Справа № 2а-4884/12/2170
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4884/12/2170

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд, у складі колегії:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Чаплинської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року, у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Чаплинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Херсонської області
Державної податкової служби про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року задоволено позов та скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 21.11.2012 року,
яким підприємцю донараховано грошове
зобов'язання зі збору на спеціальне
використання води, на суму 340 грн.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням відповідачем
подано апеляційну скаргу, з якої
вбачається, що рішення у справі
прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
неправомірності вищевказаного рішення
податкового органу, так як в ході
проведеної перевірки, податковим
органом встановлено, що в порушення
п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу
України - позивачем не подано до
податкового органу декларацію зі
сплати збору за спеціальне
використання води, а тому штрафні
санкції нараховані правомірно.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін.

Судом першої інстанції
встановлено, що в період з 01.11.2012 року по
02.11.2012 року податковим органом
проведено документальну невиїзну
перевірку позивача з питання
дотримання податкового законодавства
щодо збору за спеціальне використання
води, за період з 01 січня 2012 року по 31
серпня 2012 року, про що складено акт
№103/151/9, яким встановлено, що
позивачу надано послугу
водопостачання, а тому відповідно до
вимог ст.323 Податкового кодексу
України, він є платником збору за
спеціальне водокористування води та
ним не подано відповідні податкові
декларації, що є порушенням вимог
пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України.

За результатами проведеної
перевірки відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 21.11.2012 року, яким до позивача
застосовано штрафні санкції, у розмірі
340 грн.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
погоджується судова колегія з огляду
на наступне.

Відповідно до п.323.1 ст.323
Податкового кодексу України (в
редакції, яка діяла на час спірних
правовідносин) - платниками збору за
спеціальне використання води є
водокористувачі - суб'єкти
господарювання незалежно від форми
власності: юридичні особи, їх філії,
відділення, представництва, інші
відокремлені підрозділи без утворення
юридичної особи (крім бюджетних
установ), постійні представництва
нерезидентів, а також фізичні особи -
підприємці, які використовують воду,
отриману шляхом забору води з водних
об'єктів (первинні водокористувачі)
та/або від первинних або інших
водокористувачів (вторинні
водокористувачі), та використовують
воду для потреб гідроенергетики,
водного транспорту і рибництва.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК
України - податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

За нормами п.49.2 ст.49 ПК
України - платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для нарахування
оскаржуваних штрафних санкцій, у
розмірі 340 грн., є неподання позивачем
декларації зі сплати збору за
спеціальне використання води, за
перший квартал та за перше півріччя 2012
року.

Як вбачається з акту перевірки,
основним видом діяльності позивача є
роздрібна торгівля деталями, приладдям
для автотранспортних засобів,
мотоциклами та їх ремонт.

У перевіряємий період позивачу
надано послуги з водопостачання,
згідно із договором укладеним з ТОВ
"Каланчацький водоканал", та вказану
воду використано позивачем для власних
побутових та санітарно-гігієнічних
потреб.

Вищевказаними нормами Податкового
кодексу встановлено, що обов'язковою
умовою для визначення особи платником
збору за спеціальне використання води,
є спосіб використання отриманої води
для певних потреб, а саме для потреб
гідроенергетики, водного транспорту і
рибництва. Вказані види діяльності не
передбачені у свідоцтві позивача та
фактично ним не здійснюються, а тому
судова колегія приходить до висновку,
що позивач не є платником цього
спеціального збору.

Оскільки позивач не є платником
цього збору, то відповідно він не
зобов'язаний і подавати декларацію з
його сплати до податкового органу, а
тому штрафні санкції за це порушення є
необґрунтованими та правомірно
скасовані судом першої інстанції.

Судова колегія не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що відповідно
до змін, які внесені до Податкового
кодексу в частині регулювання
спрощеної системи оподаткування, -
фізичні особи-підприємці не звільнені
від сплати збору за спеціальне
використання води, оскільки
відсутність даних пільг у Податковому
кодексі не означає автоматичне набуття
позивачем статусу платника цього
збору.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чаплинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Херсонської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло