Справа № 520/14365/13-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/30/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого суді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання незаконною та скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2013 року позивач звернулася з
позовом до суду та просила визнати
незаконною і скасувати постанову за
№812 від 25.09.2013 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу в сумі 8500 гривень, винесену
першим заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Шумським Анатолієм
Георгійовичем.

Свої вимоги мотивувала тим, що 25.09.2013
року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було винесено
постанову про визнання її винною у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.т
96 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8
500 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана
постанова по справі про
адміністративне порушення винесена
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області незаконно та на
підставі протоколу про
адміністративні правопорушення,
складеного з порушенням ст.256, 258 КУпАП,
у зв'язку з чим не може
використовуватись як доказ вини.

Як вважає позивач, відповідачем грубо
порушені норми ст.280 КУпАП, згідно яких,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати
чи було вчинене адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини,що мають значення для
правильного вирішення справи.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні позовну заяву
підтримали у повному обсязі, з підстав,
викладених у позові, вказуючи на те, що
позивачем проводились лише роботи з
перекриття даху, а не продовжувалось
будівництво.

Представник відповідача Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області у судовому
засіданні позов не визнав та просив у
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає частковому задоволенню,
виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі договору дарування
від 30 квітня 2004 року є власником 7/25
частин житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, та складається в
цілому з житловою кам'яної будівлі «А»,
житлова площа якого становить - 43,0 кв.м.
та надвірних споруд, позначених на
схематичному плані під літерами та
цифрами «Б» - сарай, «В»- вбиральня, «Г» -
гараж , № 1-6 - огорожі, І- мостіння,
розташованих на земельній ділянці,
площею 746 кв.м.

18.09.2013 року інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було видано припис №
865 ОСОБА_2 про те, що за результатами
позапланової перевірки, проведеної по
житловому будинку, що розташований за
адресою АДРЕСА_1 встановлено
самовільна реконструкція будинку
АДРЕСА_1, без дозвільної документації,
що є порушенням ст. 34 Закон України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у зв'язку з чим Інспекція
вимагає усунути порушення та на
позивача був накладений штраф.

Однак, як вбачається з вказаного
припису, його примірник ОСОБА_2
особисто вручений не був (а.с. 13).

Того ж дня, 18.09.2013 року інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області складено
акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, однак
примірник акта ОСОБА_2 не отримала (а.с.
14).

18.09.2013 року інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області за результатами
позапланової перевірки, проведеної у
зв`язку з реконструкцією житлового
будинку, що розташований за адресою
АДРЕСА_1, було складено протокол про
адміністративне правопорушення
відносно гр. ОСОБА_2, та притягнено
останню до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч. 7 ст.
96 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, однак як вбачається з
протоколу в графі «підпис особи, яка
вчинила адміністративне
правопорушення» відсутній підпис
ОСОБА_2

25.09.2013 року, інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було винесено
постанову № 812 про визнання ОСОБА_2
винною у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96
КУпАП, а саме за невиконання законних
вимог (приписів) посадових осіб ДАБІ
України або її територіальних органів
та накладено на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8
500 (вісім п'ятсот) гривень 00коп (а.с. 15).

Згідно ч. 7 ст. 96 КУпАП діяння,
передбачені частиною шостою цієї
статті, вчинені щодо об'єктів II
категорії складності, тягнуть за собою
накладення штрафу від чотирьохсот до
п'ятисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Судом встановлено, що 02.12.2009 року
Інспекцією ДАБК в Одеській області був
виданий припис, яким ОСОБА_2 було
приписано призупинити будівельні
роботи в належному їй будинку АДРЕСА_1 у
зв`язку з тим, що вони здійснювались без
дозволу Інспекції (а.с.11).

Також позивачем у березні 2010 року був
сплачений штраф за самочинне
будівництво у розмірі 850 гривень (а.с.5).

Як стверджувала позивач у судовому
засіданні, з 2009 року будівельні роботи
нею не проводились. Однак, у зв`язку з
незадовільним станом будівлі, нею були
проведені роботи по облаштуванню даху
та штукатурка стін.

Однак, дане твердження позивача
спростовується відеозаписом, наданим
представниками відповідача, з якого
вбачається, що в належному позивачеві
будинку проводились саме будівельні
роботи зі зведення стін другого
поверху.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженими Указом
Президента України від 08.04.2011 року
передбачено, що основними завданнями
ДАБК є реалізація державної політики з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, а саме:

- здійснення у межах своїх повноважень
державного контролю за дотриманням
законодавства, стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил із зазначених
питань;

- виконання дозвільних та
реєстраційних функцій у будівництві,
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаним із створенням
об'єктів архітектури тощо.

Так у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255
КУпАП при вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
складається протокол про
адміністративне правопорушення.

Такий протокол за формою та змістом
повинен відповідати вимогам ст. 256
КУпАП.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: місце, час вчинення і
суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Згідно ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Ч. 2 ст. 71 КАС України
визначає особу, на яку покладається
тягар доказування - в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

На думку суду, стягнення, застосоване
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, не відповідає
ступеню вини позивача. При його
винесенні Інспекцією не враховано
характер та ступінь провини, обставини,
що пом`якшують його вину, а саме той
факт, що позивач здійснювала
реконструкцію вищевказаного
домоволодіння для поліпшення умов
проживання своїх батьків, які
знаходяться в похилому віці, так як
вбачається з фотокарток, зазначене
домоволодіння не було придатне для
гідного проживання в ньому.

Крім того, суд звертає увагу, що
будівництво, яке проводила позивач, за
своєю природою не є ні технічно, ні
архітектурно складним.

Суд, проаналізувавши та оцінивши всі
докази по справі, вважає, що вони
підтверджують вину ОСОБА_2 у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП, але, враховуючи обставини
даного правопорушення, характер
вчиненого правопорушення, особу
правопорушника, ступень її вини, а
також малозначність вчиненого
адміністративного правопорушення, суд
вважає за можливе змінити постанову в
частині обрання заходу стягнення,
призначивши менш суворе стягнення у
розмірі 400 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ст. ст. 287, 288, 289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, керуючись ст. ст. 11, 70, 71,
99-102, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
незаконною та скасування постанови, -
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до
суду з даним позовом.

Постанову за № 812 від 25.09.2013 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу в сумі 8 500
гривень, винесену першим заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Шумським Анатолієм
Георгійовичем, змінити в частині
розміру стягнення.

Визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КупАП на накласти штраф у розмірі 400
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 6800 гривень.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Куриленко О. М.