Справа № 2а-2471/10/1970
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р.
Справа № 9104/32783/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Сеника Р. П., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Тернопільського
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів і фондового
ринку на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 07
вересня 2010 року у справі №2а - 2471/10/1970 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бучацьке
автотранспортне підприємство 16139» до
Тернопільського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів і фондового ринку про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Бучацьке автотранспортне
підприємство 16139» звернулося до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тернопільського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку і просило:
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у зупиненні обігу акцій
позивача; скасувати розпорядження
відповідача №6 - В від 21 червня 2010 року
про відмову у скасуванні реєстрації
випуску акцій та анулюванні свідоцтва
про реєстрації випуску акцій;
зобов'язати відповідача вчинити певні
дії, які полягають у прийнятті
Розпорядження про скасування
реєстрації випуску цінних акцій та
анулюванні свідоцтва про реєстрацію
випуску акцій у зв'язку з
реорганізацією ВАТ «Бучацька
автотранспортне підприємство 16139».

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оспорюване розпорядження суперечить
вимогам Порядку скасування реєстрації
випуску акцій та анулювання свідоцтв
про реєстрацію випуску акцій із
змінами, яке затверджене рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку №222 від 30 грудня 1998
року, Закону України «Про господарські
товариства та Цивільного кодексу
України. Крім цього, Цивільним кодексом
України та Господарським кодексом
України, а також Законами України «Про
господарські товариства та «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
передбачено порядок припинення
діяльності акціонерного товариства.
При прийнятті 21 січня 2010 року рішення
про припинення товариства шляхом
перетворення його у товариство з
обмеженою відповідальністю, позивач
виконав усі вимоги вищевказаних
нормативно - правових актів. Проте,
відповідач відмовив у скасуванні
реєстрації випуску акцій та анулюванні
свідоцтва про реєстрацію випуску
акцій, оскільки, як зазначає
відповідач, розмір статутного капіталу
створеного внаслідок реорганізації
товариства повинен відповідати
розміру статутного капіталу
реорганізованого товариства. Разом з
цим, відповідачем не були враховано ці
обставини, а тому оспорюване рішення є
незаконним та підлягає скасуванню.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суджу від 07 вересня
2010 року позовні вимоги задоволено
частково: скасовано розпорядження
Тернопільського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку №6-В від 21
червня 2010 року про відмову у скасуванні
реєстрації випуску акцій та анулюванні
свідоцтва про реєстрацію випуску акцій
відкритого акціонерного товариства
«Бучацьке автотранспортне
підприємство 16139»; зобов'язано
відповідача прийняти розпорядження
про скасування реєстрації випуску
акцій та анулюванні свідоцтва про
реєстрацію випуску акцій №2/19/09 від 02
червня 2009 року у зв'язку з
реорганізацією ВАТ «Бучацьке
автотранспортне підприємство 16139». В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Тернопільське територіальне
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку з таким
судовим рішенням суду першої інстанції
не погодилося і оскаржило його в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Посилаючись у поданій апеляційній
скарзі на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
за результатами розгляду заяви
позивача про скасування випуску акцій
та відповідних документів було
прийнято оспорюване розпорядження про
відмову в скасуванні реєстрації
випуску акцій та анулюванні свідоцтва
про реєстрацію випуску акцій. При
цьому, при прийнятті оспорюваного
рішення відповідач виходив з того, що
акціонерне товариство, що прийняло
рішення про припинення шляхом його
перетворення, зобов'язано здійснити
обмін акцій на частки у статутному
фонді товариств, що створюються в
результаті перетворення, із
збереженням розміру частки акціонера в
статутному капіталі товариства. У
випадку, якщо на дату прийняття
відповідного рішення про перетворення
у товариство з обмеженою
відповідальністю кількість акціонерів
перевищуватиме десять осіб, рішення не
може бути реалізоване, оскільки
законодавством не передбачено
обмеження максимальної кількості
учасників. Згідно з протоколом №1
загальних зборів акціонерів
відкритого акціонерного товариства
«Бучацька автотранспортне
підприємство 16139» на дату проведення
цих зборів кількість власників цінних
паперів складала 56 осіб. Згідно
протоколу №2 загальних зборів
акціонерів від 08 квітня 2010 року у
зв'язку з перетворенням кількість
власників цінних паперів становила 29
осіб. Також, згідно Статуту Товариства
його учасником є фізична особа, що
володіє 98,9 відсотка у статутному
капіталі на суму 2 189 966 гривень 25 коп. і
зазначено, що товариство тимчасово
володіє часткою у статутному капіталі
в розмірі 24 393 гривні 75 коп.. Проте,
згідно звіту про наслідки обміну акцій
позивачем в процесі реорганізації
викуплено прості іменні акції в
кількості 54 060 на зальну номінальну
вартість 13 515 гривень. Тобто, наведені у
Статуті відомості щодо володіння
Товариством часткою не відповідають
кількості фактично викуплених акцій.
Цим самим не збережено розмір частки 28 -
ми акціонерів і, відповідно, в процесі
реорганізації порушено корпоративні
права цих акціонерів на володіння
часткою у Статутному капіталі
створеного в процесі реорганізації
Товариства. В свою чергу суд першої
інстанції, зазначаючи про
правомірність дій позивача, не
врахував всіх обставин, і прийняв
незаконне рішення, що ґрунтується на
суб'єктивних міркуваннях.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання представників не
направили, хоча повідомлялися належним
чином та у встановленому законом
порядку про дату, час та місце судового
засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, справу розглянуто
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно ст. 2 Закону України «Про
господарські товариства» та п. 7
Порядку скасування реєстрації випуску
акцій та анулювання свідоцтв про
реєстрацію випусків акцій,
затвердженого рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 30 грудня 1998 року №222 у
результаті проведення викупу акцій
акціонерів, які не голосували за
прийняття загальними зборами
акціонерів рішення про припинення
діяльності товариства шляхом його
реорганізації та звернулися до
товариства з письмовою заявою,
акціонерне товариство стає власником
частки у статутному фонді товариства у
розмірі, визначеному кількістю
придбаних акцій. Також, як зазначає суд
першої інстанції, розмір закріпленої
за товариством з обмеженою
відповідальністю частки у його
статутному капіталі не повинен
перевищувати суми загальної
номінальної вартості викуплених
акціонерним товариством під час
реорганізації акцій акціонерів, які
вимагають цього, у разі, коли ці
акціонери не голосували за прийняття
загальними зборами акціонерів рішення
про припинення діяльності товариства
шляхом його реорганізації та
звернулися до акціонерного товариства
з письмовою заявою. В ході розгляду
справи було встановлено, що згідно
Звіту про наслідки обміну акцій у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю,
затвердженого загальними зборами
акціонерів, позивачем видані
зобов'язнання на весь випуск акцій - 8 857
440 штук, з яких 8 759 865 штук - частка
засновника, 54 060 викуплено товариством
і 43 515 - тимчасово закріплених за
товариством акцій акціонерів, що не
приймали участі у зборах. Тобто, за
висновками суду першої інстанції,
позивач виконав вимоги щодо розміру
статутного капіталу, у зв'язку з чим
відповідач при винесенні оспорюваного
розпорядження порушив права позивача.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи 21
січня 2010 року загальні збори
акціонерів відкритого акціонерного
товариства «Бучацьке автотранспортне
підприємство 16139» прийняли рішення про
припинення діяльності товариства
шляхом перетворення у товариство з
обмеженою відповідальністю. Розмір
статутного капіталу створеного
Товариства, дорівнює розміру
статутного капіталу реорганізованого
Товариства.

Також, встановлено кількість учасників
товариства на рівні не більше десяти,
затверджено оцінку акцій, встановлено
порядок та умови обміну акцій. За
прийняття рішення висловилися 99,84
відсотка голосів від присутніх на
зборах осіб, що становить 8 759 865 голосів.

Згідно з протоколом №2 загальних
зборів акціонерів відкритого
акціонерного товариства «Бучацьке
автотранспортне підприємства 16139»
затверджено звіт про обмін акцій та
передавальний акт по передачі майна,
прав і обов'язків.

За результатами розгляду поданої
позивачем заяви про скасування випуску
акцій та представлених документів 21
червня 2010 року відповідачем винесено
розпорядження №6 - В про відмову
позивачу у скасуванні реєстрації
випуску акцій та анулюванні свідоцтва
про реєстрацію випуску акцій.

Підставою для такої відмови було те, що
позивачем порушено вимоги ст. 50 ч. 2
Закону України «Про господарські
товариства», оскільки згідно протоколу
загальних зборів акціонерів ВАТ
«Бучацьке автотранспортне
підприємство 16139» та Довідки про
рішення, прийняті загальними зборами,
на дату проведення загальних зборів
акціонерів, на яких було прийнято
рішення про припинення юридичної
особи шляхом її перетворення у
товариство з обмеженою
відповідальністю, кількість власників
цінних паперів складала 56 фізичних
осіб. Згідно з протоколом №2 загальних
зборів акціонерів від 08 квітня 2010 року,
на дату проведення цих зборів
кількість власників цінних паперів
становила 29 фізичних осіб. Відомості,
наведені у Статуті новоствореного
Товариства в частині володіння частки
в розмірі 1,1 відсотка не відповідають
кількості фактично викуплених
емітентом акцій під час реорганізації,
оскільки частка у розмірі 0,5 відсотка
належить 28 - ми акціонерам - власникам
простих іменних акцій, які не включені
до складу учасників ТОВ «Бучацьке
автотранспортне підприємство 16139», чим
у свою чергу не збережено розмір частки
28 акціонерів.

Вищенаведені обставини
підтверджуються протоколами загальних
зборів акціонерів №1 від 21 січня 2010
року та №2 від 08 квітня 2010 року,
Розпорядженням відповідача №6 - В від 21
червня 2010 року. Передавальним актом від
08 квітня 2010 року, заявою про скасування
реєстрації випуску акцій, Довідкою про
рішення, прийняті загальними зборами
акціонерів від 21 січня 2010 року, звітом
про наслідки обміну акцій у статуному
капіталі від 08 квітня 2010 року

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
господарські товариства» викупом
акцій є придбання акціонерним
товариством за плату розміщених ним
акцій.

Згідно ст. 53 цього ж Закону України
частка у статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю може бути придбана
самим товариством.

Пунктами 5, 6, 7 Порядку скасування
реєстрації випуску акцій та анулювання
свідоцтв про реєстрацію випусків
акцій, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 30 грудня 1998 року
№222 визначено, що акціонерне
товариство, яке прийняло рішення про
припинення діяльності товариства
шляхом його реорганізації, здійснює
оцінку та викуп акцій акціонерів, які
вимагають цього у разі, коли ці
акціонери не голосували за прийняття
загальними зборами рішення про
припинення діяльності товариства
шляхом реорганізації товариства та
звернулися до товариства з відповідною
заявою, а також таке товариство
зобов'язано здійснити обмін акцій на
частку у статутному фонді товариства,
що створюється під час реорганізації.
Розмір статутного фонду товариства на
дату прийняття рішення про припинення
діяльності шляхом реорганізації
повинен дорівнювати сумі розмірів
статутних фондів усіх товариств.

З урахуванням можливого проведення
викупу акцій самим товариством
акціонерів, які вимагають цього, коли
вони не голосували за прийняття
загальними зборами рішення про
припинення діяльності шляхом
реорганізації та звернулися із
письмовою заявою, а також можливості
обміну письмових зобов'язань на частки
у статутному фонді товариства після
його державної реєстрації, на момент
такої державної реєстрації окремі
частки у статутному капіталі
товариства можуть бути не
розподіленими між учасниками.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положення нормативно -
правових актів, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що суд першої інстанції
прийшов до законних і обґрунтованих
висновків про невідповідність
оспорюваного рішення законодавству, а
також щодо способу захисту порушеного
права.

При цьому, суд першої інстанції
правомірно послався на Звіт про
наслідки обміну акцій у статутному
капіталі товариства та Передавальний
акт майна, прав і зобов'язань, які
підтверджують обгрунтованість доводів
позивача.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не можуть бути покладені в
основу судового рішення апеляційного
суду, оскільки не свідчать про
помилкове застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права. Зокрема,
мотивуючи свої висновки суд першої
інстанції зазначив, що оспорюване
рішення суперечить вимогам
Конституції та Законів України, а тому
захист порушеного права позивача
внаслідок прийняття такого рішення
можливий шляхом скасування цього
рішення відповідача.

Тобто, у постанові суду першої
інстанції міститься висновок щодо
протиправності розпорядження
відповідача, що в свою чергу спростовує
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності такого висновку.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку, що суд
першої інстанції дотримався
вищевказаних вимог і ухвалене судове
рішення відповідає вимогам щодо
законності та обґрунтованості судових
рішень.

Відтак, на підставі вищевикладеного,
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги,
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів і фондового
ринку залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року у справі №2а - 2471/10/1970 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бучацьке
автотранспортне підприємство 16139» до
Тернопільського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів і фондового ринку про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. П. Сеник

І. О. Яворський