Справа № 812/10152/13-а
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10152/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі:
Вороніній Г.М.,

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу № Ф-129 від
21.11.2013, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов ОСОБА_1 до Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області, у
якому позивачем заявлено такі позовні
вимоги:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-129
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску в сумі 1194,03 грн. за липень -
вересень 2013 року, як такі, що нараховані
протиправно;

- визнати протиправними дії Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області щодо
нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску з
01.07.2013 всупереч ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»;

- зобов'язати Алчевську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Луганській області утриматись від
нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01.07.2013, доки він
отримує пенсію за віком та знаходиться
на спрощеній системі оподаткування;

- встановити відсутність повноважень
щодо нарахування і винесення вимоги
стосовно ОСОБА_1 по нарахуванню єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01.07.2013.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії
НОМЕР_2, та зареєстрований як платник
єдиного податку, про що свідчить
свідоцтво платника єдиного податку
серії НОМЕР_3, тобто обрав спрощену
систему оподаткування. Позивач також є
пенсіонером за віком, що підтверджено
розпорядженням про перерахунок пенсії
та пенсійним посвідченням.

З посиланням на ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» позивач
зазначає, що він як пенсіонер за віком,
який отримує пенсію, та як фізична
особа-підприємець, яка обрала спрощену
систему оподаткування, користується
пільгою по сплаті соціального внеску,
тобто звільняється від сплати єдиного
внеску за себе.

За таких обставин позивач вважає
вимогу про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-129
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області протиправною та такою, що
підлягає скасуванню.

Також, позивач зазначає, що раніше
вимоги про сплату боргу щодо позивача
виносив УПФУ, а саме: 28.02.2013 про
стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску за період з січня по
грудень 2012 року у розмірі 4572,42 грн.;
08.05.2013 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску за період з січня
по березень 2013 року у розмірі 1194,03 грн.;
05.08.2013 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску за період з
квітня по червень 2013 року у розмірі 1194,03
грн. Постановами Луганського окружного
адміністративного суду вказані вимоги
були визнані протиправними та
скасовані, а саме: від 17.04.2013 по справі №
812/2985/13-а, від 18.06.2013 по справі № 812/4719/13-а,
від 04.09.2013 по справі № 812/7195/13-а.

З метою уникнення додаткового
навантаження в майбутньому, позивач
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

На виконання вимог ухвали суду про
залишення позовної заяви без руху від
06.12.2013, позивачем направлено до суду
заяву у якій уточнено позовні вимоги.
Так, у заяві від 12.12.2013 (а.с.15) позивачем
заявлено вимоги про визнання
протиправною та скасування вимогу про
сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-129
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску в сумі 1194,03 грн. за липень -
вересень 2013 року, як такі, що нараховані
протиправно. Від решти заявлених
позовних вимог позивач відмовився.

У судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
до суду клопотання про розгляд
адміністративної справи за його
відсутності (а.с.48).

Відповідач не забезпечив явку свого
повноваженого представника у судове
засідання, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надіслав до суду заперечення
проти адміністративного позову, у яких
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю (а.с.52-53).

У запереченнях проти позову зазначив,
що положення ч.4 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не
розповсюджуються на позивача, оскільки
позивач не досяг
загальновстановленого пенсійного віку
та має сплачувати єдиний соціальний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі не
менше мінімального розміру єдиного
внеску за кожний місяць, незалежно від
наявності доходу (прибутку). За
позивачем утворилася заборгованість
зі сплати єдиного внеску у розмірі 1194,03
грн., у зв'язку з чим відповідно до п.4
ст.25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
відповідачем позивачу направлено
вимогу про сплату боргу № Ф-129 від
21.11.2013.

Також, у запереченнях проти позову
представник відповідача просив
розглянути адміністративну справу за
його відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, судом
встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 30.04.2002 виконавчим
комітетом Брянківської міської ради
Луганської області, про що включено
відомості до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за № 2 001092
(а.с.45).

Позивач з 01.01.2012 перебуває на спрощеній
системі оподаткування, що підтверджено
свідоцтвом платника єдиного податку
від 31.05.2012 серії НОМЕР_3 (а.с.46).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком, що підтверджено
копією пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 (а.с.43).

21 листопада 2013 року Алчевською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області (Брянківське
відділення) сформовано вимогу № Ф-129
про сплату боргу (недоїмки) у розмірі
1194,03 грн. (а.с.44).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених вимог, оцінюючи
обґрунтованість заперечень
відповідача суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України
встановлений обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Визначення правових та організаційних
засад забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, встановлено
Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (надалі - Закон
№ 2464).

З урахуванням ст.2, п.4 ч.1 ст.4 Закону №
2464, дія цього закону поширюється на
позивача, як на платника єдиного внеску
- фізичну особу підприємця, як особу, що
обрала спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №
2464-VI передбачено, що платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

База нарахування, розмір єдиного
внеску та пропорції його розподілу за
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
порядок обчислення і сплати єдиного
внеску визначені статтями 7-9 Закону №
2464.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону № 2464
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Відповідно до ст.1 Закону № 2464
мінімальний страховий внесок - це сума
єдиного внеску, що визначається
розрахунковою як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на
місяць,за який нараховується заробітна
плата (дохід), та підлягає сплаті.

Частиною 11 статті 8 Закону № 2464
встановлено, що єдиний внесок для
платників, зазначених у пунктах 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено розмір
мінімальної заробітної плати на 2013 рік
у місячному розмірі: з 01.01.2013 - 1147,00 грн.,
з 01.12.2013 - 1218,00 грн. Таким чином
мінімальний страховий внесок у 2013 році
у місячному розмірі становить: з 01.01.2013 -
398,01 грн.

Відповідно до абз.1 ч.8 ст.9 Закону № 2464
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Згідно абз.3 ч.8 ст.9 Закону № 2464 платники
єдиного внеску, зазначені у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний рік, до 10
лютого наступного року, крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

З 06 серпня 2011 року набрала чинності ч.4
ст.4 Закону № 2464, відповідно до якої
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті (тобто, фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему
оподаткування), які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки ОСОБА_1 довічно отримує пенсію
за віком та з 01.01.2012 перебуває на
спрощеній системі оподаткування, суд
приходить до висновку, що він згідно з
ч.4 ст.4 Закону № 2464 звільнений від
сплати за себе єдиного внеску з січня
2012 року. З цієї дати ОСОБА_1 може бути
платником єдиного внеску виключно за
умови його добровільної участі у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
шляхом укладання відповідного
договору про добровільну участь.
Такого договору відповідачем суду не
надано.

Статтею 25 Закону № 2464 серед іншого
встановлено:

- рішення, прийняті органами доходів і
зборів та органами Пенсійного фонду з
питань, що належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами;

- орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату;

- вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом;

- платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею;

- у разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку;

- у разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки;

- строк давності щодо нарахування,
застосування та стягнення сум
недоїмки, штрафів та нарахованої пені
не застосовується.

Судом встановлено, що відповідачем
здійснено розрахунок єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування фізичній
особі-підприємцю, яка обрала спрощену
систему оподаткування, за 3 квартал 2013
року у розмірі 1194,00 грн.

Також, відповідачем сформовано вимогу
від 21.11.2013 № Ф-129 на суму боргу 1194,03 грн.,
яку направлено позивачу (а.с.8).

З урахуванням того, що ОСОБА_1, як
фізична особа-підприємець, яка обрала
спрощену систему оподаткування, згідно
з ч.4 ст.4 Закону № 2464 звільнений від
сплати за себе єдиного внеску з січня
2012 року, суд приходить до висновку, що
відповідачем безпідставно сформовано
вимогу № Ф-129 від 21.11.2013 на суму 1194,03 грн.

Посилання відповідача на те, що до
позивача не може бути застосовано
положення ч.4 ст.4 Закону № 2464, оскільки
позивач не досяг віку, з якого особа
набуває статусу пенсіонера за віком (60
річного віку для чоловіків), визнаються
судом безпідставними, оскільки вказана
норма не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати єдиного внеску всіх
пенсіонерів за віком. Також, в
зазначеній нормі законодавцем не
виключені особи, які є пенсіонерами та
отримують пенсію за віком на пільгових
умовах.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 17 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 21 лютого
2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу №
Ф-129 від 21.11.2013, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про сплату боргу № Ф-129 від
21.11.2013.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (місце проживання:
94113, Луганська область, м. Брянка,
Мікрорайон 4АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі
172,05 грн. (сто сімдесят дві гривні п'ять
копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 21 лютого 2014 року.

Суддя
К.О. Пляшкова