Справа № К/9991/30447/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/30447/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
січня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 квітня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила: визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області щодо відмови їй у виплаті
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку;
зобов'язати відповідача призначити їй
допомогу при народженні дитини та
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а також
починаючи з квітня 2009 року виплачувати
їй допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
відповідності до вимог законодавства,
але не менше прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
відмова Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області від 6 квітня 2010 року в
призначенні та виплаті їй допомоги при
народженні дитини і допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку є незаконною та не
відповідає положенням Конституції
України.

Ухвалою Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
січня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 квітня 2011
року, позовні вимоги ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області про визнання
дій та бездіяльності протиправними і
виплату державної допомоги залишено
без розгляду в зв'язку з пропуском
позивачем строку звернення до суду,
передбаченого частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм права,
просить скасувати ухвалу Кіровського
районного суду міста Макіївки
Донецької області від 20 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 квітня 2011
року, поновити строк для звернення до
суду і направити справу на новий
розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що позивач ОСОБА_4,
громадянка Республіки Азербайджан, є
матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про народження,
видане 27 травня 2009 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Горлівського міського
управління юстиції Донецької області.

29 березня 2010 року позивач звернулася до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області за призначенням
та виплатою їй допомоги при народженні
дитини і допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області повідомленням
від 6 квітня 2010 року № 1339/1 відмовило
позивачеві в наданні (призначенні)
соціальної допомоги (допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку), пославшись на статтю 1
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», згідно якої право на
отримання державної допомоги мають
іноземці та особи без громадянства, які
постійно проживають в Україні, а також
особи, яким надано статус біженця в
Україні.

Вважаючи незаконною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області від 6 квітня 2010
року в призначенні і виплаті їй
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4
17 січня 2011 року звернулася в суд з даним
позовом.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що оскільки ОСОБА_4 дізналася про
відмову їй у призначенні та виплаті
соціальної допомоги з повідомлення
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області від 6 квітня 2010
року № 1339/1, а звернулася до суду з
позовом 17 січня 2011 року, то пропустила
встановлений частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду,
заяви про поновлення цього строку не
надала, як і об'єктивних доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Так, частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, яка діяла до 30 липня 2010
року) було передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

ОСОБА_4 відповідач відмовив у
призначенні та виплаті допомоги при
народженні дитини і допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку 6 квітня 2010 року,
вважаючи незаконною таку відмову вона
17 січня 2011 року звернулася до суду з
позовом.

Тобто, на час звернення ОСОБА_4 позовом
в суд стаття 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
була змінена згідно із Законом України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року № 2453-VІ, який набрав
чинності з 30 липня 2010 року, та
встановлено шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи.

Крім цього, вказаним Законом змінено і
редакцію статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо наслідків пропущення строків
звернення до адміністративного суду.
Так, згідно з частиною 1 статті 100 цього
Кодексу адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи (частина 2 статті 5
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Отже, у разі звернення до суду з позовом
після 30 липня 2010 року, загальний строк
звернення до суду не може перевищувати
шести місяців і у випадку відсутності
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до суду поважними,
адміністративний позов залишається
без розгляду. Разом з тим, до 30 липня 2010
року в ОСОБА_4 було право на
пред'явлення адміністративного позову
в межах річного строку.

Враховуючи, що позивач не погоджуючись
з відмовою у призначенні та виплаті
допомоги при народженні дитини і
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку від 6
квітня 2010 року звернулась до суду 17
січня 2011 року, тобто залишок річного
строку звернення до суду після 30 липня
2010 року не перевищив шести місяців, то
колегія суддів дійшла висновку, що
строк на оспорювання такої відмови
позивачем пропущений не був.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
вважає, що висновок судів попередніх
інстанцій, що позов ОСОБА_4 повністю
поданий за межами встановленого строку
для звернення до адміністративного
суду є помилковим.

Залишаючи вказаний позов без розгляду
суди не з'ясували всіх обставин цієї
справи.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Допущені судами порушення норм права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи
згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
січня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 квітня 2011 року - скасувати, а
справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
праці та соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії - направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.