Справа № 820/10583/13-а
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 січня 2014 р.
№ 820/10583/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Маренич Т.О.

за участю:

представника позивача - Кощій О.В.,

представника відповідача -
Добронравової О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
"Концерн АВЕК та Ко " до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Концерн АВЕК та Ко",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № від 10
липня 2013 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що не згоден з висновками
проведеної позапланової невиїзної
перевірки, оформленої Актом від 20.06.2013р.
№ 371/47-0/22649344, які слугували підставою
для прийняття Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів №
податкового повідомлення-рішення від 10
липня 2013 року. Позивач вважає висновки
Акту необґрунтованими жодними
доказами, оціночними, винесеними із
перевищенням повноважень, незаконними,
і тому спірне податкове
повідомлення-рішення, винесене на
підставі такого акту, підлягає
скасуванню. Платник податків
стверджує, що всупереч вимогам
законодавства, зокрема Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
ДПА України 22.12.2010р. № 984, в
оскаржуваному Акті не наведено жодного
порушення, допущеного безпосередньо
ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", та жодного
доказу нереальності проведених
поставок, окрім податкової інформації
про ланцюг контрагентів. Єдиною
підставою для винесення оскаржуваного
рішення, як зазначає позивач, стало
отримання відповідачем Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ «Паритет-Агро» із ПП
«Гамма-плюс», якою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ПП «Гамма-плюс» за період з
червня по серпень 2012 року та подальшої
реалізації товару до кінцевого
споживача. Разом з тим, дії
Основ'янської МДПІ м. Харкова із
складання згаданої Довідки визнані
протиправними постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
07.08.13р. у справі № 820/4857/13-а, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17.09.13р.

За таких підстав, позивач наполягає, що
відсутня юридична підстава для сумніву
в дійсності та реальності правочинів
між позивачем та ТОВ «Паритет-Агро»,
акт перевірки не містить жодного
доказу нереальності господарських
операцій окрім згаданої довідки. Окрім
того, при проведенні перевірки
відповідачем використано неналежні та
недопустимі докази, отримані та
складені всупереч закону. З
урахуванням зазначеного, позивач
просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № від 10
липня 2013 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в позовній заяві, просив суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Відповідач - Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов
(а.с.97) відповідач вказав, що на підставі
наказу СДПІ ВПП у м. Харкові № 328 від
01.06.2013 року за письмовим повідомленням
про дату та місце проведення, проведена
документальна невиїзна перевірка
підприємства позивача - ПАТ «Концерн
Авек та Ко», з питання дотримання вимог
податкового законодавства по
правовідносинам з ТОВ «Паритет-Арго»
по податку на додану вартість за період
червень-серпень 2012 року, за
результатами якої СДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення
№ від 10 липня 2013 року. Перевірка
ініційована податковою інформацією,
яка надійшла до СДПІ стосовно
контрагента ПАТ «Концерн Авек та Ко» -
ТОВ «Паритет-Арго». Посилаючись на пп.
14.1.171 п. 14.1 ст. 14, ст. 74 та пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83
ПК України, відповідач вважає
використання податкової інформації
при проведенні перевірки таким, що
відповідає приписам чинного
законодавства. Так, на підставі
податкової інформації, отриманої від
Основ'янської МДПІ м. Харкова,
проведено спірну перевірку та
встановлено порушення ПАТ «Концерн
Авек та Ко» податкового законодавства
за період червень-серпень 2012 року. На
час проведення перевірки та складання
акту №371/47-0/22649344 від 20.06.2013 року
постанова Харківського окружного
адміністративного суду, на яку
посилається позивач, щодо оскарження
вказаної довідки Основ'янської МДПІ м.
Харкова, СДПІ ОВП у м. Харкові відомо не
було. Однак, на думку відповідача,
навіть беручи до уваги вказані судові
рішення, не спростованим залишається
факт відсутності за місцезнаходженням
підприємства ПП «Гамма-Плюс» та
операції останнього з контрагентами,
віднесеними до так званих «ризикових».
Не зважаючи на викладене у позові,
актом перевірки СДПІ ОВП у м. Харкові
цілком обґрунтовано та правомірно
встановлені порушення ПАТ «Концерн
Авек та Ко». Так, згідно наданих до
перевірки підприємством копій
документів, встановлено
невідповідність вказаного у
повідомленні ТОВ «Паритет-Арго» від
29.06.2012 року та товарно-транспортних
накладних транспорту, яким
здійснювалось переміщення товару, не
підтвердженою залишається можливість
вказаних засобів переміщувати
зазначені об'єми олії. Посилаючись на
викладені доводи, відповідач просив
суд ухвалити рішення про відмову у
задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав письмові
заперечення на позов, просив суд
ухвалити рішення про відмову у
задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав та мотивів:

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що позивач -
Публічне акціонерне товариство
"Концерн АВЕК та Ко ", пройшов
передбачену законодавством процедуру
державної реєстрації, набув правового
статусу суб'єкта господарювання -
юридичної особи, включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців з
ідентифікаційним кодом - 22649344.(т.1
а.с.11-16).

ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" взято на
податковий облік 01.09.2000р. На теперішній
час підприємство перебуває на обліку
як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) у
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та є платником податку на
додану вартість (т.1 а.с.17).

На підставі наказу СДПІ ВПП у м. Харкові
ДПС № 328 від 01.06.2013р. «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПАТ «Концерн АВЕК ТА Ко» та
згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 та ст.79 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі
змінами та доповненнями, відповідачем -
СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Харкові МГУ Міндоходів
України в Харківській області,
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача -
Публічного акціонерного товариства
«Концерн АВЕК та Ко», , з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по правовим відносинам з
ТОВ «Паритет-Арго», , по
податку на додану вартість за період
червень 2012 року - серпень 2012 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 20.06.2013 року № 371/47-0/22649344. (т.1 а.с. 28-53).

10.07.2013 року з посиланням на зазначений
акт перевірки СДПІ з обслуговування
великих платників у м. Харкові МГУ
Міндоходів України в Харківській
області прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення №, яким ПАТ
"Концерн АВЕК та Ко" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у загальній сумі
1124553,00грн., з яких: 749702,00грн. - основний
платіж, 374851,00грн. - штрафні (фінансові)
санкції (т. 1 а.с.54).

Керуючись правилами, визначеними ст. 55
та пп. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу
України, Публічне акціонерне
товариство «Концерн АВЕК та Ко»
відносно прийнятого СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Харкові МГУ Міндоходів України в
Харківській області податкового
повідомлення - рішення, розпочало
процедуру адміністративного
оскарження рішень контролюючих
органів.

За наслідками розгляду скарг
підприємства від 23.07.2013р. №757 (т.1 а.с.56-59)
та від 01.10.2013р. №1042 (т.1а.с.63-65), рішенням
СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Харкові МГУ Міндоходів
України в Харківській області від
20.09.2013р. № 7353/10/10-223 (т.1 а.с.60-62) та
рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 21.10.2013 року №13616/6/99-99100115 (т.1
а.с.66-68), скарги підприємства залишені
без задоволення, а податкове
повідомлення рішення - без змін.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість зазначених в акті
перевірки висновків відповідача і
винесене на підставі таких висновків
спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд
виходить з наступного:

Судовим розглядом встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" у перевіреному
періоді мав господарські відносини з
підприємством ТОВ «Паритет-Арго», .

Так, на підставі договору №1005М від
10.05.2012 року (т.1 а.с.111) ТОВ "Паритет-Арго"
(продавець) зобов'язується поставити
ПАТ "Концерн АВЕК та Ко " (покупець), а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити олію соняшникову
нерафіновану не виморожену 1 сорту в
кількості 300тон. (+/- 10%) за ціною 10370
грн/тонну, у т.ч. ПДВ 20 % в строк до 30.06.12р.

На підтвердження доводів про
реальність господарських операцій за
вказаним правочином платник податків
подав до суду складені контрагентом
податкові накладні від 03.06.2012 року №5 на
загальну суму з ПДВ 658909,80грн., від 08.06.2012
року №10 на загальну суму з ПДВ
272731,00грн., від 09.06.2012 року №11 на загальну
суму з ПДВ 982039,00грн., від 13.06.2012 року №17
на загальну суму з ПДВ 962750,80грн., від
14.06.2012 року №18 на загальну суму з ПДВ
338891.60грн. (т.1 а.с.113, 120, 125, 134, 143).

Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводилися в
безготівковій формі, про що свідчать
платіжні доручення від 13.06.2012року на
суму 1087359,79грн., від 14.06.2012 року №25180629 на
суму 570716,85грн., від 27.06.2012 року №27624081 на
суму 1123942,07грн., від 27.06.2012 року №32142973 на
суму 433303,49грн. (т.1, а.с.148-151).

Крім того, реальність виконання
вказаного договору підтверджується
Актами прийому-передачі, підписані
позивачем та ТОВ "Паритет-Арго",
завірені печатками підприємств, які
містять найменування товару, обсяг,
ціну без ПДВ та з ПДВ, інші обов'язкові
реквізити передбачені Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а саме: №346 від
03.06.2012 року на суму 658909,80грн., № 347 від
08.06.2012 року на суму 272731,00грн, №348 від
09.08.2012 року на суму 982039,00грн., № 350 від
13.06.2012 року на суму 962750,80грн., №352 від
14.06.2012 року на суму 338891,60грн. (т.1. а.с.114,
121, 126, 135, 144).

Також, судовим розглядом встановлено,
що 18.05.2012 року між ТОВ "Паритет-Арго"
(продавець) та ПАТ "Концерн АВЕК та Ко "
(покупець) був укладений договір №1805М
(т.1 а.с.187, за яким продавець
зобов'язується поставити покупцю, а
покупець прийняти та оплатити олію
соняшникову нерафіновану не
виморожену 1 сорту в кількості 500 тон.
(+/-10%) за ціною 10000 грн./ тонна, в т.ч. ПДВ 20%
в строк до 31.08.2012 року, базис поставки
СРТ (перевезення сплачено до -) -
Комплекс з переробки та перевантаження
тропічних масел в м. Южний.

Реальність виконання цього договору
платник податків підтверджує
складеними на його адресу контрагентом
податковими накладними від 29.06.2012 року
№30 на загальну суму з ПДВ 1017400,00грн., від
01.07.2012 року №1 на загальну суму з ПДВ
321800,00грн., від 04.07.2012 року №3 на загальну
суму з ПДВ 300400,00грн., від 08.07.2012 року №4
на загальну суму з ПДВ 255400,00грн., від
11.07.2012 року №9 на загальну суму з ПДВ
302200,00грн. (т.1 а.с.189, 200, 205, 210, 215).

Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводилися в
безготівковій формі, про що свідчать
платіжні доручення від 18.07.2012 року
№25180777 на суму 521235,83грн., від 14.09.2012 року
№25180969 на суму 860389,11грн., від 21.09.2012 року
№32142068 на суму 200000,00грн., від 26.09.2012 року
№32142094 на суму 317902,99грн., від 10.10.2012 року
№ 32142114 на суму 131263,20грн., від10.10.2012 року
№33572500грн. на суму 70000,00грн., від10.10.2012
року на суму 105000,00грн.(т.1, а.с.220-226).

Крім того, реальність виконання
вказаного договору підтверджується
Актами прийому-передачі, підписані
позивачем та ТОВ "Паритет-Арго",
завірені печатками підприємств, які
містять найменування товару, обсяг,
ціну без ПДВ та з ПДВ, інші обов'язкові
реквізити передбачені Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а саме: №367 від
29.06.2012 року на суму 1017400,00грн., № 374 від
01.07.2012 року на суму 321800,00грн, №376 від
04.07.2012 року на суму 300400,00грн., № 379 від
08.07.2012 року на суму 255400,00грн., №381 від
11.07.2012 року на суму 302200,00грн. (т.1. а.с.190,
201, 206, 211, 216) та товарно-транспортними
накладними від 28.06.2012 року №224086, від
29.06.2012 року №224078, від 28.06.2012 року №224077,
від 28.06.2012 року №004088, від 29.06.2012 року
№0003561, від 03.07.2012 року №0003565, від 07.07.2012
року №108141, від 10.07.2012 року №0003572, від
06.06.2012 року № 227201, від 16.06.2012 року №040503.
(т.1 а.с.192-195, 203, 208, 213, 218).

Поставка товару - олії соняшникової за
вказаними вище правочинами: № 1005М від
10.05.12р. та № 1805М від 18.05.12р.,
здійснювалась між позивачем та ТОВ
"Паритет-Арго" на умовах СРТ - порт
(перевезення сплачено до - ) Комплекс з
переробки та перевантаження тропічних
масел в м. Южний (далі Термінал).

Відтак, транспортування товару за
договором здійснювалось ТОВ
"Паритет-Арго". Саме дане підприємство
за договором оплачувало перевезення,
визначало перевізника та укладало з
ним договір та замовлення та інш.

Як вбачається з наданих позивачем до
матеріалів справи
товарно-транспортних накладних: від
03.06.2012 року №108150, від 02.06.2012 року №108122,
від 06.06.2012 року №155956, від 06.06.2012 року
№155801, від 06.06.2012 року №155958, від 06.06.2012
року №040587, від 06.06.2012 року №155961, від
06.06.2012 року №155960, від 06.06.2012 року № 227201,
від 16.06.2012 року №040503. (т.1 а.с.116-117, 123, 128-130,
137-139, 146), заповнення
товарно-транспортних накладних
здійснювалось відповідно до вимог
закону, з урахуванням інструкцій,
наданих позивачем для забезпечення
швидкого та безперешкодного приймання
авто в порту. Інструкції оформлені у
вигляді додаткових угод до договорів
поставки. Тому, в ТТН в якості
вантажовідправника вказано за
дорученням ТОВ "Агрокорн" без
зазначення посередників. Натомість,
вантажоодержувачем є Термінал. Саме ця
організація надавала позивачу, а
позивач, в свою чергу - ТОВ
"Паритет-Арго" інструкції стосовно
заповнення ТТН.

За таких підстав, у товарно -
транспортній документації не
зазначено підприємство позивача,
оскільки позивач не є а ні
вантажовідправником, а ні
вантажоодержувачем товару, як саме і
ТОВ "Паритет-Арго", адже воно є лише
проміжним посередником.

Наявні ТТН свідчать про реальний рух
товару від спірного контрагента ТОВ
"Паритет-Арго" до кінцевого пункту
призначення - Терміналу. Дані ТТН
містять відбитки печаток
вантажовідправника та
вантажоодержувача, їх існування
підтверджує наявність товару та його
рух саме від виробника до порту.

Товар, як встановлено судовим
розглядом, не перебував на зберіганні
позивача, оскільки завозився до
Терміналу в квоту нерезидента, в ТТН
міститься посилання на експертний
контракт. Отже, після розвантаження
товару в порту, він переходив на
зберігання нерезидента. Кожну партію
товару супроводжувало посвідчення
якості, надане виробником олії
соняшникової ТОВ "Вторметекспорт" або
ПВКП "Сіолл".

Вирішуючи спір, суд відмічає, що за
формою складення, змістом прав і
обов'язків сторін, предметом
домовленостей, суттєвими умовами,
порядком виконання зобов'язань тощо,
означені вище договори закону не
суперечать, вчинені між реально
існуючими суб'єктами права зі статусом
юридичних осіб, не мають відношення до
обігу обмежених в
цивільному/господарському обороті
товарів (робіт, послуг), на порушення
інтересів держави як учасника
суспільних публічних правовідносин з
справляння податків (зборів) не
спрямовані.

Суд бере до уваги, що в силу п.20.1.30 ст.20
Податкового кодексу України, органи
доходів і зборів мають право
звертатися до суду, у тому числі
подавати позови до підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
щодо визнання оспорюванних правочинів
недійсними та застосування визначених
законодавством заходів, пов'язаних із
визнанням правочинів недійсними, а
також щодо стягнення в дохід держави
коштів, отриманих за нікчемними
договорами.

Наведена норма Податкового кодексу
України повністю кореспондує приписам
ст.ст.202-204, 228 Цивільного кодексу
України, ст.ст.207, 208, 250 Господарського
кодексу України, і зумовлює
відсутність у контролюючого органу
жодних правових підстав для прийняття
рішення про збільшення грошових
зобов'язань платника податків,
сформованих за певним правочином, до
моменту визнання такого правочину
недійсним в судовому порядку чи
стягнення у судовому порядку активів,
одержаних чи належних платнику
податків за таким правочином у зв'язку
з встановленою судом нікчемністю
правочину.

Однак, як з'ясовано судом в ході
розгляду спору, зазначені вище
правочини податковою інспекцією у
судовому порядку не оспорені.

Оцінивши наявні в справі докази за
правилами ст.86 КАС України, суд також
відмічає, що сторонами не
заперечується, а матеріалами справи
додатково підтверджено факт виконання
позивачем та його контрагентом - ТОВ
"Паритет -Агро", зобов'язань за
вказаними вище правочинами.

Копії витребуваних, оглянутих судом і
долучених до матеріалів справи
первинних і розрахункових документів
не мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", ст.44
Податкового кодексу України та п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

Обставини понесення позивачем витрат
за вказаними договорами підтверджені
матеріалами справи. Приєднані до
справи копії платіжних документів
засвідчують факт виконання позивачем
зобов'язань по оплаті вартості товару
за вищевказаними правочинами шляхом
перерахування безготівкових грошових
коштів.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом", суд робить висновок
про те, що операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Наявні у справі
документи засвідчують, що безготівкові
кошти були списані з рахунків позивача,
тобто вибули з його власності. Доказів
повернення цих коштів до позивача,
наявності у позивача та його
контрагента спільного інтересу щодо їх
отримання (що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), відповідачем
суду

До документів, які засвідчують факт
придбання товару, робіт, послуг, діюче
законодавство висуває лише одну умову -
вони повинні засвідчувати фактичне
отримання товару або результатів
робіт, послуг.

Проте, в ході розгляду справи
відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС
України не спростовано достовірності
відомостей первинних документів,
наданих позивачем.

Здійснення платником податків
навмисних збиткових
фінансово-господарських операцій
матеріалами справи не підтверджується.
Фактичних даних, які б засвідчували
наявність у платника податків наміру
набути у спірних правовідносинах
безпідставну податкову вигоду, суд в
ході розгляду справи не виявив, адже
добутими доказами підтверджується
факт вибуття з власності суб'єкта
права-платника податків коштів в
оплату вартості придбаного товару,
факт юридичної непов'язаності сторін
правочину, факт відсутності у сторін
правочину спільних економічних
інтересів, що в сукупності підтверджує
звичайність умов ведення
господарської діяльності.

Судовим розглядом встановлено,
підтверджується матеріалами справи (т.
1 а.с. 152- 250, т. 2 а.с. 71), що товар, який
позивач придбавав у ТОВ "Паритет -
Агро", використовувався підприємством
у подальшій господарській діяльності.
Так, домовленість із ТОВ "Паритет - Агро"
досягалась під вже укладений позивачем
експортний контракт, а саме: спочатку
позивачем укладався договір, за
умовами якого позивач зобов'язувався
поставити на Термінал певну кількість
олії соняшникової для свого покупця -
нерезидента, потім позивач підшукував
постачальника такої олії. Покупцем
позивача, згідно наданих підприємством
суду документів, була компанія -
нерезидент "Альфа Трейдінг Лімітед"
(Малайзія) через комісіонера ТОВ
"АгроКорн". Самі ці підприємства
надавали підприємству позивача
відповідні інструкції стосовно
заповнення ТТН через комісіонера,
котрі позивач спрямовував до свого
контрагента ТОВ "Паритет - Агро" для
заповнення транспортної документації.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за
необхідне зазначити, що правила
формування податкового кредиту
платниками податку на додану вартість
визначені ст. 198 Податкового кодексу
України.

Так, згідно п.п. 198.1., 198.2 вищеназваної
статті, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Приписами п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України
забороняється включення до складу
податкового кредиту сум податку, не
підтверджених належним чином
оформленими податковими накладними.

Необхідно зазначити, що податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податку на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, що
стала підставою для формування
податкового обліку платника податку.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
кодексу чи не підтверджені митними
деклараціями іншими документами
передбаченими п. 201.11 статті 201 цього
кодексу. У разі якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього кодексу.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Вивчивши акт перевірки та перевіривши
викладені в акті доводи суб'єкта
владних повноважень зібраними
доказами, суд дійшов висновку, що СДПІ
по роботі з ВПП в м. Харкові ДПС не
доведено нереальності спірних
господарських операцій, так як єдиним
мотивом для судження відповідача про
нікчемність спірних правочинів та
відсутності підстав для формування
податкового кредиту підприємством ПАТ
"КОНЦЕРН АВЕК та Ко" на підставі
податкових накладних, виписаних ТОВ
"Паритет - Агро" у червні - серпні 2012р., є
висновки інших органів податкової
служби, зокрема висновок Основ'янської
МДПІ у м. Харкові Харківської області
ДПС, викладений у довідці від 28.02.2013р.
"Про результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Паритет -Агро", , отриманих від особи, яка мала
правові відносини з платником податків
ПП "Гамма-плюс", , за
період: червень-липень 2012р." щодо
наявності ознак проведення
безтоварних операцій по фінансово -
господарським операціям у серпні 2012р.
ПП "Гамма-плюс" та нереальності
здійснення фінансово - господарських
діяльності ПП "Гамма-плюс" з
контрагентами у травні - серпні 2012р.

Однак, в силу положень Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України та Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", позивач та
його контрагенти є окремими суб'єктами
права зі статусом юридичної особи, і
тому межі юридичної відповідальності
кожного платника ПДВ, яка (слід
розуміти -відповідальність) відповідно
до ст.61 Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до юридичної відповідальності за
діяння, що було вчинено іншою особою,
згідно з законом є неможливим.

Ця позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Також слід зазначити, що в ході
розгляду справи відповідачем за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не
спростовано достовірності відомостей
первинних документів, наданих
позивачем.

За приписами ч. 2 ст. З Закону України
"Про бухгалтерський облік та-фінансову
звітність в Україні", бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. При цьому, ч. 1
ст. 9 зазначеного Закону встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 201.1. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця та є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Із наданих позивачем та досліджених
судом первинних документів,
вбачається, що господарські операції
між ПАТ "КОНЦЕРН АВЕК та Ко" та його
контрагентом ТОВ "Паритет -Агро" мали
реальний характер, у зв'язку з чим у
відповідача не було підстав для
неприйняття до заліку зазначених
документів, у т.ч. податкових накладних
при формуванні підприємством
податкового кредиту у перевіреному
періоді.

Під час судового розгляду справи
підтвердився той факт, що позивач
виконав вимоги норм Податкового
кодексу України, що регулюють спірні
правовідносини, сплативши податок на
додану вартість в ціні товару,
отриманого від контрагента, який в свою
чергу, виконав вимоги п. 201.10 ст. 201 ПК
України, видавши позивачу належним
чином оформлені податкові накладні на
визначені та сплачені позивачем суми
податку.

Оскільки, зібрані по справі докази
підтверджують виконання зобов'язань
між сторонами спірних правочинів, суд
доходить висновку про
необґрунтованість висновків
податкового органу щодо
неправомірного включення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ з
витрат по придбанню у ТОВ "Паритет -
Агро" олії соняшникової нерафінованої
не вимороженої 1 гатунку у
перевіреному періоді.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки в ході судового розгляду
відповідачем не було доведено
правомірності мотивів винесення
спірного податкового повідомлення -
рішення, що зумовлює висновок про
необґрунтованість визначення платнику
податків додаткових податкових
зобов'язань і, як наслідок, наявність
факту порушення прав та охоронюваних
законом інтересів ПАТ "КОНЦЕРН АВЕК та
Ко" у сфері публічно - правових
відносин, позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити
відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Концерн АВЕК
та Ко " до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів № від 10 липня 2013 року.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Концерн АВЕК та Ко "(код
ЄДРПОУ - 22649344, місцезнаходження: 61002,
м.Харків, вул.Сумська, 70) судовий збір у
розмірі 2294,00грн. (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири гривні нуль копійок)

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20
січня 2014 року.

Суддя

Панченко О.В.