Справа № 9101/113784/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2014 рокусправа № 2а-1210/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України

в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі

Дніпропетровської
області

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду

Дніпропетровської
області

від 06 вересня 2011 року,

у справі № 2а-1210/11

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 51200;

до відповідача Управління
пенсійного фонду України

в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі

Дніпропетровської
області

вул. Велика
Ковалівка, 10-А, м. Новомосковськ, 51200;

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

встановив: у грудні 2011 року ОСОБА_1
подав позов до Управління Пенсійного
фонду України в місті Новомосковську
та Новомосковському районі
Дніпропетровської області (далі -
Відповідач), у якому, з урахуванням
уточнених вимог, просив визнати
неправомірними дії щодо визначення
розміру пенсії, а також зобов'язати
відновити порушене право (отримання
пенсії у повному розмірі згідно з
чинним законодавством) з моменту
порушення права - виконати перерахунок
пенсії з моменту її призначення та
зобов'язати Відповідача виплатити
заборгованість, що утворилась, у повній
відповідності із Законом (120 % річних
облікової ставки Національного банку
України), а також поновити строк
звернення до суду, який Позивач вважає
не пропущеним (а. с. 2-6, 13, 14, 26).

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з
06.10.2009р. призначена пенсія за віком,
розмір якої він вважає суттєво
заниженим, оскільки його трудова
діяльність з 01 січня 1991 року по 31 грудня
2002 року проходила у Російській
Федерації у районах Крайньої Півночі, і
тому вказаний стаж слід врахувати у
пільговому розмірі.

Крім того, при розрахунку розміру
пенсії слід врахувати суми районних
коефіцієнтів та північних надбавок та
розподілити суми нарахувань за час
відпусток пропорційно часу, що
припадає на дні відпусток у
відповідному місяці, для чого він у
березні 2010 року надавав Відповідачу
додаткові архівні довідки.

Також вважає, що Відповідач має
виключити періоди отримання ним
допомоги по безробіттю з 17.08.2009р. по
05.10.2009р., що включені у нульовому
обчисленні. (а. с.2-6).

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 вересня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано УПФУ в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з
моменту її призначення, без врахування
допомоги по безробіттю в період з 17.08.2009
року по 05.10.2009 року, при обчисленні
середнього заробітку для обчислення
пенсії.

Постанова суду обґрунтована тим, що
згідно зі статтею 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV
(1058-15) період отримання допомоги по
безробіттю є страховим стажем, однак

відповідно до статті 40 цього ж Закону
цей стаж не враховується при
обчисленні заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В цій частині рішення суду мотивоване
тим, що законодавство України про
пенсійне забезпечення не передбачає
можливості врахування у пільговому
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі після 01.01.1991р., як не
передбачає і з 01.01.1992р. врахування
районних коефіцієнтів та північних
надбавок. (а. с. 51-57).

З прийнятим у справі судовим актом не
погодились ні ОСОБА_1, ні Управління
пенсійного фонду України в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області та
оскаржили його, подавши до суду
апеляційні скарги.

Відповідач - тер управління ПФУ,
просить постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 вересня 2011 року скасувати
та прийняти нову постанову про відмову
у задоволенні вимог у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати, з якої була обчислена
пенсія, або за періоди страхового
стажу, зазначені у частині першій
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (1058-15), посилаючись при
цьому на пункт 3 статті 42 цього Закону
та внесені до нього зміни, виходячи із
рішення Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року. (а. с. 60).

Позивач - ОСОБА_1, просить скасувати або
змінити постанову суду першої
інстанції у частині відмовлених вимог
та прийняти рішення про задоволення
вимог у повному обсязі згідно позовної
заяви.

Вважає свої вимоги законними та такими,
що ґрунтуються на приписах статей 40, 41,
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та статті 6 «Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасників Співдружності Незалежних
держав в області пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року» та
статтям 1 і 6 «Угоди між Урядом України
і Урядом Російської Федерації про
трудову діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн». (а.
с.62-65).

У судовому засіданні Позивач - ОСОБА_1,
проти задоволення апеляційної скарги
Пенсійного органу заперечував з огляду
на безпідставність її доводів, та
просив задовольнити вимоги своєї
апеляційної скарги із підстав, що у ній
зазначені. При цьому, не заперечував, що
з належно оформленою заявою про
перерахунок призначеної пенсії не
звертався. Однак неодноразово
звертався до УПФУ за роз'ясненнями, як
йому призначено та розраховано розмір
пенсії, на що отримав письмову
відповідь, зі змістом якої не згоден.
Після призначення пенсії надавав УПФУ
додаткові архівні довідки, копії яких
долучив до апеляційної скарги.

Заслухавши Позивача, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до Протоколу № 409 від 17.02.2010
року ОСОБА_1 з 06 жовтня 2010 року (з часу
звернення) призначено пенсію за віком
на пільгових умовах по Списку № 2
(стаття 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»). (а. с. 49).

Загальний стаж його роботи склав 36
років 04 місяці 13 днів, з яких за Списком
№ 2 ( ст. 100, тобто, до 01 січня 1992 року) - 11
років 10 місяців 06 днів (а. с. 46,47).

Для розрахунку пенсії взята заробітна
плата з червня 1994 року по 31 травня 1999
року ( 60 місяців) та за весь період з 01
липня 2000 року (а. с. 48-50).

Зазначене рішення УПФУ в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі у передбаченому законом
порядку Позивачем не оскаржувалось та
вимоги про його скасування Позивачем
не заявлялись.

Відповідно до приписів частини 4 статті
195 КАС України, суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги, що не були заявлені у суді
першої інстанції.

Виходячи зі змісту позовних вимог,
ОСОБА_1 ставить питання про
зобов'язання УПФУ здійснити
перерахунок його пенсії у
відповідності із діючим
законодавством, для чого посилається
на додатково надані Відповідачу
архівні довідки від 01.03.2010 року та 15.04.2010
року, копії яких долучає до апеляційної
скарги, оскільки вважає, що вони мають
бути враховані при здійсненні
перерахунку. (а. с. 110-113).

Доказів того, що при зверненні за
призначенням пенсії Позивач зазначав
конкретні періоди, за які слід брати
його заробітну плату на протязі 60
місяців, або конкретні роки, за які слід
провести оптимізацію, при розрахунку
розміру його ти пенсії, Позивачем не
надано, а тому розрахунок пенсії
проведено Відповідачем на підставі
наданих документів.

Колегія суддів вважає, що за
вищевказаних обставин відсутні
підстави для задоволення вимог
Позивача у частині зобов'язання
Відповідача виконати перерахунок
пенсії з моменту її призначення та
зобов'язати Відповідача виплатити
заборгованість, що утворилась, у повній
відповідності із Законом (120 % річних
облікової ставки Національного банку
України), з огляду на передчасність
звернення до суду із зазначеними
вимогами, виходячи із наступного.

Відповідно до матеріалів справи, 05
липня 2010 року ОСОБА_1 подав до
Відповідача заяву (довільного зразка) з
проханням провести йому перерахунок
пенсії та виплатити заборгованість, що
виникла з дня призначення пенсії.

Заява не містила переліку документів,
копії яких до неї додавались, але
містила посилання на те, що 27.05.2010 року
ним надавались архівні довідки, що
свідчать про розмір відрахувань за час
відпусток. (а. с. 7).

Відповідачем підтверджено, що ОСОБА_1
звертався до Управління у порядку
консультації, на що йому надана
відповідь, як на звернення громадян (а.
с. 8,9).

Зазначені обставини сторонами не
спростовано іншими доказами.

Частина 2 статті 19 Конституції
України визначає, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 37 Постанови
ПФУ № 22-1 від 25.11.2005р. «Про затвердження
порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про її
перерахунок тільки при зверненні особи
з відповідною заявою, передбаченою в
додатку № 4.

Згідно до статті 39 вищевказаної
Постанови, не пізніше 10 днів після
надходження заяви з необхідними для
призначення ( перерахунку) пенсії
документами, орган, що призначає
пенсію, розглядає подані документи та
приймає рішення про перерахунок
пенсії.

Аналіз діючого законодавства свідчить
про те, що органом, який призначає
пенсію, є відповідне Управління
пенсійного фонду України. Саме
Управління ( а не судові органи) може
прийняти певне рішення щодо
перерахунку чи відмови у перерахунку
пенсії, і лише після надходження заяви.

Прийняті Управлінням рішення
оформляються розпорядженням.

Судом встановлено та Позивачем не
спростовано, що заява провести
перерахунок пенсії та виплатити
заборгованість, подана до Управління,
носила довільний характер.

Документи, які Позивач просив
додатково врахувати при вірному
розрахунку його пенсії - архівні
довідки від березня та квітня 2010 року,
подавались ним уже після прийняття
рішення про призначення пенсії, яке
приймалось 17 лютого 2010 року і про
скасування якого Позивачем вимоги не
заявлялись. .

Отже, будь якого рішення щодо
перерахунку, чи відмови у перерахунку
пенсії Позивачу Відповідачем не
приймалось.

В той же час, до компетенції судових
органів відноситься лише право
перевіряти рішення пенсійних органів,
що ними уже прийняті, оскільки
прийняття відповідних рішень
віднесено до виключної компетенції
УПФУ, в тому числі, і щодо перерахунку
пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що статтею 38
Порядку подання та оформлення
документів для призначення (
перерахунку) пенсій, затвердженого
Постановою ПФУ № 22-1 від 25.11.2005р.
визначено, що при прийманні документів
орган, що призначає пенсію: а) перевіряє
правильність оформлення заяви,
відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж; б) здійснює
попередню правову експертизу змісту і
належного оформлення представлених
документів; перевіряє правильність
копій відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження.
Зазначене свідчить про те, пенсійний
орган вправі лише перевірити надані
йому документи, не змінюючи при цьому
їх змісту, тому вимоги щодо
зобов'язання Відповідача розподілити
суми нарахувань за час відпусток
пропорційно часу, що припадає на дні
відпусток у відповідному місяці
знаходяться поза межами повноважень
пенсійного органу.

За таких обставин та межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 підстави для
задоволення позовних вимог, як і
апеляційної скарги - відсутні.

Щодо скасування постанови суду першої
інстанції, виходячи із доводів
апеляційної скарги УПФУ в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
оскарження рішення суду у частині
безпідставного зобов'язання
Управління провести перерахунок
пенсії у повній відповідності з
вимогами статей 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Однак, виходячи
зі змісту оскаржуваної постанови від 06
вересня 2011 року, такі вимоги судом не
задовольнялись, а тому підстави для
скасування рішення у цій частині -
відсутні, як відсутні і підстави для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи із підстав і меж оскарження.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ухвалив :

Апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України в місті
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області та
ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 вересня 2011 року у справі
№ 2а-1210/2011- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
А.В. Шлай