Справа № 262/78/14-а
Суддя: Мачуський О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 р.Пролетарський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді
Мачуського О.М.

при секретарі
Сігаєвої О.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
Кривич О.А.

представників відповідача
Баханова Р.Г., Шебарова
С.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кривич Олександра
Анатолійовича - інспектора ДПС УДАІ ГУ
МВС України в Донецькій області про
визнання дій чи бездіяльності
відповідача неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Пролетарського
районного суду м. Донецька з позовом
про визнання неправомірними дій та
рішень відповідача, в обґрунтування
якого зазначив, що 24.12.2013 року інспектор
ДПС УГАІ ГУ МВС України Донецької
області Кривич Олександр Анатолійович
відсторонив його від керування
автомобілем, запропонував пройти
експертизу в ОНД, відібрав у нього всі
його документи, заборонив відігнати
автомобіль до місця його постійної
дислокації, позбавив його можливості
бути присутнім при складанні протоколу
за ст. 130 КУпАП, викликав евакуатор та за
його допомогою автомобіль було
перевезено до штраф майданчику,
відмовився надати копію протоколу та
тимчасове посвідчення водія,
відмовлявся повертати страховку та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. Позивач вважає,
що відповідачем при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення було допущено численні
порушення норм процесуального права.
Тому позивач просив визнати
неправомірними дії або бездіяльність
відповідача пов'язані з ненаданням
йому тимчасового дозволу на право
керування транспортним засобом,
вилученням посвідчення водія та не
видачею копії протоколу про
адміністративне правопорушення на
місці скоєння правопорушення;
позбавленням його можливості бути
присутнім при складенні протоколу,
давати письмові пояснення в протоколі;
не проведенням законної процедури
огляду з метою виявлення стану
алкогольного сп'яніння з використанням
спеціальних технічних засобів; не
виконанням обов'язку вжити заходи
відносно повернення автомобілю до
місця постійної дислокації, евакуацією
автомобілю до штрафмайданчику;
вилученням та не поверненням до
моменту фактичної евакуації
автомобілю свідоцтва про реєстрацію ТЗ
та страхового полісу цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів; складенням
протоколу про адміністративне
правопорушення в тому виді, як його
складено. А також визнати
неправомірними рішення відповідача
про відсторонення його від керування
транспортним засобом; про евакуацію
автомобілю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2, який діє на
підставі довіреності, позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити,
надавши пояснення аналогічні тим, що
викладені в позовній заяві.

Відповідач Кривич О.А. - інспектор ДПС
УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області
в судовому засіданні пояснив, що 24.12.2013
р. він разом з ОСОБА_6 ніс службу з
патрулювання вулиць міста Моспине. По
вулиці Первомайська у м. Моспіно
побачили автомобіль Ланос з вимкненими
світловими приладами. Для перевірки
причини такого пересування його було
зупинено на узбіччі дороги. При
перевірці документів у водія ОСОБА_1
було виявлено ознаки алкогольного
сп'яніння (запах алкоголю з порожнини
рота). При цьому знайомі ОСОБА_1
заважали складанню відповідних
документів, поводили себе агресивно, у
зв'язку з чим, було викликано
оперативну групу міліції. В цей час
ОСОБА_1 закрив автомобіль і пішов. Після
приїзду міліції та повернення позивача
було розпочато складання протоколу про
адміністративне правопорушення. В
присутності свідків ОСОБА_1 відмовився
від підписання протоколу про
адміністративне правопорушення, від
проходження огляду на місці або у
медичному закладі, надання пояснень та
отримання тимчасового дозволу на право
керування транспортним засобом.
Оскільки авто було зачинено, без світла
та знаходилось у темну пору суток на
узбіччі неосвітленої проїжджої
частини, на місце зупинки автомобілю
було визвано евакуатор. Автомобіль за
допомогою евакуатора було доставлено
на штраф майданчик.

Представники УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області Баханов Р.Г. та
Шебаров С.І. у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечували, пояснили,
що відповідач діяв відповідно до
законодавства.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що він разом з відповідачем
патрулював вулиці м. Моспине.
Автомобіль позивача зупинили, оскільки
він рухався з вимкненими задніми
габаритними вогнями. Позивач вийшов з
авто та надав документи для перевірки.
При перевірці документів у водія
ОСОБА_1 було виявлено ознаки
алкогольного сп'яніння (запах алкоголю
з порожнини рота). При цьому проведенню
процесуальних дій заважали знайомі
ОСОБА_1, поводили себе агресивно, у
зв'язку з чим, співробітникам ДАІ
довелось повідомити про конфліктну
ситуацію до чергової частини
Пролетарського РВ. Після прибуття
оперативної групи міліції відповідач
почав складати протокол. В цей час
ОСОБА_1 закрив автомобіль і пішов. На
місце зупинки автомобілю було визвано
евакуатор. Повернувся ОСОБА_1
приблизно через 20 хвилин. В присутності
свідків відмовився від підписання
протоколу про адміністративне
правопорушення, надання пояснень та
отримання тимчасового дозволу на право
керування транспортним засобом. Йому
було запропоновано найти водія, який
міг би прибрати авто до місця постійної
дислокації, проте ОСОБА_1 не заявив
такого клопотання. Автомобіль за
допомогою евакуатора було доставлено
на штраф майданчик. Евакуацію авто було
здійснено для вжиття заходів по
забезпечення безпеки дорожнього руху,
оскільки авто стояло в темряві без
вимкнених світлових приладів, та було
несправним. Документи на авто було
повернуто дружині позивача, оскільки
ОСОБА_1 вів себе неадекватно,
погрожував, кидався на евакуатор.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він за проханням ОСОБА_9
прибув на місце події щоб відігнати
автомобіль позивача. Він переговорив з
ОСОБА_1, а потім сів до машини ДАІ.
Співробітники ДАІ йому пояснили з
приводу чого складений
адміністративний протокол та те, що вже
визвано евакуатор. Після приїзду
евакуатора був зупинений свідок. У
ОСОБА_1 запитували про підпис в
протоколі та проходження медогляду, на
що то відмовився. ОСОБА_1 пояснив
ОСОБА_8, що відмовився від підпису та
огляду, оскільки вважає, що протокол
складений з порушенням. Потім зупинили
ще одного свідка - ОСОБА_10. Потім ОСОБА_8
зателефонував дружині - ОСОБА_1 та
запросив її підійти для отримання
документів. Після того, як прийшла
ОСОБА_11, інспектор ДАІ надав їй
документи на авто та страховку.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_10 -
його зупинили для участі у якості
свідка при складанні
адміністративного протоколу. Йому
пояснили, що позивач відмовляється від
проходження медичного огляду та
підпису протоколу про адміністративне
правопорушення. При цьому ОСОБА_10
підписав надані документи, але їх не
читав.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 пояснив, що 24.12.2013 р. його
зупинили для участі у складанні
протоколу у якості свідка. В його
присутності у позивача запитали чи
відмовляється він від проходження
медичного огляду та підпису протоколу
про адміністративне правопорушення. На
що позивач зазначив, що він нікуди не
поїде та нічого підписувати не буде.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні
пояснив, що він є знайомим позивача,
24.12.2013 року приблизно о 21-15 годині він
буксирував на гнучкому зчепленні
машину позивача у зв'язку з її
несправністю. Зчеплення розірвалося на
залізничному переїзді, після чого
автомобіль позивача з переїзду
скотився своїм ходом та під час цього
його було зупинено співробітниками
ДАІ. Позивач надав відповідачу для
перевірки свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, права та
страховку. Після чого ОСОБА_1 сів до
машини ДАІ. До машини ДАІ підійшло
близько 7 осіб та почали запитувати за
що зупинили ОСОБА_1 Приблизно о 21-50
годині позивач з іншими відправились
до магазину, повернувся хвилин через
двадцять.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
пояснив, що є тестем позивача. 24.12.2013
року він знаходився на місці події, на
іншій стороні дороги, де робітники ДАІ
зупинили авто ОСОБА_1 Під час конфлікту
було багато людей - та всі щось
вимагали. Потім десь у 22 годині всі
пішли до магазину. Потім приїхала
міліція. ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_8 для
того, щоб той відігнав авто ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що є дружиною позивача. 24.12.2013
року пізно ввечері їй зателефонував
ОСОБА_8 та попрохав прийти на місце
події, де зупинили ОСОБА_1 На місці
знаходилось авто ОСОБА_1, авто ДПС, авто
ДАІ та евакуатор. Вона підійшла до
співробітників ДАІ та пояснила, що вона
дружина ОСОБА_1 На що їй повідомили про
виниклу ситуацію, про те що її чоловік
має ознаки алкогольного сп'яніння але
відмовляється від проходження
медичного огляду та надали документи
на авто та страховку.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що 24.12.2013 року бачив як машину
ОСОБА_1 тягнули на буксирі. При проїзді
залізничного переїзду буксировочний
трос лопнув та авто ОСОБА_1 деякий час
проїхало своїм ходом. Потім авто
зупинилось та до нього під'їхало авто
ДАІ. Після чого свідок покинув місце
події, а коли повернувся побачив, що
прийшов ОСОБА_8, який сів один до машини
ДАІ та про щось розмовляв там. ОСОБА_1
при цьому був неподалеку від авто.
Після того, як ОСОБА_8 вийшов, він
сказав, що машину не віддадуть йому,
оскільки вже їде евакуатор. При цьому
авто ОСОБА_1 було зачинено та з
вимкненими світловими приборами. Потім
робітники ДАІ зупиняли по одному
свідків. При свідку у ОСОБА_1 запитували
чи буде він підписувати протокол та
проходити огляд. Далі авто було
поміщено на евакуатор. Потім прийшла
дружина ОСОБА_1, якій віддали документи
на авто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про дорожній рух»
забезпечення безпеки дорожнього руху в
Україні покладається на Державну
автомобільну інспекцію, яка входить до
системи органів Міністерства
внутрішніх справ України.

Статтею 11 ЗУ «Про міліцію» встановлено,
що міліції для виконання покладених на
неї обов'язків надається право
зупиняти транспортні засоби в разі:
порушення правил дорожнього руху
водіями, складати протоколи про
адміністративне правопорушення,
накладати адміністративне стягнення.

Відповідно до положень п.3 «Інструкції
з питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС», затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 27.03.2009 року №111 (надалі -
«Інструкція»), завданням підрозділів
ДПС є нагляд за дорожнім рухом з метою
забезпечення його безпеки,
забезпечення безпечного й
безперебійного руху транспортних
засобів, профілактика, попередження та
припинення злочинів і
адміністративних правопорушень у
сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що 24.12.2013 року у
відношенні ОСОБА_1 інспектором ДПС
взводу з ОСП № 6 роти ДПС Кривич О.А.
було складено протокол про
адміністративне правопорушення АБ2
№483403, згідно якого ОСОБА_1 керував
автомобілем з ознаками алкогольного
сп'яніння, від продуття
газоаналізатора та медичного огляду
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена
відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від
підпису протоколу та отримання
тимчасового дозволу на право керування
транспортним засобом правопорушник
відмовився (а.с. 33-35).

Згідно акту огляду та тимчасового
затримання транспорту 24.12.2013 р. о 22-00 в
присутності свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16
було затримано шляхом доставляння для
зберігання на спеціальний майданчик
авто ДЕО Ланос дн НОМЕР_1 (а.с. 3,36)

Згідно з ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні зокрема усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок
провадження в справах про
адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган
(посадова особа) при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції
розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та
інші матеріали справи про
адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у
розгляді справи, про час і місце її
розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові
матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілого, їх законних представників
і адвоката.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
доводи позивача щодо неправомірності
складання адміністративного
протоколу, відсутності підстав для
його складання, а також
невідповідність протоколу вимогам ст.
256 КУпАП повинні вирішуватись
відповідним органом під час розгляду
протоколу по суті в порядку,
передбаченому КУпАП.

За таких обставин вимоги позивача щодо
визнання неправомірним складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та позбавлення ОСОБА_1
можливості бути присутнім під час
складання протоколу про
адміністративне задоволенню не
підлягають.

Щодо вимог позивача про визнання
неправомірними дій відповідача
стосовно не наданні ОСОБА_1 тимчасового
дозволу на право керування
транспортними засобами, копії
протоколу про адміністративне
правопорушення та вилученням його
водійського посвідчення, суд зазначає
наступне.

Згідно з ст. 265-1 КУпАП у разі наявності
підстав вважати, що водієм вчинено
порушення, за яке відповідно до цього
Кодексу може бути накладено
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово вилучає посвідчення водія до
набрання законної сили постановою у
справі про адміністративне
правопорушення, але не більше ніж на
три місяці з моменту такого вилучення,
і видає тимчасовий дозвіл на право
керування транспортними засобами. Про
тимчасове вилучення посвідчення водія
робиться запис у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового вилучення
посвідчення водія і ліцензійної картки
на транспортний засіб та їх повернення
визначається постановою Кабінетом
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1086
та розділом VII «Інструкції».

Згідно з цим порядком тимчасове
вилучення посвідчення водія і
ліцензійної картки на транспортний
засіб здійснюється уповноваженою
особою підрозділу Державтоінспекції У
разі вчинення правопорушення, за яке
передбачено накладення
адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортним засобом, складається
протокол про адміністративне
правопорушення у двох примірниках і
тимчасово вилучається посвідчення
водія, про що робиться запис у
протоколі. До винесення судом
постанови у справі про адміністративне
правопорушення та набрання нею
законної сили уповноважена особа видає
водієві тимчасовий дозвіл на право
керування транспортним засобом
строком не більше ніж на три місяці з
дати вилучення посвідчення. Форма
зазначеного тимчасового дозволу
затверджується МВС.

Оскільки відносно позивача було
складено адміністративний протокол за
ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає
накладення адміністративного
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортним засобом, то дії
відповідача по вилученню водійського
посвідчення ОСОБА_17 відповідають
вимогам КУпАП, а позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, п. 4.2.
«Інструкції» у разі тимчасового
вилучення посвідчення водія робиться
відповідний запис у протоколі про
адміністративне правопорушення.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка вчинила
адміністративне правопорушення; за
наявності свідків і потерпілих
протокол про адміністративне
правопорушення може бути підписаний
також цими особами. У разі відмови
порушника від підписання протоколу про
адміністративне правопорушення в
протоколі робиться запис про це, який
засвідчується підписом свідків. Особа,
яка вчинила адміністративне
правопорушення, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, а також викласти мотиви
своєї відмови від його підписання, які
долучаються до протоколу.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення АБ2
№483403 від 24.12.2013 р. зазначено про
вилучення водійського посвідчення
позивача та номер та серія НОМЕР_2
тимчасового дозволу на право керування
транспортним засобом. Крім того
відповідно до матеріалів справи (а.с.
33-35) позивач відмовився від підписання
та отримання будь-яких документів , в
тому числі тимчасового дозволу та
копії протоколу.

Жодних доказів в супереч вимогам ст. 70-71
КАС України в підтвердження
позбавлення його можливості отримати
зазначені вище документи позивач в
судовому засіданні не надав. Крім того
сам позивач під час судового засідання
зазначав, що відмовлявся від отримання
будь-яких документів. Факт відмови
також був підтверджений показами
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6

З огляду на наведене вимоги про
визнання неправомірними дій
відповідача стосовно не наданні ОСОБА_1
тимчасового дозволу на право керування
транспортними засобами, копії
протоколу про адміністративне
правопорушення та вилученням його
водійського посвідчення задоволенню
не підлягають.

Щодо вимог позивача стосовно визнання
неправомірними дій відповідача по
вилученню та не повернення до моменту
евакуації транспортного засобу
свідоцтва про реєстрацію авто, а також
страхового полісу, то такі вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Пунктом 2.4 «Правил дорожнього руху»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306
встановлено, що на вимогу працівника
міліції водій повинен зупинитися з
дотриманням вимог цих Правил, а також
пред'явити для перевірки документи,
зазначені в пункті 2.1 (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії;
реєстраційний документ на
транспортний засіб поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.)

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено показами свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_8 позивач після
зупинки його працівниками ДАІ на
вимогу відповідача надав йому для
огляду відповідні документи. Разом з
тим, оскільки під час складення
протоколу позивач відмовлявся
підписувати будь-які документи та щось
отримувати, то реєстраційний документ
на транспортний засіб та поліс
(сертифікат) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів було передано відповідачем
дружині позивача - ОСОБА_11

Таким чином відповідачем не було
порушено вимоги чинного законодавства.

Вимога позивача про визнання
неправомірним рішення відповідача
щодо відсторонення ОСОБА_1 від
керуванням транспортним засобом та
визнання протиправними дій щодо не
проведення законної процедури огляду з
метою виявлення стану алкогольного чи
наркотичного сп'яніння із
застосуванням спеціальних технічних
засобів задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які
керують транспортними засобами,
річковими або маломірними суднами і
щодо яких є підстави вважати, що вони
перебувають у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
підлягають відстороненню від
керування цими транспортними засобами,
річковими або маломірними суднами та
оглядові на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції, проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на
проведення огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції, працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів або в разі незгоди з його
результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров'я. Перелік
закладів охорони здоров'я, яким
надається право проведення огляду
особи на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують її
увагу та швидкість реакції,
затверджується управліннями охорони
здоров'я місцевих державних
адміністрацій. Проведення огляду осіб
на стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції,
здійснюється в закладах охорони
здоров'я не пізніше двох годин з
моменту встановлення підстав для його
здійснення. Огляд у закладі охорони
здоров'я та складення висновку за
результатами огляду проводиться в
присутності працівника міліції. Кожний
випадок огляду осіб на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
у закладі охорони здоров'я
реєструється в порядку, визначеному
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують її
увагу та швидкість реакції, проведений
з порушенням вимог цієї статті,
вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують її увагу та швидкість реакції,
і проведення такого огляду
здійснюються в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

"Порядком направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.12.2008 року N 1103
передбачені дії щодо проведення
огляду. Так відповідно до п. 3-8
зазначеного Порядку огляд проводиться:
уповноваженою особою
Державтоінспекції на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ і
Держспоживстандартом; лікарем закладу
охорони здоров'я (в сільській
місцевості за відсутності лікаря -
фельдшером фельдшерсько-акушерського
пункту, який пройшов спеціальну
підготовку).

Водій транспортного засобу, що
відмовився від проведення огляду на
місці зупинки транспортного засобу або
висловив незгоду з його результатами,
направляється уповноваженою особою
Державтоінспекції для проведення
огляду до відповідного закладу охорони
здоров'я.

У разі відмови водія транспортного
засобу від проведення огляду в закладі
охорони здоров'я уповноважена особа
Державтоінспекції в присутності двох
свідків складає протокол про
адміністративне правопорушення, у
якому зазначає ознаки сп'яніння і дії
водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення від
24.12.2013 р. ОСОБА_1 керував автомобілем з
ознаками алкогольного сп'яніння, від
продуття газоаналізатора та медичного
огляду відмовився в присутності двох
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Таким чином дії відповідача щодо
відсторонення ОСОБА_1 від керуванням
транспортним засобом відповідають
вимогам чинного законодавства.

Щодо вимог позивача визнати
неправомірними дії та рішення
відповідача стосовно евакуації
автомобілю на штраф майданчик, та не
виконання обов'язку щодо вжиття
заходів для повернення автомобіля на
місце постійної дислокації, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП, у разі
наявності підстав вважати, що водієм
вчинено порушення, передбачені
частинами першою, другою, третьою,
четвертою, шостою і сьомою статті 121,
статтями 121-1, частиною п'ятою статті 122,
122-5, 126, частинами першою, другою,
третьою і четвертою статті 130, статтями
132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний засіб
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху), в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Підпунктами 9, 14 п. 5 «Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.1997 р. № 341
надано працівникам Державтоінспекції
під час виконання службових обов'язків
право здійснювати в установленому
законодавством порядку
адміністративне затримання і
особистий огляд громадян, які вчинили
адміністративне правопорушення, огляд
їх речей, транспортного засобу і
вантажу, а також у випадках,
передбачених законодавством,
затримувати транспортні засоби і
доставляти їх, у тому числі з
використанням спеціальних
транспортних засобів, на спеціальні
майданчики чи стоянки
Державтоінспекції для тимчасового
зберігання.

Оскільки відносно позивача було
складено адміністративний протокол за
ч. 1 ст. 130 КУпАП України, то у
відповідача виник обов'язок тимчасово
затримати транспортний засіб.

Відповідно до п.2 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 р. №1102, тимчасове затримання
транспортного засобу уповноваженою
особою Державтоінспекції проводиться
у випадках, передбачених статтею 265-2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, зокрема у разі, коли
неможливо усунути причину затримання
на місці виявлення адміністративного
правопорушення, і передбачає примусове
припинення використання такого
транспортного засобу шляхом його
блокування за допомогою технічних
пристроїв або доставлення на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху.

Відповідно до п. 1.10 «Правил дорожнього
руху», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10
жовтня 2001 р. N 1306 перешкода для руху -
нерухомий об'єкт у межах смуги руху
транспортного засобу або об'єкт, що
рухається попутно в межах цієї смуги
(за винятком транспортного засобу, що
рухається назустріч загальному потоку
транспортних засобів) і змушує водія
маневрувати або зменшувати швидкість
аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до акту огляду та
тимчасового затримання транспорту від
24.12.2013 року, складеного згідно п. 4.2.
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом N 77 міністра МВС
від 26 лютого 2009 р., автомобіль Daewoo Lanos д/н
НОМЕР_1, який належить та був під
керуванням ОСОБА_1 мав численні
ушкодження кузову та лакофарбового
покриття, на ньому були відсутні
передні протитуманні фари.
Транспортний засіб було доставлено на
штраф майданчик за допомогою
евакуатора (а.с. 3).

Згідно пояснень Відповідача рішення
про тимчасове затримання
транспортного засобу позивача шляхом
доставляння на спеціальний майданчик
на евакуаторі було прийнято у зв'язку з
тим, що авто знаходилось у темний час
без освітлювальних приборів на
дорожній смузі. При цьому авто було
зупинено після повороту дороги, що
могло спричинити небезпеку для інших
водіїв. Також в патрульній машині були
відсутні засоби блокування автомобілю.

Визнання розміщення затриманого
транспортного засобу таким, що суттєво
перешкоджає дорожньому руху є
прерогативою працівника підрозділу
МВС України, що забезпечує безпеку
дорожнього руху, який проводить
тимчасове затримання. Враховуючи те, що
затримане авто знаходилось за
поворотом у темний час без
освітлювальних приборів на дорожній
смузі, при цьому авто було несправне,
про що свідчать покази свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та позивача про буксирування
вказаного авто до зупинки його
співробітниками ДАІ, суд вважає, що дії
відповідача не суперечать вимогам ч. 1
ст. 265-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 265-2 КУпАП після
тимчасового затримання транспортного
засобу працівник відповідного
підрозділу Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечує безпеку
дорожнього руху, зобов'язаний надати
особі можливість повідомити про
тимчасове затримання транспортного
засобу та своє місцезнаходження іншу
особу за власним вибором і вжити
заходів щодо повернення автомобіля до
місця постійної дислокації, а також
забороняє експлуатацію транспортного
засобу до усунення несправностей,
виявлених у процесі його огляду, або до
демонтажу спеціальних світлових або
звукових сигнальних пристроїв.

Згідно пояснення Відповідача, позивачу
було запропоновано надати водія з
відповідними документами для того, щоб
той міг доставити машину на місце
постійної дислокації. Але у зв'язку з
агресивною поведінкою позивача та
наявністю в нього явних ознак
алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 не
заявив таких клопотань. Дійсно до
співробітників ДАІ звертався ОСОБА_8 з
проханням передати йому авто ОСОБА_1,
проте оскільки вказана особа не була
запропонована чи погоджена позивачем -
то підстав для передання їй авто у
співробітників ДАІ не виникло. Крім
того суд враховую ту обставину, що авто
не могло без по сторонньої допомоги
рухатись, оскільки було несправне, про
що зазначалось вище.

Вказані пояснення відповідають
обставинам справи та підтверджуються
показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_14,
ОСОБА_13

Таким чином вимоги позивача щодо
визнання неправомірними дії та рішення
відповідача стосовно евакуації
автомобілю на штраф майданчик, та не
виконання обов'язку щодо вжиття
заходів для повернення автомобіля на
місце постійної дислокації
задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що у позові
ОСОБА_1 до Кривич О.А. - інспектора ДПС
УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області
про визнання дій чи бездіяльності
відповідача неправомірними слід
відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 19 Конституції України, ЗУ «Про
міліцію», ст. 3 ЗУ «Про дорожній рух»,
«Положенням про Державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 р.
№ 341, "Інструкцією з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС"
затвердженої наказом МВС України від
27.03.2009 № 111, «Правилами дорожнього
руху», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10
жовтня 2001 р. № 1306, «Порядком
тимчасового вилучення посвідчення
водія і ліцензійної картки на
транспортний засіб та їх повернення»
затверджених постановою Кабінетом
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N
1086, "Порядком направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.12.2008 року N 1103,
ст.ст. 9, 10, 11, 246, 251, 256, 265-1, 265-2, 266, 278,280 КпАП
України, ст.ст. 17, 18, 19, 71, 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Кривич Олександра Анатолійовича -
інспектора ДПС УДАІ ГУ МВС України в
Донецькій області про визнання дій чи
бездіяльності відповідача
неправомірними - відмовити в повному
обсязі.

Вступна та резолютивна частина
постанови була проголошена в судовому
засіданні 13 лютого 2014 р. Повний текст
рішення виготовлений 18 лютого 2014 р.

Постанова відповідно до положень
ч. 2 ст. 171-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
О.М. Мачуський

13.02.2014