Справа № 756/7935/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
756/7935/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Васалатій К.А.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 16 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_3, звернувсь до суду з
позовом до в Оболонському районі м.
Києва та просить суд визнати відмову
відповідача - Управління ГІФУ в
Оболонському районі м. Києва
врахуванні до страхового стажу
позивачу ОСОБА_3 період роботи в у
тресті «Київпобутрембуд» на посаді
фацетчика дзеркальної дільниці з 01.11.1988
р. протиправною та зобов'язати
відповідача зарахувати до страхового
стажу позивачу період роботи у тресті
«Київпобутрембуд» на посаді фацетчика
дзеркальної дільниці з 01.11.1988 р. по
01.10.1990 р. відраховуючи строк з 02.01.2013 р.

Постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 16 жовтня 2013 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва зарахувати до страхового стажу
ОСОБА_3 період роботи у тресті
«Київпобутрембуд» на посаді фацетчика
дзеркальної дільниці з 01.11.1988 р. по
01.10.1990 р.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального права, що є підставою для
скасування судового рішення

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся, до відповідача для
призначення йому пенсії за віком, на.
пільгових умовах, проте позивачу в
призначенні пенсії за віком було
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
стажу з 01.11.1988 р. по 01.10.1990 р. на посаді
фацетчика дзеркальної дільниці у
тресті «Київпобутрембуд).,

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
відповідачем не було вжито всіх
можливих передбачених законом заходів
в межах його компетенції для захисту
прав та інтересів позивача, як
громадянина України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, у відповідності до запису № 14 у
його трудовій книжці, позивач працював
у тресті «Київпобутрембуд» на посаді
фацетчика 2 розряду на дзеркальній
дільниці з 01.11.1988 р. у відповідності до
наказу № 259Л від 01.11.1988 р.

Наказом № 283Л від 01.10.1990 р. позивачу було
присвоєно 3 розряд фацетчика, а наказом
№ 131Л від 17.05Л.991р. отримав 4 розряд
фацетчика.

На підставі наказу № 168Л від 28.06.1991 р.
позивач був звільнений із роботи в
зв'язку з переводом 02.07.1991 р. на інше
місце роботи -МП «Люстеркосервіс».

Позивач звертався до правонаступника
тресту «Київпобутрембуд», але отримав
відповідь з державного архіву м. Києва
та Міністерство соціальної політики та
ГУ ГІФУ, що дане підприємство
ліквідоване, а документи на зберігання
не надходили.

У відповідності до от. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», трудова
книжка є основним документом, який
підтверджує стаж роботи і дає право на
зарахування позивачу вищевказаного
трудового стажу в подвійному розмірі.

Враховуючи, те, що позивач у період з
01.11.1988 р. по 01.10.1990 р. працював на посаді
фацетчика дзеркальної дільниці у
тресті «Київпобутрембуд», суд першої
інстанції обгурнтовано зазначає, що
позивач має право на пільгове пенсійне
забезпечення, тобто на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Відповідач, при розгляді питання про
підтвердження трудового стажу, не мав
права вимагати інші документи, що не
передбачені вище вказаним положенням
та законом, а повинен був прийняти до
уваги відповідний експертний висновок.
В разі наявності сумнівів та
відповідно до вищевказаного положення,
відповідач особисто повинен був
надати, запит до третьої особи з
вимогою про надання висновку щодо
можливості підтвердження трудового
стажу відповідача.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відмова відповідача
Управління ГІФУ в Оболонському районі
м, Києва щодо підтвердження стажу
роботи позивачки в період з 01.11.1988 р. по
01.10.1990 р. є протиправною.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційні скарги залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 16 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.