по 20 грудня
2009 року та з 21 грудня 2009 року по 04 лютого
2013 року у зв'язку з тим, що посади
вихователя та старшого вихователя
згідно розділу «Соціальний захист»
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року за № 909, не передбачені.
Протиправним є, і як наслідок цього,
подальша відмова позивачу у
призначенні пенсії на пільгових умовах
з моменту виникнення такого права і
звернення до органу Пенсійного Фонду
України, тобто з 31 жовтня 2013 року.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» при подачі
адміністративного позову немайнового
характеру оплаті підлягає судовий збір
в розмірі 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної
заробітної плати з 01 січня 2014 року
становить 1218 грн. 00 коп.

Оскільки відповідач є державною
бюджетною установою, суд вважає
можливим у відповідності до ст. 88 КАС
України звільнити його від сплати
судових витрат на користь держави.

Звільнити Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі від сплати судових
витрат в доход бюджету.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України відповідно
до задоволених вимог підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача судовий збір у сумі
68 грн. 82 коп.

Керуючись Конституцією України,
Законом України „Про пенсійне
забезпечення", Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", постановою Кабінету
Міністрів України № 963 від 14 червня 2000
року «Про затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників", постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04 листопада
1993 року «Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров"я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугою років" (зі
змінами, внесеними постановою № 1436 від
26 вересня 2002 року Кабінету Міністрів
України), ст.ст.3, 9, 11, 14, 71, 94, 160 - 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П о с т
а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі про визнання рішення
протиправним, зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити повністю.

Визнати рішення управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області № 37 від 07
листопада 2013 року про відмову в
призначенні ОСОБА_1 пенсії за
вислугою років на підставі п. "е" ст.55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" протиправним та
скасувати.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою
років на підставі п. "е" ст.55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з 31
жовтня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору у сумі 68 грн. 82
коп.

Повний текст постанови
виготовлений 17 лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення постанови, а в разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Н. Є. Арапіна