Справа № 872/16231/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. справа № 804/11614/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

представника відповідача - Гагарського
Артема Павловича,

представників позивача Новікової
Тетяни Володимирівни, Подорванова Юрія
Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2013 р.

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційне підприємство
"Проммонтаж-Реконструкція" до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень. Просив
визнати неправомірними дії ДПІ щодо
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 23.08.2013 року
№ та №; визнати
неправомірними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 23.08.2013 року
№ та №.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2013 р. даний позов задоволений
частково. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 23.08.2013р.
№ та №. В задоволенні інших
вимог відмовлено. Свою позицію суд
першої інстанції обґрунтував тим, що
позивач замовляв будівельні роботи на
будівельних об'єктах у ПП
«Автобудцентр», ТОВ «Спецзахист», ТОВ
«Ригель», ТОВ «ВКФ Дорбудпромсервіс»,
ТОВ «»Сталкобуд», ТОВ «Дніпро Строй
Інвест» на підставі господарських
договорів. В матеріалах справи
відсутні докази визнання недійсними
договорів, укладених позивачем з
зазначеними контрагентами. Факт
укладення договорів і їх виконання
обома сторонами підтверджується
первинними документами, які фіксують
здійснення господарської операції на
виконання умов договорів. В частині
вимог про визнання неправомірними дій
ДПІ щодо прийняття податкових
повідомлень-рішень - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача (податкового
органу) подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову. Зазначає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, постанову прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилається на
те, що податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинам з ПП
«Автобудцентр», ТОВ «Спецзахист», ТОВ
«Ригель», ТОВ «ВКФ Дорбудпромсервіс»,
ТОВ «»Сталкобуд», ТОВ «Дніпро Строй
Інвест» за період з 01.04.2012 року по 30.04.2012
року. За результатами перевірки
складено акт від 07.08.2013, перевіркою
встановлені порушення ст. 134, 138 (пп.
138.1.1, п. 183.2), ст. 139 (п.139.1), Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податку на прибуток в сумі
1184694грн., та ст. 198 (п.198.1, п.198.6)
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на суму 1128222грн. Згідно
акту були прийняті податкові
повідомлення-рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача зазначив, що
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим, а апеляційну скаргу
безпідставною. Зазначає що між
позивачем та його контрагентами
(субпідрядниками) були укладені
договори на виконання будівельних
робіт, предметом яких було надання
субпідрядниками будівельних послуг та
виконання робіт, перелік яких вказано в
договорах з контрагентами. Таким чином,
оподатковуваними є операції з
постачання будівельних
послуг/виконання робіт, які вважаються
виконаними з моменту передачі за актом
результатів виконаних контрагентами
робіт. Операції з поставки товарів,
транспортні та супутні послуги не були
предметом оподаткування і не підлягали
перевірці, оскільки такі угоди з
контрагентами не укладалися.
Відповідно у позивача під час
перевірки були відсутні зобов'язання
щодо надання первісних документів щодо
транспортування на підтвердження
дотримання податкового та іншого
законодавства у взаємовідносинах з
контрагентами. Посилання податкового
органу на неповноту надання документів
є неправомірними, оскільки вимоги щодо
надання додаткових документів не були
пред'явлені під час проведення
перевірки, ані заявлені у суді першої
інстанції. Також податкове
законодавство не містить норми, які б
ставили у залежність право платника
податку на оформлення податкового
кредиту від можливих порушень
податкової дисципліни з боку його
контрагентів або зобов'язували б
платника податків контролювати
дотримання своїми контрагентами норм
законодавства. В акті перевірки від
07.08.2013 року проводилася перевірка
операцій з купівлі-продажу товарів, у
той час як між сторонами були укладені
договори на поставу будівельних
послуг, що суттєво впливає на склад
первинної документації, яку необхідно
надати на підтвердження обсягів
операцій та правильності їх
оподаткування. Податковий орган без
звернення до суду визнав недійсними
господарські угоди, укладені між
позивачем та його контрагентами, діючи
з перевищенням повноважень та
порушуючи чинне законодавство, яке
регламентує порядок визнання угод
нечинними. Підставою для встановлення
порушень порядку оподаткування
позивачем, стали акти перевірок
діяльності третіх осіб - контрагентів.
Вважає, що акти перевірок третіх осіб
не можуть підтверджувати доводи
податкового органу щодо відсутності у
позивача об'єктів оподаткування.
Чинним податковим законодавством не
передбачено право податкового органу
при складанні акта перевірки одного
платника податків приймати за основу
акт перевірки іншого платника
податків, як підставу для висновку про
наявність порушень з боку першого.

В судовому засіданні представник
відповідача (податкового органу)
апеляційну скаргу підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним в
апеляційній скарзі 9викладено вище).
Просить суд апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати.

В судовому засіданні представники
позивача (кожен окремо) проти
апеляційної скарги заперечили,
вважають рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу безпідставною. Суду
надали пояснення, аналогічні видаленим
в запереченнях, проти апеляційної
скарги. Також зазначили, що об'єкти
будівництва є в наявності, їх можливо
оглянути, тому твердження податкового
органу про нереальність договорів з є
безпідставним. Просять в задоволенні
апеляційної скарги відмовити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинам з ПП
«Автобудцентр», ТОВ «Спецзахист», ТОВ
«Ригель», ТОВ «ВКФ Дорбудпромсервіс»,
ТОВ «»Сталкобуд», ТОВ «Дніпро Строй
Інвест» за період з 01.04.2012 року по 30.04.2012
року. За результатами перевірки
складено акт від 07.08.2013, перевіркою
встановлені порушення ст. 134, 138 (пп.
138.1.1, п. 183.2), ст. 139 (п.139.1), Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податку на прибуток в сумі
1184694грн., та ст. 198 (п.198.1, п.198.6)
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на суму 1128222грн. Згідно
акту були прийняті податкові
повідомлення-рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Податкового кодексу, ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Позивач мав правовідносини з
контрагентами ПП «Автобудцентр», ТОВ
«Спецзахист», ТОВ «Ригель», ТОВ «ВКФ
Дорбудпромсервіс», ТОВ «»Сталкобуд»,
ТОВ «Дніпро Строй Інвест». Однак
податковий орган вважає, що фактичного
здійснення господарських операцій не
було.

На підтвердження факту здійснення
господарських операцій з
контрагентами, позивачем надані
первинні документи, що підтверджується
матеріалами справи. Надані первинні
документи відповідають вимогам ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», мають всі необхідні
реквізити (печатки підприємств,
підписи уповноважених осіб) отже ці
первинні документи є такими, які
підлягають обов'язковому врахуванню як
в бухгалтерському, так і в податковому
обліку.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
аналізуючи обставини справи та норми
ПКУ (14.1.27, 14.1.181, ст. 14 ПКУ, п. 138.4, пп. 138.1.1,
ст. 138, пп.135.5.4 ст. 135, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.
198,6 ст. 198, п. 201.11, ст. 201 та ст. 1 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність»), прийшов до правильного
висновку, що позивач має право на
відображення господарських операцій у
податковому обліку, зокрема при
визначенні об'єкта оподаткування на
додану вартість та на включення витрат
при визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток. Відповідачем не
спростовано достовірності відомостей
первинних та розрахункових документів,
поданих платником податків на
підтвердження факту реальності
здійснення господарських операцій за
спірними правочинами; відповідачем не
доведено неможливості проведення
господарських операцій з урахуванням
економічних чинників, не надано
доказів відсутності руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, доказів відсутності зміни
стану та структури активів, зобов'язань
чи власного капіталу сторін спірних
правочинів, доказів отримання майнової
вигоди чи права таку вигоду будь-якого
з учасників операції виключно шляхом
зменшення бази оподаткування з певного
податку та/або отримання коштів із
Державного бюджету за одночасної
відсутності об'єктивної можливості
отримати майнову вигоду від цієї
операції в інший спосіб, доказів
отримання позивачем товарів (робіт,
послуг) від іншої особи ніж сторони за
правочином. Відповідачем також не
доведений факт несумісності предмету
спірних правочинів з напрямом
господарської діяльності позивача.

Таким чином, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про скасування спірних
податкових повідомлень-рішень.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205,
206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 вересня 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційне
підприємство
"Проммонтаж-Реконструкція" до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішення - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений
23.12.2013 року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна