Справа № 813/759/14
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/759/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Лунь З.І.,
секретаря судового засідання Леніва
представників сторін:
від позивача Бойко Н.І.
від відповідача: не з'явився
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Яворівського району
Львівської області до Яворівської
районної ради Львівської області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування рішення.
Прокурор Яворівського району
Львівської області звернувся до суду з
позовом до Яворівської районної ради
Львівської області про визнання
протиправними дій Яворівської
районної ради Львівської області щодо
включення до порядку денного ХХХІ
позачергової сесії VІ скликання
Яворівської районної ради від 27.01.2014
року питання «Про звернення до
державних службовців, суддів,
працівників правоохоронних органів та
військовослужбовців району» та
голосування; визнання протиправним та
скасування рішення ХХХІ позачергової
сесії VІ скликання Яворівської
районної ради від 27.01.2014 року № 394 «Про
звернення до державних службовців,
суддів, працівників правоохоронних
органів та військовослужбовців
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
Яворівська районна рада Львівської
області вийшла за межі повноважень,
наданих їй Конституцією та законами
України, оскільки ні Конституцією та
іншими законами України не надано
повноважень органам місцевого
самоврядування щодо звернення до
державних службовців, суддів,
працівників правоохоронних органів та
військовослужбовців району про
виконання актів і розпорядчих
документів органів, які утворені не у
відповідності до вимог чинного
законодавства України, в даному
випадку Народної ради України.
В судовому засіданні представником
позивача подано суду письмове
клопотання від 12.02.2014 року про
зменшення позовних вимог, просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення Яворівської районної ради
Львівської області від 27.01.2014 року № 394
"Про звернення до державних службовців,
суддів, працівників правоохоронних
органів та військовослужбовців
району", п.1 прохальної частини позовної
заяви прокурора Яворівського району
Львівської області не розглядати у
зв'язку із відкликанням. Представник
позивача вимоги позовної заяви
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, з врахування заяви про
зменшення позовних вимог, просила
позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, письмового пояснення на
позов не подав, хоча про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Оскільки відповідач
жодних заперечень проти позову не
подав, суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності представника
відповідача на основі наявних у справі
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
докази та давши їм правову оцінку, суд
встановив наступне.

Судом встановлено, що Рішенням ХХХІ
сесії VІ скликання Яворівської
районної ради Львівської області від
27.01.2014 року № 394 «Про звернення до
державних службовців, суддів,
працівників правоохоронних органів та
військовослужбовців району» вирішено
звернутися до державних службовців,
суддів, працівників правоохоронних
органів та військовослужбовців району
щодо виконання актів і розпорядчих
документів Народної Ради України як
колегіального органу, уповноваженого
представляти інтереси Народу України.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
Законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Частиною 2 ст. 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року № 280/97-ВР обласні та районні
ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами.

Територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування
управляють майном, що є в комунальній
власності; затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку і контролюють їх виконання;
затверджують бюджети відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції. Обласні
та районні ради затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні
бюджети, які формуються з коштів
державного бюджету для їх відповідного
розподілу між територіальними
громадами або для виконання спільних
проектів та з коштів, залучених на
договірних засадах з місцевих бюджетів
для реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції (ст. 143
Конституції України).

Згідно з ст. 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року № 280/97-ВР місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Конституційний суд України у рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 (справа
про охорону трудових прав депутатів
місцевих рад) дійшов висновку, що
такому конституційному змісту
інституту місцевого самоврядування
властиві принаймні дві найважливіші
ознаки. Це - самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметом
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад.

Відтак, конституційне призначення
місцевого самоврядування полягає в
праві територіальних громад як
самостійно, так і через органи
місцевого самоврядування вирішувати
питання місцевого значення в межах
законів.

Статтями 43-44 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено повноваження районних і
обласних рад.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 згаданого Закону
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
У ч. 10 цієї статті передбачено, що акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Отже, в силу наведених вище положень ст.
19 Конституції України органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Застосовуючи зазначені вище норми, суд
дійшов висновку, що повноваження
відповідача на вирішення питань про
звернення до державних службовців,
суддів, працівників правоохоронних
органів та військовослужбовців району
щодо виконання актів і розпорядчих
документів Народної Ради України як
колегіального органу, уповноваженого
представляти інтереси Народу України,
не відносяться до компетенції районної
ради.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов
висновку про підставність та
обґрунтованість позовних вимог, з
огляду на що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати до бюджету не
стягуються у зв'язку із звільненням
позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 158, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Яворівської районної ради
Львівської області від 27.01.2014 року № 394
"Про звернення до державних службовців,
суддів, працівників правоохоронних
органів та військовослужбовців
району".

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, передбаченому ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Постанова в повному обсязі складена
17.02.2014 року.

Суддя З.І. Лунь