Справа № 200/16706/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/601/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року суддя Бабушкінського
районного суду міста Дніпропетровська
Шевцова Т.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної у місті
Дніпропетровську ради, про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом в якому просила
визнати дії відповідача
неправомірними по призначенню,
нарахуванню і виплаті суми допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.05.2013 року
по 13.11.2013 року та зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
суми недоотриманої допомоги за цей
період.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що 13 листопада 2010 року вона народила
дитину, у зв'язку з чим вона отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Вважає,
що призначення, нарахування сум, які
здійснює відповідач по виплатам
допомоги по догляду за дитиною до
досягненню нею трирічного віку не
відповідають вимогам діючого
законодавства, у зв'язку з чим вона була
змушена звернутися до суду з вказаним
позовом.

Представник відповідача 18.02.2014 року
надав до суду письмові заперечення, в
яких просив відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача, посилаючись
на те, що позивачеві виплачувалась
державна допомога в розмірі 130 грн., яка
була призначена їй відповідно до ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року №1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

У відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС
України суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами оскільки особи, які
беруть участь у справі, до суду не
з'явилися.

Оцінивши обставини у справі, приходжу
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач має
дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на
обліку у відповідача і їй здійснюється
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регламентуються Законами
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", "Про державну допомогу
сім`ям з дітьми" та іншими Законами і
нормативними актами, ще регулюють
порядок та розміри виплат такої
допомоги.

Так, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» №2811-XII від 21
листопада 1992 року відповідно до
Конституції України встановлює
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

У відповідності до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно зі ст.43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 року є спеціальним законом, що
регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги на застрахованих чи не
застрахованих осіб.

Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача стосовно
правильності призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн. з
посиланням на чинність Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року №1751 "Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
оскільки

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати допомоги з
травня 2013 року особі, яка застрахована
у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ст.104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно ч.1,2 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, інших посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Статтею 162 КАС України визначені
повноваження суду при вирішенні
справи: при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Задовольняючи позовні вимоги суд
керується вимогами ст.8 КАС України,
згідно якої суд, при вирішенні справи,
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Таким чином, зважаючи на те, що
правовідносин, які є предметом спору в
цій справі, врегульовані
нормативно-правовими актами, які мають
однакову юридичну силу, але по-різному
встановлюють розмір допомоги, при
цьому пріоритетним є закон спеціальної
дії, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, слід
стягнути судовий збір з відповідача на
користь позивача в розмірі 68 грн. 82 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6- 11,71,99,122,162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради
м.Дніпропетровська щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 сум державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 травня 2013
року по 13 листопада 2013 року в розмірі
менш ніж передбачено ст..43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» -
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради
м.Дніпропетровська нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 травня 2013
року по 13 листопада 2013 року виходячи з
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, встановленого на
цей період Законами України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»,
«Про державний бюджет України на 2013
рік», з урахуванням раніше нарахованих
та сплачених сум.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради
м.Дніпропетровська на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 68грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Бабушкінський районний суд міста
Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Т.В. Шевцова