Справа № 2а/0570/4087/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/41880/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Ворошиловському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року та ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Ворошиловському районі м. Донецька про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м. Донецька Донецької області
звернулось до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька про стягнення
сплачених пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві по
справі ОСОБА_2 за грудень 2011 року та за
січень і лютий 2012 року на загальну суму
2444,00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення Виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Ворошиловському районі м. Донецька
основний розмір пенсії сплаченої
ОСОБА_2 в сумі 203,85 грн. та щомісячної
цільової грошової допомоги на прожиття
в розмірі 71,85 грн.

У касаційній скарзі сторони,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати зазначені судові
рішення та позивач просить ухвалити
нове судове рішення, яким задовольнити
позов повністю, а відповідач -
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач та відповідач
щомісячно підписували акти щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У зв'язку з виникненням неузгодженості
між розрахунками позивача та
відповідача до акту та списку осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, які не прийняті
відповідачем до заліку.

Так, позивач просить стягнути сплачені
ПФУ пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві по
справі ОСОБА_2 за грудень 2011 року та за
січень і лютий 2012 року на загальну суму
2444,00 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

18.09.1990 року з ОСОБА_2 стався нещасний
випадок результаті якого ІНФОРМАЦІЯ_2
року настала смерть ОСОБА_2 при
виконанні графіку роботи чергового
транспорту, про що складено акт форми
Н-1 про нещасний випадок 20.09.1990 року.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід дитинства
ІІІ групи з 31 жовтня 1993 року, була
членом сім'ї (донька) годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, на момент смерті
годувальника їй виповнилось три роки.

Згідно з розрахунком суми витрат на
виплату пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за грудень 2011 року - лютий
2012 року у загальному розмірі 2444,00 грн.,
складається з основного розміру пенсії
у сумі 203,85 грн., з суми 71,55 грн.
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття та 2168,60 грн. на державну
адресну допомогу.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Разом з цим, обов'язок Фонду
відшкодовувати витрати позивачу,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві прямо
передбачений Законом України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Пунктами 6 та 7 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4
визначено, що Головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі акта щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до статті 28 Закону,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

- страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

- страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

- страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

- страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

- страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

- страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно зі статтею 33 вказаного Закону, у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Тобто, порядок відшкодування витрат
передбачає здійснення відповідних
розрахунків та проведення стягнення на
централізованому рівні - між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків та Пенсійним Фондом України
та УПФУ наділене правом на звернення до
суду з вимогою про відшкодування
зазначених раніше витрат.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача основного розміру пенсії у
сумі 203,85 грн. та щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття у сумі
71,55 грн.

Суди попередніх інстанцій дійшли також
правильного висновку, про те, що
позовні вимоги щодо стягнення
державної адресної допомоги є
необґрунтованими, оскільки Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (надалі -
Закон №1105-ХІV) та постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян" (надалі -
постанова № 265) не встановлено
обов'язку Фонду відшкодовувати
державну адресну допомогу.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№1105-ХІV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови № 265, якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів, які
відповідно до статті 46 Закону №1105-ХІV
не формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються виключно за
їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати з виплати державної адресної
допомоги.

До того ж, пунктом 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року за N5-4/4 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за N 376/7697, передбачено перелік
виплат, які відшкодовуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, серед якого відсутня
щомісячна державна адресна допомога та
витрати по її доставці.

Така позиція суду є правильною і
відповідає судовій практиці
Верховного Суду України (постанови ВСУ
від 06 червня 2011 року (справа № 21-57а11),
від 20 червня 2011 року (справа № 21-59а11) та
від 14 листопада 2011 року (справа № 21-
343а11).

За приписами статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення суду першої
та апеляційної інстанцій постановлені
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судових рішеннях,
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Ворошиловському районі м. Донецька
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року та ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Ворошиловському районі м. Донецька про
стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній