Справа № 820/10725/13-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/10725/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г. Кудіно

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.11.2013р.
по справі № 820/10725/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантик-Гейзер"

до Харківської митниці
Міністерства доходів і зборів України

про скасування рішення та картки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Атлантик-Гейзер",
звернувся з адміністративним позовом
до Харківської митниці Міністерства
доходів і зборів України, в якому
просить суд скасувати рішення про
коригування митної вартості від 17.06.2013
року за №807000003/2013/001170/2 та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00763.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.11.2013 року
задоволено позовні вимоги в повному
обсязі.

Скасовано рішення Харківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості від
17.06.2013 року за №807000003/2013/001170/2 та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00763
від 17.06.2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, положень Митного
Кодексу України просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
доводи скарги підтримав у повному
обсязі з підстав і мотивів, викладених
в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
наполягаючи на законності постанови
суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 20
травня 2009 року між ТОВ "Атлантик-Гейзер"
(в якості покупця) та фірмою ATLANTIC
INTERNATIONAL (Франція) (в якості
постачальника) було укладено договір
поставки № 004/09, відповідно до умов
якого, постачальник зобов'язався
поставити продукцію - водонагрівачі
електричні ТМ Atlantic .

Для митного оформлення товару позивач
надав відповідачу митну декларацію
митної вартості № 807100000/2013/027059 від
11.06.13р., де зазначив митну вартість 173 212,
83 грн. (16405, 91 євро)(а.с.33) із зазначенням
ціни товару, визначеної відповідно до
основного методу - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, з урахуванням витрат на
транспортування товару в Україну.

За вказаною митною декларацією
позивачем імпортувалися наступні
товари: 44 шт. водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS
200) об'ємом 200 л, виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL,
за ціною 145,81 євро за шт.; 36 шт.
водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS 300) об'ємом 300
л, виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL, за ціною 203,84
євро за шт.

Разом з вказаною митною декларацією
позивачем були надані: Міжнародна
автомобільна накладна (CMR) № 009217 від
07.06.2013р.; Книжка МДП (Catnet TIR) XF № 72368855 від
09.06.2013р.; рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору (контракту) про
транспортно-експедиційні послуги
СФ-0000005 від 06.06.2013р.; документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару; довідка про транспортні
витрати б/н від 07.06.2013р.; рахунок-фактура
(інвойс) 482593 від 03.06.2013р.; пакувальний
лист б/н від 03.06.2013р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту); додаткова угода б/н від
06.09.2010р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту); додаткова угода б/н від
02.01.2010р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту); додаткова угода № б/н від
30.12.2010р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту), додаткова угода б/н від
21.02.2012р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту), додаткова угода б/н від
28.12.2012р.; доповнення до
зовіншньоекономічного договору
(контракту) додаток №8 від 01.02.2012р.;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу, стороною
якого є виробник товарів, що
декларуються № 004/09 від 20.05.2009р.; договір
(контракт) про перевезення №76/2012/е від
10.09.2012р.; довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами № 303
від 18.04.2013р.; сертифікат відповідності
(орган із сертифікації) № UA1.177.0103928-13 від
21.05.2013р.; інформація про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2730 від 07.06.2013р.; інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2730
від 07.06.2013р.; Декларація про походження
товару № 482593 від 03.06.2013р.; копія митної
декларації країни відправлення №
13Е023705С0001 від 05.06.2013 року.

Відповідачем у відповідній графі
декларації митної вартості зроблено
відмітку про необхідність подання
додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме: 4) виписку з
бухгалтерської документації (в разі
здійснення оплати за товар, в тому
числі часткової); 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;8)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
вимоги позивача правомірні та такі, що
ґрунтуються на положеннях діючого
законодавства, належним чином
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Статтею 53 МК України митному органу
надане право витребувати додаткові
документи виключно у разі, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари. При цьому
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України,
орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Як вже зазначалось вище, відповідачем у
відповідній графі декларації митної
вартості зроблено відмітку про
необхідність подання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості, а саме: 4) виписку з
бухгалтерської документації (в разі
здійснення оплати за товар, в тому
числі часткової); 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 8)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Так, на виконання вимоги про надання
документів, ТОВ "Атлантик-Гейзер" було
надано: лист щодо відсутності
страхування; лист про відсутність
взаємозалежності; лист про відсутність
роялті.

Щодо необхідності подання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості, а саме: виписки з
бухгалтерської документації (в разі
здійснення оплати за товар, в тому
числі часткової) колегія суддів
зазначає, що згідно з п. 7.6. договору
поставки № 004/09 від 20.05.2009р.
здійснюється наступним чином: 100% (сто
відсотків) вартості партії поставки, що
зазначена у рахунку-фактурі,
оплачується через 60 (шістдесят)
календарних днів. У випадку, якщо день
оплати не є останнім днем календарного
місяця, то покупець має право оплатити
поставку до кінця цього календарного
місяця.

Як вбачається з матеріалів справи,
інвойс на партію поставки, щодо якої
було винесено оскаржуване рішення,
було складено та надано ТОВ
"Атлантик-Гейзер" 03.06.2013р., таким чином
оплачений він мав бути до 01.09.2013р. Тобто
на момент надання документів для
митного оформлення у ТОВ
"Атлантик-Гейзер" ніяких банківських
платіжних документів, які
підтверджували б здійснення оплати за
товар бути не могло.

Митна вартість заявлена ТОВ
"Атлантик-Гейзер" до декларування,
підтверджується платіжним документом,
що стосується оцінюваного товару.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
платіжне доручення підтверджує факт
оплати за товар та не змінює його
митної вартості, оскільки митна
вартість визначається за ціною
договору, а не за кількістю фактично
сплачених коштів.

Щодо необхідності подання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості, а саме: ліцензійного
чи авторського договору покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів,
колегією суддів встановлено, що у
договорі поставки № 004/09 від 20.05.2009р.
така умова продажу, як ліцензійний чи
авторський договір - не передбачена.
Отже, ліцензійний чи авторський
договір позивач надати не міг.

Щодо висновку митного органу про
невідповідність даних імпортної
декларації та інвойсу експортної
декларації колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що по-перше, експортна
декларація складається відправником
товару і відповідальність за її
належне оформлення покупець
(отримувач) товару не несе.

По-друге, експортна декларація
складається відправником товару
відповідно до законодавства, яке діє в
країні його відправлення.

По-третє, розбіжність не у вказаній
митній вартості товару, а у митній та
статистичній вартості, що є різними
термінами і мають різне цінове
визначення.

Крім того, Митним кодексом України
передбачено підтвердження митної, а не
статистичної вартості товару.

До того ж, з доданих до матеріалів
справи митних декларацій та інвойсів з
відміткою митного органу, вбачається,
що самому відповідачеві, при
здійсненні митного оформлення товару
19.03.2013р., 23.04.2013р. було зрозумілим, що
аналогічний інвойс визначає ціну саме
по договору поставки № 004/09 від 20.05.2009р..

Щодо доводів заявника апеляційної
скарги, про відмінність у вазі товару, а
саме, що вага товару відповідно до
інвойсу та CMR складає 5044, а відповідно
до даних транспортного замовлення між
LKW Walter International Transportorganization AG та ФОП
Троянчук (PE "RIVNE-TIR") складає - 5200 кг (а.с. 57)
колегія суддів зазначає.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 ст. 54
МКУ орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом: - перевірки
числового значення заявленої митної
вартості,

- наявності в поданих зазначеними
особами документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Як вбачається з матеріалів справи в
транспортному замовленні вага
вказується разом з євро піддонами (20
шт.), а в інвойсі та CMR вказується вага
саме імпортованих ЕВН.

Крім того, судом першої інстанції було
встановлено, що оскільки до
транспортних замовлень немає вимог,
вага в них вказується в округленому
вигляді, а в інвойсі та CMR вага
вказується точно. Тому в транспортному
замовленні вага є дещо більшою, у
зв'язку із її округленням.

Отже, колегія суддів зауважує, що
відповідач мав перевіряти відомості,
що до ціни, а не ваги товару.

Щодо доводів відповідача про
відсутність в пакеті документів
договору між експедитором ЛКВ Вальтер
та замовником ООО "Львовброк" від
10.09.2012р. № 100912, на який до митниці
надавалась заявка на транспортування
вантажу в міжнародному сполученні б/н
від 27.05.2012р. колегія суддів зазначає, що
ТОВ "Атлантик-Гейзер" не могло бути
надавано договір між експедитором ЛКВ
Вальтер та замовником ТОВ "Львовброк",
оскільки ТОВ "Атлантик-Гейзер" не є
стороною вказаного договору, ніяких
розрахунків з ЛКВ Вальтер не мало.

Крім того, відповідач зазначає, що
рахунок фактура № СФ-000005 від 06.06.2013р.
щодо ціни організації відправлення та
одержання вантажу до кордону України (23
333,33 грн.) та на території України (18333,34
грн.) до договору 76 /2012/е від 10.09.2013р. між
експедитором ТОВ "Львівброк" та
замовником ТОВ "Атлантик-Гейзер" не
підтверджений актом
приймання-передачі
транспортно-експедиційних послуг, як
це передбачено п. 5 зазначеного
договору.

По-перше, МК України не передбачено
обов'язкової подачі під час митного
оформлення акту приймання-передачі
транспортно-експедиційних послуг.

По-друге, згідно з п. 5 договору 76 /2012/е
від 10.09.2013р. між екпедитором ТзОВ
"Львівброк" та замовником ТОВ
"Атлантик-Гейзер" не передбачено, що на
момент перетинання кордону, сторони
підпишуть Акт приймання-передачі
транспортно-експедиційних послуг.

По-третє, відповідно до п.п. 20, 23, та 26
аркушу 2 додаткового аркушу до МД №
807100000/2013/027059 від 11.06.13р. (а.с. 33) ТОВ
"Атлантик-Гейзер" у відповідності до
вимог МКУ було враховано витрати на
транспортування товару до пропускного
пункту "Яготин". Ціна товару 145212
грн.(13753,8 євро), вказана в інвойсі, була
збільшена на 28000 грн. транспортних
витрат. Таким чином, з матеріалів
справи вбачається, що митна вартість
товару заявлена ТОВ "Атлантик-Гейзер" в
декларації митної вартості №
807100000/2013/027059 від 11.06.13р. становила 173212, 83
грн.(16405, 91 євро).

Про те, відповідач вказує, що: вказані
(транспортні) витрати не включені до
митної вартості та вартість
перевезення визначена лише в довідці
про вартість перевезення від 07.06.2013 р..

Приписами п. 6 ч.2 ст. 53 МК України
зазначено, що підтверджувати митну
вартість товару, а саме: витрати на
транспортування товару - можуть
документи, що містять відомості про
вартість перевезення товарів
оцінюваних товарів.

Отже, МК України допускає
підтвердження вартості товарів
довідкою про вартість перевезення.

До того ж, вказана довідка, як
підтвердження вартості
транспортування, передбачена
договором 76 /2012/е від 10.09.2013р. між
експедитором ТОВ "Львівброк" та
замовником ТОВ "Атлантик-Гейзер".

Заявником апеляційної скарги також
вказано, що з наданих документів
неможливо встановити, чи є актуальним
прайс-лист виробника.

Проте, дослідивши положення додатку № 8
від 01.02.2012р. до договору поставки № 004/09
від 20.05.2009р. (а.с. 52) та прайс-листу
виробника на 2012 рік (а.с. 55) вбачається,
що вказаний прайс-лист є частиною
вказаного додатку та знаходиться між
першим та четвертим його аркушем.

У пункті 1 вказаного додатку
встановлено, що Постачальник
направляє, а Покупець приймає
Продукцію за встановленими вказаним
додатком цінами.

Згідно з п. 5 вказаного додатку він
починає діяти з моменту його
підписання та діє протягом строку дії
договору поставки № 004/09 від 20.05.2009р. або
до моменту анулювання даного додатку.

Таким чином, оскільки відповідачем не
було надано доказів того, що вказаний
додаток чи договір поставки припинив
свою дію, то прайс-лист виробника є
таким, що діяв на час винесення
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що подані ТОВ
"Атлантик-Гейзер" документи не містили
розбіжностей, ознак підробки та
містили всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що підлягає
сплаті за ці товари.

Крім того, відповідачем при вирішенні
питань розмитнення належного ТОВ
"Атлантик-Гейзер" імпортованого товару,
не погодившись з його задекларованою
вартістю, визначено її самостійно,
прийнявши:

- картку відмови Харківської обласної
митниці в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 807100000/2013/00763
від 17.06.2013р.;

- рішення про коригування митної
вартості товарів №807000003/2013/001170/2 від
17.06.2013р., яким визначена загальна сума
товару у розмірі 40 289,76 USD за 4568 кг (8.82
USD/кг).

В результаті прийняття вищевказаних
рішень позивачем подано нову вантажну
митну декларацію, зазначивши у ній
митну вартість імпортованого товару,
визначену митницею.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Митного кодексу
України, у разі якщо норми законів
України чи інших нормативно-правових
актів з питань державної митної справи
допускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
підприємств і громадян, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України або здійснюють операції
з товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб органів доходів і
зборів, внаслідок чого є можливість
прийняття рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь органу доходів і зборів,
рішення повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Так рішення про коригування митної
вартості №807000003/2013/001170/2 від 17.06.2013р.
відповідачем було скориговано митну
вартість товарів в бік збільшення на
підставі 6-го (резервного) методу.

Джерелом інформації для рішення про
коригування митної вартості
№807000003/2013/001170/2 від 17.06.2013р. стала наявна
у митного органу цінова інформація
Департаменту митної справи Міндоходів
України та за фактами митних оформлень
ЄАІС ДМСУ МД МДЗУ: МД № 508050000/3/6313 від
10.06.13р.

З зазначено приводу колегія суддів
зауважує, що положеннями статті 57 МКУ
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Судом першої інстанції встановлено, що
15.07.2013 року, 02.10.2013 року та 04.10.2013 ТОВ
"Атлантик-Гейзер" було імпортовано на
основі ідентичних документів
аналогічний товар, а саме: EBH 200L Atlantik (VSRS
200) та EBH 300L Atlantik (VSRS 300) по аналогічній
ціні: EBH 200L Atlantik (VSRS 200) по ціні 145,81 євро
за штуку; EBH 300L Atlantik (VSRS 300) по ціні 203,84
євро за штуку (а.с. 62-68). Жодних змін в
умовах поставки не було та відповідач
визнав заявлену вартість вірною.

Як вбачається з матеріалів справи,
твердження відповідача, про
відсутність у нього відомостей про
ідентичні товари - суперечить
дійсності, оскільки відповідач мав
дані про ввезення ідентичних товарів
за декларацією митної вартості №
807000003/2013/011468 від 19.03.13р. та декларацією
митної вартості №807000003/2013/018105 від
23.04.2013р.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 59 МКУ у
разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4)виробник.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 МКУ ціна
договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари.

Судом встановлено, що відповідно до
поданої позивачем декларації митної
вартості №807000003/2013/011468 від 19.03.13р. було
продані на експорт в Україну з Франції:

- 36 шт. водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS 200)
об'ємом 200 л, виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL, за
ціною 145,81 євро за шт.

- 44 шт. водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS 300)
об'ємом 300 л, виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL, за
ціною 203,84 євро за шт.

Судом встановлено, що відповідно до
поданої позивачем декларації митної
вартості №807000003/2013/018105 від 23.04.2013р. були
продані на експорт в Україну з Франції:

- 40 шт. водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS 200)
об'ємом 200 л , виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL, за
ціною 145,81 євро за шт.

- 40 шт. водонагрівачів ТМ Atlantic (VSRS 300)
об'ємом 300 л, виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL,
виробник - ATLANTIC INTERNATIONAL, за ціною 203,84
євро за шт.

Проаналізувавши вищезазначені
декларації судом встановлено, що
товари за вказаними деклараціями є
ідентичними, оскільки це ЕВН одного і
того ж виробника та країни виробництва,
однакової торгівельні марки, серії,
моделі і об'єму, деклараціях зазначено
однаковий код товару 843359100 (графа 33
декларацій), ввезені приблизно в тій же
кількості та в наближений час.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що на
момент подання позивачем митної
декларації митної вартості №
807100000/2013/027059 від 11.06.13р. відповідач мав
відомості вартості операцій з
ідентичними товарами, а отже надані
декларації митної вартості №
807000003/2013/011468 від 19.03.13р. та декларації
митної вартості №807000003/2013/018105 від
23.04.2013р., за якими ТОВ "Атлантик-Гейзер"
було імпортовано аналогічні товари є
доказом того, що відповідач
необґрунтовано застосував резервний
метод, в той час, як міг застосувати
метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Крім того, при здійсненні коригування
митної вартості відповідачем було
необґрунтовано застосовано МД №
508050000/3/6313 від 10.06.2013 року та скориговано
митну вартість товарів у бік
збільшення на підставі 6-го (резервного)
методу, а саме як вбачається з витягу з
БД ЄАІС, поданого відповідачем (а.с.53-55),
ціна водогрійних пристроїв різного
розміру з різною країною виробником, що
були відібрані відповідачем,
знаходиться в діапазоні від 1,5 до 10,44
дол. США за кг. Ціни залежать від об'єму,
країни виробництва, торгівельної марки
та технічних характеристик.

Судом першої інстанції правомірно
встановлено, що особливість вказаного
виду товару є те, що чим менший об'єм у
водонагрівача - тим дорожче виходить
його вартість у кг. Водонагрівачі з
більшим об'ємом мають більшу вагу, але
не значно більшу вартість, оскільки
збільшується лише кількість металу
бака, а не дорого стоячих нагрівальних
елементів.

Отже, коректно порівнювати
водонагрівачі з однаковим об'ємом та
імпортовані з країн, що знаходяться на
схожій відстані, оскільки
транспортування теж впливає на митну
вартість.

Натомість, відповідач здійснив
коригування митної вартості на основі
МД, за якою були ввезені водонагрівачі
із значно меншим об'ємом та імпортовані
не з Європи, а з Китаю.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
прийнятого ним рішення про коригування
митної вартості та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.11.2013р.
по справі № 820/10725/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М. Повний
текст ухвали виготовлений 10.02.2014 р.