Справа № 754/22484/13-а
Суддя: Грегуль О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/31/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.02.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Грегуль О. В.
розглянувши у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 року до суду надійшов
вищевказаний позов, у якому позивач,
посилаючись на порушення своїх
пенсійних прав, просить визнати
відмову відповідача в призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 2 неправомірною та зобов'язати
відповідача призначити і виплатити з
20.11.2013 року пенсію на пільгових умовах
за Списком № 2 , який затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173.

Відповідач надіслав письмові
заперечення проти позову, в яких просив
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідач не погоджується із
документацією роботодавця позивача на
підставі якої, позивач просить
призначити йому пенсію.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд у судовому засіданні
встановив наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, копії трудової книжки позивача,
останній у період з 02.08.1978 року по 29.07.1994
року перебував з київським заводом
«Радіовимірювач», правонаступником
якого, є державне підприємство
«Радіовимірювач».

Відповідно до наявних у матеріалах
справи: копії довідки київського
заводу «Радіовимірювач» від 13.09.1994 року
та копії довідки державного
підприємства «Радіовимірювач» від
24.10.2013 року, позивач працював за
професією регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів, яка передбачена Списком № 2
розділ ХХХІІ «Загальні професії».

20.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача за призначенням пенсії за
віком за Списком № 2.

Листом відповідача від 02.12.2013 року,
відповідачу відмовлено у призначені
зазначеної пенсії з тих підстав, що
відповідач не погоджується із
документацією роботодавця позивача на
підставі якої, позивач просить
призначити йому пенсію.

Не погоджуючись із відмовою
відповідача в призначенні пенсії,
позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

У письмових запереченнях на позов,
відповідач посилається на те, що
позивач працював до 29.07.1994 року на
посаді, яка передбачена Списком № 2.
Однак, роботодавцем позивача, не було
проведено атестацію робочого місця
позивача, що позбавляє відповідача
можливості призначити позивачу пенсію.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року,
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Для призначення пенсії на пільгових
умовах, позивач просить врахувати стаж
його роботи за період з 02.08.1978 року по
01.08.1992 року.

У письмових запереченнях проти позову,
відповідач не заперечує, що до 01.08.1992
року, чинним на той час законодавством,
не було передбачено атестації робочих
місць, робота на яких, дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Будь-яких конкретних правових доказів,
які б свідчили про відсутність у
позивача права на призначення йому
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 2 з урахуванням стажу його роботи за
період з 02.08.1978 року по 01.08.1992 року, а
також доказів про недійсність чи
незаконність документацією
роботодавця позивача на підставі якої,
позивач просить призначити йому
пенсію, відповідач суду не надав і
судом таких доказів не здобуто.

Крім того, неналежне виконання
роботодавцем вимог відповідача, не є
правовою підставою для порушення
пенсійних прав позивача.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги про визнання відмови
відповідача в призначенні пенсії на
пільгових умовах за Списком № 2
неправомірною та зобов'язати
відповідача призначити і виплатити з
20.11.2013 року пенсію на пільгових умовах
за Списком № 2 , який затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173, суд вважає
обґрунтованими.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України, понесені в даному випадку
позивачем судові витрати по справі,
підлягають відшкодуванню за рахунок
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4-16, 158-164 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва в
призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових
умовах за Списком № 2.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва призначити з 20.11.2013 року ОСОБА_1
пенсію на пільгових умовах за Списком
№ 2, який затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 23.08.1956 року № 1173.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.11.2013
року.

Відшкодування судових витрат, покласти
на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.

СУДДЯ: