Справа № 813/765/14
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/765/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючий - суддя Коморний О.І.,
секретар судового засідання -
представник позивача Клак Ю.Г.
представник відповідача не прибув
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Бродівського району
Львівської області про визнання
протиправним та скасування рішення
Бродівської районної ради Львівської
Обставини справи.
Прокурор Бродівського району
Львівської області звернувся 29.01.2014
року до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення XXV сесії VI скликання
Бродівської районної ради Львівської
області від 27.01.2014 року №499 «Про
утворення виконавчого комітету
Бродівської районної ради».

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
результаті проведеної перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів встановлено, що
27.01.2014 року Бродівською районною радою
Львівської області прийнято рішення
№499 «Про утворення виконавчого
комітету Бродівської районної ради»,
яким Бродівська районна рада
відкликала усі повноваження
Бродівської районної ради, які
делеговані Бродівській районній
державній адміністрації згідно із ст. 44
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та для
виконання вказаних повноважень
утворила виконавчий комітет
Бродівської районної ради, однак у
статті 5 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено
вичерпну систему місцевого
самоврядування. Нею передбачено
існування виконавчих органів, як
складової, ланки зазначеної системи,
лише у сільських, селищних міських та
районних у містах (у разі їх створення)
рад. Відкликання Бродівською районною
радою делегованих повноважень
Бродівській районній державній
адміністрації суперечить ст. 44 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», яка передбачає делегування
таких на підставі закону.

У судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві,
просить позов задовольнити.

Відповідач представника у судове
засідання не направив, заперечень на
позов не подав.

З урахуванням визначених ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
строків розгляду справи, така
відповідно до ч.6 ст. 71 та ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядається на основі наявних
доказів без участі представника
відповідача.

Суд заслухав пояснення представника
позивача, дослідив подані докази у їх
сукупності, та

встановив:

Прокурором Бродовського району
Львівської області 27.01.2014 року винесено
постанову (а.с.8-9) про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
Бродівській районній раді щодо
додержання вимог Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» при
прийнятті рішень.

При проведенні перевірки встановлено
прийняття 27.01.2014 року Бродівською
районною радою на XXV сесії VI
демократичного скликання рішення №499
«Про утворення виконавчого комітету
Бродівської районної ради"» (а.с.7)
відповідно до якого, керуючись статтею
5 розділу І та розділом XI Конституції
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», реалізуючи
право народу України на самовизначення
та безпосереднє здійснення влади, в
зв'язку з узурпацією влади Президентом
України та Верховною Радою України
через прийняття 16 січня 2014 року в
неконституційний спосіб ряду законів,
які ведуть до встановлення диктатури в
державі та звужують зміст і обсяг
існуючих прав і свобод громадян, що
суперечить частині третій статті 22
Конституції України, враховуючи
рішення районної ради «Про визнання
Народної Ради України як колегіального
органу, уповноваженого представляти
інтереси народу України», районна рада
вирішила:

1. Відкликати усі повноваження
Бродівської районної ради, які
делеговані Бродівській районній
державній адміністрації згідно із
статтею 44 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

2. Для виконання вказаних повноважень
утворити виконавчий комітет
Бродівської районної ради.

3.Обов'язки голови виконавчого комітету
Бродівської районної ради тимчасово
покласти на голову районної ради.
Обов'язки заступника голови
виконавчого комітету тимчасово
покласти відповідно на заступника
голови районної ради, згідно розподілу
обов'язків.

4. Встановити, що тимчасово членами
виконавчого комітету Бродівської
районної ради є голови профільних
депутатських комісій Бродівської
районної ради з повноваженнями
керівників відповідних підрозділів
виконавчого комітету.

3. Контроль за виконанням рішення
покласти на голову районної ради.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 Кодексу адміністративного
судочинства України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Відповідно до ст.121 Конституції України
на прокуратуру покладено обов'язок
представляти інтереси держави у суді, у
випадках передбачених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні
від 08.04.1999 (справа № 1-1/99) зазначив, що
державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Згідно ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру», підставою
представництва у суді інтересів
держави є: наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави. У
вказаній нормі Закону також
передбачено, що однією із форм
представництва прокурором є звернення
до суду з позовами (заявами, поданнями).

Відповідно до ч.2 ст.60 КАС України,
прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу.

У зв'язку з відсутністю органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
прокурор, відповідно до ст.60 КАС
України, у даному випадку набуває
статусу позивача.

В силу положень ст.23 Закону України
«Про прокуратуру», прокурор може
звернутися до суду і в тому випадку,
якщо подання про усунення виявлених
порушень не вносилося.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про подання прокурором позову
у поряду, спосіб та з підстав
передбачених чинним законодавством.

Україна відповідно до ст. 1 Конституції
України є суверенна і незалежна,
демократична, соціальна, правова
держава. У ч. 1 ст. 8 Конституції України
визначено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ст. 3 Європейської Хартії
місцевого самоврядування, під місцевим
самоврядуванням розуміється право і
реальна здатність органів місцевого
самоврядування регламентувати значну
частину державних справ і керувати нею,
діючи в рамках закону, під свою
відповідальність в інтересах
місцевого населення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади
самостійно або під відповідальність
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та Законів України.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
Законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.
Конституція України визначає, що
предметом віддання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання місцевого
значення. Перелік таких питань
визначено у Конституції України та ст.
43 вищевказаного Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Конституційне призначення місцевого
самоврядування полягає в праві
територіальних громад як самостійно,
так і через органи місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах законів.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26.03.2002, яким визначено
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, такі є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
України і законах України.

Отже органи місцевого самоврядування
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

У статті 5 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено
вичерпну систему місцевого
самоврядування. Нею передбачено
існування виконавчих органів, як
складової, ланки зазначеної системи,
лише у сільських, селищних міських та
районних у містах (у разі їх створення)
рад.

Стаття 11 вказаного Закону присвячена
виконавчим органам рад і також
передбачає їх створення лише у
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад.

У главі 1 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», як і в
розділі XI Конституції України, не
передбачено повноважень органів
місцевого самоврядування щодо
створення виконавчих комітетів або
інших виконавчих органів районних рад.

Згідно ст. 58 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначено, що здійснення повноважень,
наданих районним та обласним радам
Конституцією та законами України
забезпечує виконавчий апарат, який
здійснює організаційне, правове,
інформаційне, аналітичне,
матеріально-технічне забезпечення
діяльності ради, їх органів, депутатів,
сприяє здійсненню відповідною радою
взаємодії і зв'язків з територіальними
громадами, місцевими органами
виконавчої влади, органами та
посадовими особами місцевого
самоврядування.

Виходячи із вимог даних статей,
районним радам не надано повноважень
щодо створення своїх виконавчих
комітетів чи інших виконавчих органів,
утворення таких органів чинним
законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 118 Конституції
України виконавчу владу в областях і
районах здійснюють місцеві державні
адміністрації.

Отже, створення виконавчого комітету
Бродівської районної ради, суперечить
вимогам ст.ст. 6, 19 Конституції України
та ст.ст. 5, 11, 43, 58 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

У розділі 5 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено
порядок формування, організацію роботи
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
районні, обласні ради делегують
відповідним місцевим державним
адміністраціям такі повноваження: 1)
підготовка і внесення на розгляд ради
проектів програм
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідно районів і
областей, цільових програм з інших
питань, а в місцях компактного
проживання національних меншин - також
програм їх національно-культурного
розвитку, проектів рішень, інших
матеріалів з питань, передбачених цією
статтею; забезпечення виконання рішень
ради; 2) підготовка пропозицій до
програм соціально-економічного та
культурного розвитку відповідно
областей та загальнодержавних програм
економічного, науково-технічного,
соціального та культурного розвитку
України; 3) забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
відповідної території, ефективного
використання природних, трудових і
фінансових ресурсів; 4) підготовка і
подання до відповідних органів
виконавчої влади фінансових
показників і пропозицій до проекту
Державного бюджету України; 5) сприяння
інвестиційній діяльності на території
району, області; 6) об'єднання на
договірних засадах коштів підприємств,
установ та організацій, розташованих
на відповідній території, і населення,
а також бюджетних коштів на
будівництво, реконструкцію, ремонт та
утримання на пайових засадах об'єктів
соціальної і виробничої
інфраструктури, шляхів місцевого
значення та на заходи щодо охорони
праці та охорони навколишнього
природного середовища; 7) залучення в
порядку, встановленому законом,
підприємств, установ та організацій,
які не належать до комунальної
власності, до участі в обслуговуванні
населення відповідної території,
координація цієї роботи; 8)
затвердження маршрутів і графіків руху
місцевого пасажирського транспорту
незалежно від форм власності,
узгодження цих питань стосовно
транзитного пасажирського транспорту;
9) підготовка питань про визначення у
встановленому законом порядку
території, вибір, вилучення (викуп) і
надання землі для містобудівних
потреб, визначених містобудівною
документацією; 10) організація охорони,
реставрації, використання пам'яток
історії та культури, архітектури і
містобудування, палацово-паркових,
паркових та садибних комплексів,
природних заповідників місцевого
значення; 11) підготовка висновків щодо
проектів місцевих містобудівних
програм відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць, що затверджуються сільськими,
селищними, міськими радами; 12) видача
замовникам відповідно до
законодавства містобудівних умов і
обмежень забудови земельних ділянок за
межами населених пунктів; 13)
забезпечення відповідно до
законодавства розвитку науки, усіх
видів освіти, охорони здоров'я,
культури, фізичної культури і спорту,
туризму; сприяння відродженню
осередків традиційної народної
творчості, національно-культурних
традицій населення, художніх промислів
і ремесел, роботі творчих спілок,
національно-культурних товариств,
асоціацій, інших громадських та
неприбуткових організацій, які діють у
сфері освіти, охорони здоров'я,
культури, фізичної культури і спорту,
сім'ї та молоді; 14) підготовка і подання
на затвердження ради пропозицій щодо
організації територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів щодо оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками історії або
культури, які охороняються законом; 15)
вжиття необхідних заходів щодо
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій відповідно до закону,
інформування про них населення,
залучення в установленому законом
порядку до цих робіт підприємств,
установ та організацій, а також
населення; 16) координація на
відповідній території діяльності
місцевих землевпорядних органів; 17)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; 18) забезпечення
виконання заходів з відстеження
результативності регуляторних актів,
прийнятих районними, обласними радами.

Відтак, відкликання Бродівської
районною радою делегованих
повноважень Бродівській районній
державній адміністрації, суперечить
ст. 44 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», яка
передбачає делегування таких на
підставі закону.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що відповідні
положення відповідачем дотримані не
були, а отже рішення XXV сесії VI
скликання Бродівської районної ради
Львівської області від 27.01.2014 року №499
«Про утворення виконавчого комітету
Бродівської районної ради» суперечить
як Конституції України, так і
вищевказаним нормам Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», а тому є протиправним і
підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи та вищенаведені норми
діючого законодавства, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги законні,
обґрунтовані, відтак такі підлягають
задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до положень
ст. 94 КАС України з сторін не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення XXV сесії VI скликання
Бродівської районної ради Львівської
області від 27.01.2014 року №499 «Про
утворення виконавчого комітету
Бродівської районної ради».

3. Судові витрати з сторін не
стягуються.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 19.02.2014 р. о 17:00 год.

Суддя
Коморний О.І.