Справа № 872/4201/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2013 р. справа № 2а/0470/14637/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепової Ю.О.

представника відповідача - Бойко Павла
Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Завод "Дніпропластмас"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
січня 2013 року

по справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська до
Публічного акціонерного товариства
Завод "Дніпропластмас" про стягнення
заборгованості в розмірі 20765,86 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська звернувся
07.12.2012 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
Завод "Дніпропластмас" про стягнення
заборгованості в розмірі 20765,86 грн. В
позові зазначив, що відповідач не
виконав обов'язків, покладених на нього
законодавством, внаслідок чого виникла
заборгованість по відшкодуванню сум
фактичних витратна виплату і доставку
пільгових пенсій за списком №1 за
жовтень 2012 року на загальну суму 20765,86
грн.

Постановою суду першої інстанції
від 22.01.2013 року даний позов задоволений.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача суму заборгованості за
жовтень 2012 року в розмірі 20765,86 грн. Свою
позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що підприємство
(відповідач) отримало від УПФ
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій фонду; цей
розрахунок відповідач не оскаржував,
тому він є обов'язковим для виконання,
тобто підлягає сплаті (є узгодженим).
Також на підтвердження фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
позивачем до суду надано довідки про
підтвердження трудового стажу, довідки
про уточнення особливого характеру
праці, довідки розрахунку стажу,
виписки банків, протоколи призначення
пенсій, довідки про розмір призначеної
та фактично отриманої пенсії.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову. Зазначив, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Посилається на те, що
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списками №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, що діяли
до прийняття українським урядом
постанови №162 від 11.03.1994 року,
законодавством не передбачено.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день та час
судового розгляду повідомлений
належним чином.

Представник відповідача (апелянта) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав, просить апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати та в задоволенні
позову відмовити. Суду пояснив, що нема
доказу, який би свідчив, що позивач
дійсно поніс витрати, про які він
зазначив в позові, та які підприємству
слід сплатити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідач є платником
страхових внесків (страхувальником) на
обов'язкове державне пенсійне
страхування; не сплачував кошти,
призначені на покриття на виплату і
доставку пенсій застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списками №1; у зв'язку з чим за
підприємством рахується
заборгованість по фактичним витратам
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на
загальну суму 20765,86 грн. за жовтень 2013
року (16 осіб). Проте, відповідачем сума
заборгованості не сплачена.

Колегією суддів апеляційної
інстанції встановлено, що судом першої
інстанції правильно застосовано до
даних правовідносин норми ЗУ «Про
пенсійне забезпечення», ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ЗУ «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління ПФУ від 19.12.2003р. №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004р. за №64/8663.

Згідно ч.1. ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

На підставі п.6 ч.2 ст.17 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003 року
страхувальник повинен нараховувати,
обчислювати і сплачувати у встановлені
строки та в повному обсязі страхові
внески.

Відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону №1058-І/ пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
з шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених КМУ,
та за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно з п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» №1788-ХІІ на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо важкими умовами праці, за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженими КМУ,
і за результатами атестації робочих
місць - чоловіки після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Основними завданнями, які стоять перед
Пенсійним фондом є збір та ведення
обліку надходжень від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальнестрахування та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення.

Одним із джерел надходжень до бюджету
Фонду є надходження від відшкодування
фактичних витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"

Підприємства та організації вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах , що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років.

Витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах -
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах. У разі ліквідації або
зміни власника підприємства суми
зазначених витрат Пенсійному фонду
вносять правонаступники.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділом
обліку надходження платежів щорічно в
розрахунках сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій. Підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування органи Пенсійного фонду
повідомляють про це підприємства в
місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Не сплачені або несвоєчасно
сплачені суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
підлягають стягненню.

Відшкодування сум фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
таких випадках здійснюються
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно п. 6.2 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до ПФУ, витрати на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абз. 3 пп. 1 п. 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному обсязі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах. На підтвердження
правильності визначення пільгового
стажу пенсіонерів і відсотку
відшкодування відповідачем фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій управління надало як
додаток до адміністративного позову
копії документів з пенсійних справ
пенсіонерів, де чітко простежується
порядок проведення розрахунків.

Постановляючи дану ухвалу колегія
суддів апеляційної інстанції вважає за
необхідне роз'яснити, що ст. 100 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» регулює
порядок призначення пенсій особам, які
на дату введення в дію ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», тобто до 01.01.1992 року мали
необхідний пільговий стаж для
призначення пільгових пенсій. При
цьому законодавство не встановлює
обов'язку підприємств відшкодовувати
фактичні витрати на їх виплату і
доставку. На момент звернення до суду
пенсії усім зазначеним у ньому
пенсіонерам були призначені на
підставі ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», а тому є всі підстави
для стягнення заборгованості.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що на
відповідача покладено обов'язок в
повному обсязі відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пенсій, призначених за списками № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених КМУ.

Таким чином Суд першої інстанції
не допустив порушення норм
матеріального права, а повно та
всебічно дослідив обставини справи,
дав їм відповідну правову оцінку,
правильно встановив характер спірних
правовідносин і для їх вирішення
правильно застосував норми
матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Завод
"Дніпропластмас" - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
січня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
до Публічного акціонерного товариства
Завод "Дніпропластмас" про стягнення
заборгованості в розмірі 20765,86 грн. -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений
04.12.2013 року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак