Справа № 2а-7502/2011/1416
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7502/2011/1416

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Спінчевська Н.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого -
Потапчука В.О.

суддів -
Коваля М.П.; Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 жовтня 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання відмови
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу дітям війни та
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2009 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання відмови виплатити щомісячну
державну соціальну допомогу дітям
війни та вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 10 жовтня 2011 року
адміністративний позов - задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача щодо своєчасного
донарахування та виплати позивачу
підвищення до пенсії, відповідно вимог
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року.

Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу, підвищення до
пенсії, що передбачене ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розрахунку
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством за періоди з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням відповідач,
подав апеляційну скаргу, в якій
постанову суду першої інстанції
вважає прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та прийняти по
справі нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що згідно
матеріалів справи позивач відноситься
до соціальної категорії «Діти війни» і
має право користуватися пільгами
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» № 2195
від 18.11. 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову в частині
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу підвищення на 30 %
мінімальної пенсії за період з 9.07.2007
року по 31.12.2007 року.

Згідно зі ст. 99 КАС України (діючого на
момент звернення позивача до суду), -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції повинен був врахувати, що
річний строк для звернення до суду слід
застосовувати у кожному випадку
порушення права позивача, тобто
відносно кожного місяця, в якому
порушувалось право позивача на
отримання підвищення до пенсії.

Відповідно до ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 резолютивної
частини вказаного рішення
Конституційного суду, воно має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей законів, що визнані
неконституційними.

Колегія суддів встановила, що позивач
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
право на підвищення мінімальної пенсії
за віком на 30 %, але йому в цьому було
відмовлено.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2
пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», відповідно до яких «дітям
війни» (крім тих на яких поширюється
дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України від 28.12.2007
року №107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року №10-рп/2008,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), а отже з 20.05.2008 року
позивач має право на підвищення пенсії,
але у своєму позові позивач не заявляв
такі вимоги.

При цьому не зрозуміло з яких підстав
суд першої інстанції вважав за можливе
проведення призначення та нарахування
пенсії позивачу за період з 9.07.2007 року
по 10.12.2007 року незважаючи на пропущення
строку позовної давності позивачем та
не застосувавши положення ст.99, 100 КАС
України.

Колегія суддів з цим висновком та
винесеним рішенням судом першої
інстанції погодитися не може та вважає
що рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія судів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи порушено
норми процесуального та матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, за таких обставин,
судове рішення відповідно до вимог п.4
ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає
скасуванню з прийняттям по справі
нової постанови.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198,
п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 10 жовтня 2011 року
скасувати, прийняти по справі нову
постанову, якою у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання відмови виплатити щомісячну
державну соціальну допомогу дітям
війни та вчинити певні дії - відмовити у
повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.