Справа № 812/288/14
Суддя: Р.С. Твердохліб
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/288/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Твердохліба Р.С.,

при секретарі: Андріасяні
Е.А.,

та

представників сторін:

від позивача -
Бобкова І.С. (довіреність від 03.01.2014 № 1),

Бескровна М.В. (довіреність від 22.01.2014 №
14),

від відповідача - Вінара К.В.
(довіреність від 16.07.2013 № 483/10/10-013),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
до спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року
№ , від 14 січня 2014 року № в
частині суми 1938400,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року відкрито провадження по справі за
адміністративним позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
до спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року
№ , від 14 січня 2014 року № в
частині суми 1938400,50 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що 28 серпня 2013
року позивач отримав податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № , яке прийнято на підставі
актів перевірки від 09 липня 2013 року №
7/19-0/34502350 та від 15 серпня 2013 року №
22/19-0/34502350, яким за порушення п.200.1, п. 200.2
ст. 200 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
за основним платежем - 10440154,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
5418251,50 грн.

Керуючись ст.56 глави 4 розділу ІІ
Податкового кодексу України позивач
оскаржив податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № , за наслідками оскарження
Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів прийнято рішення від 11
листопада 2013 року № 10674/10/10-233, яким
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № .

Міністерством доходів і зборів України
прийнято рішення від 30 грудня 2013 року №
18733/6/99-99-10-01-15, яким рішення від 01
листопада 2013 року № 10674/10/10-233, прийняте
за результатами розгляду первинної
скарги, та податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № скасовані в частині.

Але податкове повідомлення-рішення від
21 серпня 2013 року № не скасовано
на суму 343384,00 грн., в тому числі 1292267,00
грн., в частині включення до складу
податкового кредиту податкових
накладних не зареєстрованих у Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних та включених не у відповідні
періоди, що призвело до завищення суми
податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 60.1.3 п.60.1 ст.60
Податкового кодексу України з
урахуванням рішення Міністерства
доходів і зборів України від 30 грудня
2013 року № 18733/6/99-99-10-01-15, відповідач
зменшив суму грошового зобов'язання
раніше прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № та надав позивачу
податкове повідомлення-рішення від 14
січня 2014 року № , яким позивачу
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додатку на
додану вартість за основним платежем
1343384,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 719652,00 грн.

Позивач не згоден з рішенням
Міністерства доходів і зборів України
від 30 грудня 2013 року № 18733/6/99-99-10-01/15 щодо
не задоволення скарг від 11 листопада 2013
року № 5212, від 20 листопада 2013 року № 5361
також і на суму 1292267,00 грн. в частині
включення до складу податкового
кредиту податкових накладних не
зареєстрованих у Єдиному реєстрі
податкових накладних та включених не у
відповідні періоди, що призвело до
завищення суми податкового кредиту, і
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № повинно бути скасовано на
суму 1292267,00 грн. і, як наслідок,
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 14 січня 2014
року № , яке прийнято з
урахуванням рішення Міністерства
доходів і зборів України, з таких
підстав.

Позивач зазначає, що подання до
податкової декларації за звітній
податковий період за звітній
податковий період заяви зі скаргою на
постачальника за відмову надати
податкову накладну у місяці її
складання та/або порушення порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі було б
доцільним, якщо позивач включив би суму
податку на додану вартість до
податкового кредиту у місяці складання
податкової накладної, чого в даному
випадку не було (тобто у декларації з
податку на додану вартість за місяць
складання податкової накладної
позивач не відображав суму податку на
додану вартість), в зв'язку з чим у
відповідача відсутні підстави вважати
порушення позивачем п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України.

Відтак, подання скарги є правом, а не
обов'язком платника податку.

Позивач отримав податкові накладні
вищезазначених продавців
товарів/послуг та відніс вказані суми
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту у періодах їх
отримання.

Відсутність податкових накладних не
давала позивачу протягом періоду, за
який не надавались податкові накладні,
можливості звірити дані податкової
накладної з даними Єдиного реєстру
податкових накладних, а відповідно і
подати скаргу на постачальника товару
за порушення порядку реєстрації
податкової накладної у реєстрі.

Після отримання податкових накладних
від постачальника товару та звірення
даних в Єдиному реєстрі податкових
накладних позивачем виявлено
відсутність реєстрації такої
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних, у зв'язку з чим у
належні строки було подано до
податкового органу заяву про порушення
порядку реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних відповідної
форми - додаток 8 із зазначенням
підприємства, що вчинило порушення
порядку реєстрації в Єдиному реєстрі
податкової накладної.

Таким чином, позивачем дотримано
вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, які дають підстави для
включення суми податку на додану
вартість до податкового кредиту за
податковими накладними, по яким надано
заяву про порушення порядку реєстрації
в Єдиному реєстрі податкових
накладних, а тому висновок податкового
органу про завищення податкового
кредиту у вказаній сумі за цей період є
протиправним.

Додатково позивач зазначає, що
відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Отже, виходячи з норм п. 198.6 ст.198
Податкового кодексу України, платник
податку має право на включення
податкового кредиту на суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних на протязі 365
календарних днів.

Враховуючи викладене, позивач вважає,
що не порушував п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України з приводу включення до
податкового кредиту податкових
накладних не зареєстрованих у Єдиному
реєстрі податкових накладних та
включених не в відповідні періоди у
додатках 8 до податкової декларації з
податку на додану вартість та не
завищувало податковий кредит на суму
податку на додану вартість у розмірі
1292267,00 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просить суд скасувати податкові
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № , від 14 січня 2014 року №
в частині податку на додану
вартість у сумі 1292267,00 грн. та штрафних
санкцій у сумі 646133,50 грн.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
надали пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просили
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача надав
заперечення на адміністративний позов,
у яких зазначив, що право покупця на
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту
Податковий кодекс України надає не
тільки за умови наявності належним
чином оформленої податкової накладної,
а й при наявності її реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
що є обов'язком продавця. Податковий
кодекс України чітко визначає, що
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
так само як і порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний період.
Одночасно, Податковий кодекс України
надає право покупцю, у випадку
відсутності реєстрації податкової
накладної продавцем в Єдиному реєстрі
податкових накладних, звернутися зі
скаргою на такого постачальника, що є
підставою для включення сум податку до
складу податкового кредиту. Тому, у
разі порушення платником податку -
продавцем товарів/послуг порядку
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
повинен подати заяву зі скаргою на
постачальника до податкової
декларації за звітний податковий
період, у якому було складено таку
податкову накладну. Посилання позивача
на абз. 3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, відповідно до якого, у разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним 365 календарних днів
з дати виписки податкової накладної,
відповідач вважає без підставними,
оскільки зазначена норма лише дає
право платнику протягом 365 календарних
днів включати до податкового кредиту
суми податку на додану вартість, які не
включені в звітному періоді, але які
сформовані на підставі виданих
накладних, що оформлені належним чином,
в тому числі, з дотриманням визначеного
порядку їх реєстрації.

Таким чином, контролюючим органом
цілком правомірно та обґрунтовано
збільшено суму грошового зобов'язання
позивачу з податку на додану вартість
у розмірі 1292267,00 грн. за основним
платежем та у розмірі 646133,50 грн. - за
штрафними (фінансовими санкціями.

Крім того зазначив, що податкове
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № не може бути предметом
оскарження у судовому порядку,
оскільки воно є відкликаним.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні адміністративний
позов не визнав, надав пояснення
аналогічні, викладеному у запереченнях
проти позову, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
товариство з додатковою
відповідальністю «Попаснянський
вагоноремонтний завод» зареєстровано
виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області 03
вересня 2007 року, перебуває на обліку в
спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів з 04 вересня 2007 року за № 2671,
є платником податку на додану вартість
відповідно до свідоцтва № 200103698 (т.2 а.с.
53-55).

На підставі направлень від 19 квітня 2013
року № 109, № 110, № 111, № 112, № 113, № 114, № 115,
№ 116, № 117, згідно п. 77.1 ст. 77 Податкового
кодексу України та відповідно до
спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби від 08
квітня 2013 року № 97, проведено планову
виїзну перевірку товариства з
додатковою відповідальністю
Попаснянський вагоноремонтний завод»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 жовтня 2011
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року,
результати якої оформлені актом від 09
липня 2013 року № 7/19-0/34502350 (т.1 а.с. 55-142).

Відповідно до висновків акта перевірки
від 09 липня 2013 року № 7/19-0/34502350
встановлено порушення ТДВ
«Попаснянський ВРЗ»:

- п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п.138.4, п.п. 138.8.1
ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.п. 153.2.6 п. 153.2
ст.153 Податкового кодексу України,
занижено податок на прибуток за період
з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року у
сумі 988732,00 грн;

- п.43.3 ст. 43, п. 198.5 ст. 198, п.п.196.1.6 п.
196.1 ст. 196, п.185.1 ст. 185, п. 192.1 ст. 192, п.102.5 ст.
102, п. 187.1 ст. 187, п. 187.8 ст. 187 Податкового
кодексу України встановлено завищення
суми податку на додану вартість - 1166361,00
грн.;

- п.п.196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п.198.1, п. 198.2,
п.198.3, п.198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» за період з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року
завищено податковий кредит на загальну
суму 9979616,00 грн.;

- п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» за період з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року
занижено суму податку, що підлягала
сплаті до бюджету на суму 11145975,00 грн.,
завищено суму податку, що підлягала
сплаті до бюджету на суму 87630,00 грн.,
занижено суму від'ємного значення
податку на додану вартість на суму 42324,00
грн.

Крім того, на підставі направлень від 31
липня 2013 року № 10, № 11, № 12, згідно п.п.
78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України та відповідно до наказу
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 24 липня 2013 року № 46,
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка товариства з
обмеженою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
з питань викладених у запереченнях від
17 липня 2013 року № 3325 до акту планової
документальної виїзної перевірки ТДВ
«Попаснянський вагонобудівний завод»
№ 7/19-0/345023, результати якої оформлені
актом від 15 серпня 2013 року № 22/19-01/34502350
(т.1 а.с. 16-53).

Позаплановою перевіркою, керуючись п.
86.7 ст.86 Податкового кодексу України,
залишено без задоволення заперечення
до акту перевірки від 09 липня 2013 року №
7/19-0/34502350 та встановлено порушення ТДВ
«Попаснянський ВРЗ»:

- п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п.138.4, п.п. 138.8.1
ст. 138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.п. 153.2.6 п. 153.2
ст.153 Податкового кодексу України,
занижено податок на прибуток за період
з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року у
сумі 988732,00 грн;

- п.43.3 ст. 43, п. 198.5 ст. 198, п.п.196.1.6 п.
196.1 ст. 196, п.185.1 ст. 185, п. 192.1 ст. 192, п.102.5 ст.
102, п. 187.1 ст. 187, п. 187.8 ст. 187 Податкового
кодексу України встановлено завищення
суми податку на додану вартість - 1166361,00
грн.;

- п. 192.1 ст. 192, п.п.196.1.6 п. 196.1 ст. 196,
п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198,
п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
податковий кредит на загальну суму
9891528,00 грн. та занижено суму податкового
кредиту на суму 8040504,00 грн;

- п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено суму податку,
що підлягала сплаті до бюджету на суму
11145975,00 грн., завищено суму податку, що
підлягала сплаті до бюджету на суму
10836503,00 грн., завищено суму податку на
суму 396349,00 грн., занижено суму
від'ємного значення податку на додану
вартість на суму 7647952,00 грн.;

- абз. «а» п.200.4 ст.200, абз «а» п.п.
200.4.14 п. 204.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження суми податку на додану
вартість що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів на суму 7422769,00
грн.;

- п.160.2 ст. 160 та п.103.9 ст.103
Податкового кодексу України внаслідок
чого занижено податок на доходи
нерезидентів на суму 252115,00 грн.

На підставі актів перевірки від 09 липня
2013 року № 7/19-0/34502350, від 15 серпня 2013 року
№ 22/19-0/34502350, спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів винесено
податкове повідомлення-рішення від 21
серпня 2013 року № , яким ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 15858405,50 грн., з
яких за основним платежем 10440154,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями у
5418251,50 грн. (т. 1 а.с. 12).

Не погодившись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням від 21 серпня 2013
року № оскаржило його до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - центральний офіс з
обслуговування великих платників та
Міністерства доходів і зборів України.

Рішенням Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - центральний
офіс з обслуговування великих
платників від 01 листопада 2013 року №
10674/10/10-233, серед іншого, скасовано
податкове повідомлення-рішення від 21
серпня 2013 року № в частині
штрафної (фінансової) санкції у розмірі
39157,50 грн., в іншій частині залишено без
змін (т.2 а.с. 29-38).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 30 грудня 2013 року №
18733/6/99-99-10-01-15, серед іншого, скасовано
податкове повідомлення-рішення від 21
серпня 2013 року № в частині
донарахованого перевіркою податку на
додану вартість та збільшеної
перевіркою суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за рахунок визначеного
перевіркою в якості порушення
відображення у податковому обліку сум
податкового кредиту по операціях
товариства з
контрагентами-постачальниками ТОВ
«Алчевський Карбідний Завод», ТОВ
«Дельтасервіс», ТОВ «Капро», ТОВ
«Стахфінрезерв», ТОВ ІІ УР ВКФ
«Алькор», ТОВ ТПП «Спекрт», ТОВ «ТПП
«Метсоюз», ТОВ «Металокомплект», ПП
«Променергосервіс», ТОВ «Сам-Сон», ТОВ
«Параллель індастріал груп», в частині
заниження товариством податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з ТОВ «Укррейл Лоджистік», в
частині визначеного як неправомірного
коригування товариством податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у податковій декларації за
жовтень 2012 року на загальну суму 3967967,10
грн, у тому числі сума податку на додану
вартість 661327,85 грн., в частині
визначення перевіркою завищення
товариством податкового кредиту з
податку на додану вартість за червень
2012 року на суму 8175655,00 грн. та в частині
визначення перевіркою заниження
товариством податкового кредиту з
податку на додану вартість за липень 2012
року на суму 8175655,00 грн., а також в
частині завищення товариством
податкового кредиту внаслідок
відображення у його складі на підставі
додатків 8 до податкових декларацій сум
податку на додану вартість по
вищевказаних податкових накладних, і у
відповідній частині штрафні санкції,
визначені у податковому
повідомлені-рішенні від 21 серпня 2013
року № , та в зазначених частинах
рішення, прийняте за розглядом
первинної скарги, а в інший частині
залишено без змін (т. 2 а.с. 39-44).

14 січня 2014 року спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів, з урахуванням
рішення Міністерства доходів і зборів
України від 30 грудня 2013 року №
18733/6/99-99-10-01-15, прийнято
податкове-повідомлення рішення №
, яким ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2063036,00 грн., з яких за
основним платежем 1343384,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 719652,00
грн. (т.1 а.с. 14).

За результатами судового розгляду суд
прийшов до висновку, що податкове
повідомлення-рішення спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 14 січня 2014
року № яким ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2063036,00 грн., з яких за
основним платежем 1343384,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 719652,00
грн., підлягає скасуванню в частині
суми 1938400,50 грн. з огляду на
нижчевикладене.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України та застосовує
інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
яка згідно з пунктом 201.6 статті 201
Податкового кодексу України є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(частина 2 статті 9 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Відповідно пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№ 168/704, первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції (пункт 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№ 168/704).

Як вбачається зі змісту акта перевірки
від 15 серпня 2013 року № 22/19-01/34502350,
висновок про неправомірність
включення ТДВ «Попаснянський ВРЗ» у
березні, травні, листопаді, грудні 2012
року до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість у
розмірі 1309816,56 грн., податкова інспекція
обґрунтовує тим, що ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» включено до складу податкового
кредиту податкові накладні не
зареєстровані у Єдиному реєстрі
податкових накладних та включені не у
відповідні періоди у додатках 8 до
податкової декларації з податку на
додану вартість.

Відповідно до пункту 14.1.18 статті 14
Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
кодексу України.

Так, згідно пункту 200.1 статті 200
вказаного Кодексу сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Кодексу).

Відповідно до пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця; податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс) (пункти 201.6, 201.7 статті 201
Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник податку на додану вартість
повинен отримати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар
(роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Судом встановлено, що 30 липня 2010 року
між ТОВ «Лемтранс» та ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» укладено договір
поставки № 250/10 (т.1 а.с. 143-144).

На виконання умов договору поставки
від 30 липня 2010 року сторонами договору
складено специфікації від 01 серпня 2012
року № 608, від 03 вересня 2012 року № 614, від
03 вересня 2012 року № 615 (т.1 а.с. 145-147).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «Лемтранс» видало ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» податкові
накладні № 344 на суму 193335,83 грн., у тому
числі податок на додану вартість 32222,64
грн., № 406 на суму 541987,02 грн., у тому числі
податок на додану вартість 90331,17 грн.,
від 12 вересня 2012 року № 389 на суму 566945,88
грн., у тому числі податок на додану
вартість 94490,98 грн., від 12 вересня 2012
року № 343 на суму 1545912,02 грн., у тому
числі податок на додану вартість 257652,00
грн., від 13 вересня 2012 року № 388 на суму
734623,16 грн., у тому числі податок на
додану вартість 122437,19 грн., від 13
вересня 2012 року № 345 на суму 1170186,56 грн.,
у тому числі податок на додану вартість
195031,09 грн., № 341 на суму 786000,00 грн., у тому
числі 131000,00 грн. (т.1 а.с. 199, 202, 205, 208, 211, 214,
217).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 30
липня 2010 року № 250/10, підтверджується
випискою (т.2 а.с. 58).

Податкові накладні від 10 вересня 2012
року № 344 на суму 193335,83 грн., у тому числі
податок на додану вартість 32222,64 грн.,
від 12 вересня 2012 року № 406 на суму 541987,02
грн., у тому числі податок на додану
вартість 90331,17 грн., від 12 вересня 2012
року № 389 на суму 566945,88 грн., у тому числі
податок на додану вартість 94490,98 грн.,
від 12 вересня 2012 року № 343 на суму 1545912,02
грн., у тому числі податок на додану
вартість 257652,00 грн., від 13 вересня 2012
року № 388 на суму 734623,16 грн., у тому числі
податок на додану вартість 122437,19 грн.,
від 13 вересня 2012 року № 345 на суму 1170186,56
грн., у тому числі податок на додану
вартість 195031,09 грн., від 17 вересня 2012
року № 341 на суму 786000,00 грн., у тому числі
131000,00 грн. включені позивачем до
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за листопад 2012
року (т.1 а.с. 183-187), суму податку на
додану вартість за вересень 2012 року у
розмірі 923165,07 грн. включено до
податкової декларації за листопад 2012
року, що підтверджується додатком № 5
до вказаної декларації (т.2 а.с. 102-104).

09 вересня 2010 року між ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» та ТОВ
«Укрпромтранс-Сервіс» укладено
договір поставки № ТДВ/ВЗК/010012/10 (т.1 а.с.
148-150).

На виконання умов договору поставки
від 09 вересня 2010 року сторонами
договору складено специфікацію від 28
жовтня 2011 року № 12 (т.1 а.с. 151).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «Укрпромтранс - Сервіс»
видало ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
податкову накладну від 02 квітня 2012 року
№ 1 на суму 111618,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість 18603,00 грн (т.1
а.с. 223).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 09
вересня 2010 року № ТДВ/ВЗК/010012/10,
підтверджується платіжним дорученням
від 02 квітня 2012 року (т.2 а.с. 2281).

Податкова накладна від 02 квітня 2012 року
№ 1 на суму 111618,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість 18603,00 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за листопад 2012 року (т.1 а.с.
185), суму податку на додану вартість за
квітень 2012 року у розмірі 18603,00 грн.
включено до податкової декларації за
листопад 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 102-104).

14 січня 2011 року між ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» та ЗАТ «Криворізький суриковий
завод» укладено договір поставки №
ВТП/1114 (т.1 а.с. 152-154).

На виконання умов договору поставки
від 14 січня 2011 року № ВТП/1114 сторонами
договору складено специфікацію № 4 (т.1
а.с. 155).

В рамках виконання вказаного вище
договору ЗАТ «Криворізький суриковий
завод» видало ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
податкову накладну від 16 лютого 2012 року
№ 141 на суму 99184,89 грн., у тому числі
податок на додану вартість 16530,80 грн. (т.2
а.с. 94).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 14
січня 2011 року № ВТП/1114, підтверджується
платіжним дорученням від 17 лютого 2012
року № 1029 (т.2 а.с. 57).

Податкова накладна від 16 лютого 2012 року
№ 141 на суму 99184,89 грн., у тому числі
податок на додану вартість 16530,80 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за травень 2012 року (т.2 а.с. 93),
суму податку на додану вартість за
лютий 2012 року у розмірі 16530,80 грн.
включено до податкової декларації за
травень 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 89-91).

20 липня 2012 року між ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» та ТОВ «ТД «Енергоальянс»
укладено договір поставки № 2007/1 (т.1 а.с.
156).

На виконання умов договору поставки
від 20 липня 2012 року № 2007/1 сторонами
договору складено специфікацію № 1 (т.1
а.с. 157).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «ТД «Енергоальянс» видало
ТДВ «Попаснянський ВРЗ» податкову
накладну від 30 липня 2012 року № 866 на
суму 451500,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість 75250,00 грн. (т.1 а.с. 228).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 20
липня 2012 року № 2007/1, підтверджується
платіжним дорученням від 30 липня 2012
року № 5748 (т.2 а.с. 62).

Податкова накладна від 30 липня 2012 року
№ 866 на суму 451500,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість 75250,00 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за листопад 2012 року (т.1 а.с.
186), суму податку на додану вартість за
липень 2012 року у розмірі 75250,00 грн. було
включено до податкової декларації за
листопад 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 102-104).

01 вересня 2010 року між ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» та ТОВ «Головне
спеціалізоване конструкторське бюро
вагонобудівництва імені Валерія
Михайловича Бубнова» укладено договір
№ 440-29/10 та додаткову угоду до договору
№ 1 (т.1 а.с. 158, 159).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «Головне спеціалізоване
конструкторське бюро
вагонобудівництва імені Валерія
Михайловича Бубнова» видало ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» податкову
накладну від 23 січня 2012 року № 5 на суму
60000,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість 10000,00 грн. (т.1 а.с. 176).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 01
вересня 2010 року № 440-29/10,
підтверджується платіжним дорученням
від 23 січня 2012 року № 389 (т.2 а.с. 56).

Податкова накладна від 23 січня 2012 року
№ 5 на суму 60000,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість 10000,00 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за березень 2012 року (т.1 а.с.
177), суму податку на додану вартість за
січень 2012 року у розмірі 10000,00 грн. було
включено до податкової декларації за
березень 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 99-101).

12 січня 2012 року між ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» та ДП «Донецька залізниця»
укладено договір № Д/Т-12-02/ТЧ-6 про
надання послуг з проведення технічного
обслуговування та поточного ремонту
маневрового тепловозу (т.1 а.с. 160-161).

В рамках виконання вказаного вище
договору ДП «Донецька залізниця»
видало ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
податкову накладну від 27 січня 2012 року
№ 1/428 на суму 61400,08 грн., у тому числі
податок на додану вартість 10233,35 грн. (т.1
а.с. 219).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 12
січня 2012 року № Д/Т-12-02/ТЧ-6,
підтверджується платіжним дорученням
від 27 січня 2012 року №530 (т.2 а.с. 59).

Податкова накладна від 27 січня 2012 року
№ 1/428 на суму 61400,08 грн., у тому числі
податок на додану вартість 10233,35 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за листопад 2012 року (т.1 а.с.
185), суму податку на додану вартість за
січень 2012 року у розмірі 10223,35 грн.
включено до податкової декларації за
листопад 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 102-104).

23 березня 2011 року між ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» та ТОВ «Регіон»
укладено договір поставки № 0783 (т.1 а.с.
162-163).

На виконання умов договору поставки
від 23 березня 2011 року № 0783 сторонами
договору складено специфікацію від 02
квітня 2012 року № 22 (т.1 а.с. 164).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «Регіон» видало ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» податкову
накладну від 20 квітня 2012 року № 408 на
суму 577437,60 грн., у тому числі податок на
додану вартість 96239,60 грн. (т.1 а.с. 226).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 23
березня 2011 року № 0783, підтверджується
платіжним дорученням від 20 квітня 2012
року № 2764 (т.2 а.с. 61).

Податкова накладна від 20 квітня 2012 року
№ 408 на суму 577437,60 грн., у тому числі
податок на додану вартість 96239,60 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за листопад 2012 року (т.1 а.с.
185), суму податку на додану вартість за
квітень 2012 року у розмірі 96329,60 грн.
включено до податкової декларації за
листопад 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 102-104).

18 квітня 2011 року між ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» та ПАТ «Нововолинський ливарний
завод» укладено договір поставки №
87-КВ (т.1 а.с. 165-166).

На виконання умов договору поставки
від 18 квітня 2011 року № 87-КВ сторонами
договору складено специфікацію від 29
серпня 2012 року № 16 (т.1 а.с. 167).

В рамках виконання вказаного вище
договору ПАТ «Нововолинський ливарний
завод» видало ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
податкову накладну від 31 серпня 2012 року
№ 59 на суму 622873,80 грн., у тому числі
податок на додану вартість 103812,30 грн.
(т.1 а.с. 235).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 18
квітня 2012 року № 87-КВ, підтверджується
платіжним дорученням від 16 серпня 2012
року № 6262 (т.2 а.с. 63).

Податкова накладна від 31 серпня 2012 року
№ 59 на суму 622873,80 грн., у тому числі
податок на додану вартість 103812,30 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за грудень 2012 року (т.1 а.с. 232),
суму податку на додану вартість за
серпень 2012 року у розмірі 103812,30 грн.
було включено до податкової декларації
за грудень 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 127-128).

11 січня 2012 року між ТДВ «Попаснянський
ВРЗ» та ТОВ «Електрод Інвест» укладено
договір поставки № ВТП/1204 (т.1 а.с. 168-169).

На виконання умов договору поставки
від 11 січня 2012 року № ВТП/1204 сторонами
договору складено специфікацію від 17
липня 2012 року № 8 (т.1 а.с. 170).

В рамках виконання вказаного вище
договору ТОВ «Електрод Інвест» видало
ТДВ «Попаснянський ВРЗ» податкову
накладну від 26 липня 2012 року № 33 на суму
230598,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість 38433,00 грн. (т.1 а.с. 237).

Факт оплати товарно-матеріальних
цінностей, придбаних з договором від 11
січня 2012 року № ВТП/1204, підтверджується
платіжним дорученням від 03 серпня 201
року № 5860 (т.2 а.с. 64).

Податкова накладна від 26 липня 2012 року
№ 33 на суму 230598,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість 38433,00 грн.
включена позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за грудень 2012 року (т.1 а.с. 233),
суму податку на додану вартість за
серпень 2012 року у розмірі 38433,00 грн. було
включено до податкової декларації за
грудень 2012 року, що підтверджується
додатком № 5 до вказаної декларації (т.2
а.с. 127-128).

Крім цього, суд зазначає, що реальність
здійснення господарської операції між
позивачем та зазначеними вище
контрагентами відповідачем під сумнів
не ставиться.

Системний аналіз положень розділу V
«Податок на додану вартість»
Податкового кодексу України дає
підстави для висновку, що податкова
накладна, заповнена без порушень
порядку її заповнення та зареєстрована
в Єдиному реєстрі податкових накладних
у встановлені строки, дає право на
включення зазначених в ній сум податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту покупця у тому
податковому періоді, в якому відбулася
перша з подій, визначених пунктом 198.2
статті 198 Кодексу, у разі отримання її у
такому звітному періоді. В разі
отримання податкової накладної із
запізненням в інших податкових
періодах право на включення сум
податку на додану вартість, зазначених
в ній, до податкового кредиту виникає у
покупця в тому податковому періоді, в
якому податкова накладна була отримана
покупцем, з урахуванням того, що
зазначене право зберігається за ним
протягом 365 днів з дати виписки такої
податкової накладної.

Відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України у разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з абзацом 11 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України у разі
відмови продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Приписами зазначених норм не
конкретизований звітний податковий
період, в якому покупець має право
додати до податкової декларації скаргу
на постачальників. Тобто, не визначено,
що це звітний податковий період, в
якому у платника податків виникло
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, або що це звітний
податковий період, в якому платник
податків включає відповідні суми до
податкового кредиту.

Згідно з пунктом 202.1 статті 201
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом є один
календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал.

Пунктом 21 розділу ІІІ «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 25
листопада 2011 року № 1492 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2011 року за №
1490/20228, встановлено, що у разі відмови
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)
до декларації додаються заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) за формою згідно
з (Д8) (додаток 8) та копії документів,
передбачених пунктом 201.10 статті 201
розділу V Кодексу. Платники, які подають
податкову звітність в електронному
вигляді, подають копії таких
документів окремо у порядку,
визначеному для подання податкової
звітності у паперовому вигляді.

Пунктом 15 розділу ІІІ зазначеного
Порядку встановлено, що додатки 1, 6, 7, 8
подаються до декларацій 0110/0121-123/0130/0140
за наявності подій, які підлягають
відображенню у таких додатках.

Оскільки в порушення вимог Податкового
кодексу України ТОВ «ГСКБ
вагонобудування ім. В.М. Бубнова», ЗАТ
«Криворізький суриковий завод», ТОВ
«Лемтранс», Локомотивне депо Попасна,
ТОВ «Регіон», ТОВ «ТД «Енергоальянс»,
ПАТ «Нововолинський ливарний завод»,
ТОВ «Електрод Інвест» не зареєстрували
податкові накладні, видані ТДВ
«Попаснянський ВРЗ», у Єдиному реєстрі
податкових накладних, відповідно до
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України разом з деклараціями з
податку на додану вартість за березень,
травень, листопад, грудень 2012 року ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» було подано
додаток № 8 «Заява про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних) (Д8)» (т.1 а.с. 174, 181, 231, т.2 а.с. 92).

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ТДВ «Попаснянський ВРЗ»
правомірно включило до складу
податкового кредиту за березень,
травень, листопад, грудень 2012 року суму
податку на додану вартість у розмірі
1292267,00 грн. згідно вищезазначених
податкових накладних та заяв із
скаргою про порушення продавцем
порядку реєстрації податкової
накладної в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Пунктом 201.10 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що заява
подається до податкової декларації за
звітний податковий період, а не до
декларації за період, в якому таку
податкову накладну було виписано.

При цьому, Податковим кодексом України
встановлено обмеження щодо строку,
протягом якого платник податків має
право на включення сум податку на
додану вартість за податковою
накладною до складу податкового
кредиту. Так, пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що у разі якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Крім того, відповідно до відповіді на
питання № 9 Узагальнюючої податкової
консультації щодо окремих питань
відображення у податковому обліку з
податку на додану вартість звітного
періоду податкових накладних,
виписаних у попередніх періодах, та
формування на їх підставі податкового
кредиту, затвердженої наказом
Державної податкової служби України
від 16 лютого 2012 року № 127 платник
податку має право сформувати
податковий кредит звітного періоду на
підставі податкових накладних, які
взяті на облік у поточному звітному
періоді, але виписані у податкових
періодах, що передує звітному, серед
іншого, у разі, якщо податкові накладні,
взяті на облік у звітному періоді, з
дати виписки яких не минуло 365
календарних днів (тобто до реєстру
отриманих податкових накладних за
травень 2011 року могли бути включені
податкові накладні, виписані продавцем
не раніше травня 2010 року; до реєстру
отриманих податкових накладних за
березень 2012 року відповідно можуть
бути включені податкові накладні,
виписані продавцем не раніше березня
2011 року) - загальне правило;

В таких випадках не вимагається
документального підтвердження причин
отримання податкових накладних у
періодах, наступних за періодом, в
якому вони були виписані, а суми
податку відображаються у реєстрі
отриманих податкових накладних
поточного звітного періоду та у складі
податкового кредиту звітного періоду
(рядок 10.1декларації).

Таким чином, на думку суду, платник
податку - покупець, має право включити
суму податку на додану вартість за
податковою накладною, яка не
зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних, протягом
визначеного пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України строку,
одночасно додавши до податкової
декларації за період, в якому
здійснюється включення сум за цією
накладною до складу податкового
кредиту, заяву (додаток № 8) та
документи, що засвідчують факт сплати
податку у зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

В даному випадку позивачем було
послідовно виконано встановлені
Податковим кодексом України дії, що
надають право на включення до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість за податковими
накладними не зареєстрованими
постачальниками в Єдиному реєстрі
податкових накладних, - подано заяви
(додаток № 8) до податкових декларацій
за березень, травень, листопад, грудень
2012 року (т.4 а.с. 96-118, т.2 а.с. 92).

Посилання податкового органу про те, що
заява зі скаргою повинна була
подаватися позивачем разом з
декларацією за період в якому
здійснювались господарські операції,
суперечить положенням Податкового
кодексу України, зокрема, пункту 198.6
статті 198, який передбачає право
платника податку на включення до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення 14 січня 2014 року №
про збільшення ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2063036,00 грн., з яких за
основним платежем 1343384,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 719652,00
грн., підлягає скасуванню в частині
суми 1938400,50 грн., з якої за основним
платежем 1292267,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 646133,50 грн.

Стосовно позовних вимог позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 21 серпня 2013
року № в частині суми 1938400,50 грн.,
з якої за основним платежем 1292267,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями
646133,50 грн.,суд зазначає, що вони не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до п.п. 60.1.3 п.60.1 ст.60
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Таким чином, з огляду на те, що
рішеннями Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - центральний
офіс з обслуговування великих
платників від 01 листопада 2013 року №
10674/10/10-233, Міністерства доходів і зборів
України від 30 грудня 2013 року №
18733/6/99-99-10-01-15 зменшено суму визначену
податковому повідомленні-рішенні від 21
серпня 2013 року № , зазначене
податкове повідомлення-рішення є
відкликаним, не порушує права позивача
та не підлягає скасуванню.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень, на якого частиною 2 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень, не
довів суду правомірності свого
рішення, що є підставою для задоволення
адміністративного позову в цій частині
позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.8 п.1 ст.40 Бюджетного кодексу
України розмір мінімальної заробітної
плати визначається в Законі про
Державний бюджет на відповідний рік.

Розміри мінімальної заробітної плати
на 2014 рік затверджено Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», відповідно до якого мінімальна
заробітна плата з 01 січня 2014 року
складає 1218,00 грн.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру сплачується судовий збір у
розмірі 2 відсотків розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Таким чином, розмір максимального
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 4872,00 грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру сплачено 487,20 грн.

Оскільки рішення суду постановлено
частково на користь позивача, суд
вважає за необхідне стягнути з ТДВ
«Попаснянський ВРЗ» різницю між сумою
сплаченого судового збору та ставкою
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру у розмірі 1948,80 грн.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 12 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 14 лютого
2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94,
158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
додатковою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
до спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року
№ , від 14 січня 2014 року № в
частині суми 1938400,50 грн., - задовольнити
частково.

Адміністративний позов товариства з
додатковою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
до спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року
№ , від 14 січня 2014 року №
в частині суми 1938400,50 грн., -
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 14 січня 2014
року № про збільшення товариства
з додатковою відповідальністю
«Попаснянський вагоноремонтний завод»
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
2063036,00 грн., з яких за основним
платежем 1343384,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 719652,00 грн., в
частині суми 1938400,50 грн., з якої за
основним платежем 1292267,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 646133,50
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Попаснянський
вагоноремонтний завод»
(місцезнаходження: 93300, Луганська
область, м. Попасна, вул.
Залізнична, буд. 1, ідентифікаційний
номер 34502350) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1948,80 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок
вісім гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 14 лютого 2014 року.

Суддя
Р.С. Твердохліб