Справа № 2а-792/11/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 13384/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
Миколаївському районі Львівської
області звернулось до Львівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області. Позивач
просить суд зобов'язати відповідача
включити в акти звірки та прийняття до
відшкодування виплачену з 01 вересня 2010
року по 31 грудня 2010 року адресну
допомогу на загальну суму 117132,81 грн.

В позові Управління Пенсійного фонду
України у Миколаївському районі
Львівської області покликається на те,
що згідно з п. 2 Постанови КМ України
«Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян»№ 265 від 26.03.2009
року у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму. Пунктом 4 цієї ж постанови
передбачено, що виплата зазначеної
допомоги проводиться за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.
Відповідно до наведених вище норм з
вересня 2010 року по грудень 2010 року
управління ПФУ у Миколаївському районі
виплатило адресну допомогу на загальну
суму 117132,81 грн. На переконання позивача,
виплачені кошти повинні бути
відшкодовані, однак відповідач
безпідставно відмовився включити цю
суму в акт звірки. Як на правову
підставу позовних вимог позивач
покликається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Закону України «По
пенсійне забезпечення», а також
«Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання». Представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала з тих же підстав, просила
позов задовольнити.

Оскаржуваною постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2011 року в позовній заяві
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою задоволити
позовні вимоги в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що з вересня 2010 року по
грудень 2010 року управління ПФУ у
Миколаївському районі виплатило
адресну допомогу на загальну суму 117132,81
грн. На переконання позивача, виплачені
кошти повинні бути відшкодовані, однак
відповідач безпідставно відмовився
включити цю суму в акт звірки. Як на
правову підставу позовних вимог
позивач покликається на норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
Закону України «По пенсійне
забезпечення», а також «Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання». Представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала з тих же підстав, просила
позов задовольнити.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відмовляючи в позові Управлінню
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області суд першої інстанції виходив з
того, що сторони згідно з Порядком
відшкодування витрат позбавлені права
на проведення розрахунків на своєму
рівні. У разі незгоди на підписання
актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків, у
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції
вирішуватись повинні вимоги про
стягнення, а не про підписання актів
звірки. З огляду на це у задоволенні
позову про спонукання відповідача до
вчинення дій (зобов'язання його
підписувати акти звірки в редакції
позивача) слід відмовити. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність. Згідно з п. 4
Порядку № 5-4/4 відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «;Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.
Таким чином, включення в акт звірки
витрат на виплату адресної допомоги,
передбаченого Постановою № 265, є
безпідставним, оскільки ці кошти
взагалі не підлягають відшкодуванню
Пенсійному фонду, що є додатковим
свідченням безпідставності позовних
вимог.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
згідно з Актами щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з вересня 2010
року по грудень 2010 року, управління ПФУ
у Миколаївському районі включило до
відшкодування суми виплаченої
адресної допомоги на загальну суму
117132,81 грн., яка включає і основну суму
виплаченого підвищення, і витрати з
його виплати та доставки. Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Миколаївському
районі відмовилось зарахувати до
відшкодування суми витрат на адресну
допомогу, понесених протягом
вересня-грудня 2010 року на загальну суму
117132,81 грн. у зв'язку з відсутністю для
цього законних підстав. Наведені
фактичні обставини справи (розмір
виплаченої позивачем адресної
допомоги на загальну суму 117132,81 грн. за
спірний період) сторонами визнаються.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі Порядок № 5-4/4).

Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України.

З огляду на викладене, суд вважає, що
сторони згідно з Порядком
відшкодування витрат позбавлені права
на проведення розрахунків на своєму
рівні. У разі незгоди на підписання
актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків, у
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції
вирішуватись повинні вимоги про
стягнення, а не про підписання актів
звірки. З огляду на це у задоволенні
позову про спонукання відповідача до
вчинення дій (зобов'язання його
підписувати акти звірки в редакції
позивача) слід відмовити.

Оцінюючи доводи відповідача щодо
відсутності фактичних підстав для
включення в акти звірки витрат на
виплату адресної допомоги на загальну
суму 117132,81 грн. суд зазначає наступне.
Пунктом 2,4,5 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»№ 265
від 26.03.2008 року (далі Постанова № 265)
передбачено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.
Виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно з п. 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«;Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.
Таким чином, включення в акт звірки
витрат на виплату адресної допомоги,
передбаченого Постановою № 265, є
безпідставним, оскільки ці кошти
взагалі не підлягають відшкодуванню
Пенсійному фонду, що є додатковим
свідченням безпідставності позовних
вимог.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України,
суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року у справі № 2а-792/11/1370 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

О.І. Мікула