Справа № 820/10853/13-а
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 лютого 2014 р.
№ 820/10853/13-а

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Панов М.М.
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом

Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області , звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи- підприємця ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) заборгованість з
адміністративних штрафів та інших
санкцій у сумі 7800,00 грн. в рахунок
погашення його податкового боргу на
користь державного бюджету на
бюджетний рахунок одержувача №
0227, код платежу 21081100, одержувач УК
у Зміївському районі 21081100, в установі банку ГУДКС України у
Харківській області, МФО 851011,
призначення платежу 135.

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження разом з копією позовної
заяви та доданих до неї документів була
надіслана відповідачу з поштовим
повідомленням за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру та ним
отримана 15.11.2013р., що підтверджується
результатом пошуку відстежень
поштових відправлень , яке міститься в
матеріалах справи.

Заперечень проти позову або заяву про
визнання позову до суду в десятиденний
строк з дня одержання ухвали суду
відповідач не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України,
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року
працівниками Зміївського РВ УМВС
України в Харківській області було
виявлено та задокументовано факт
порушення правил торгівлі в частині
продажу особі, яка не досягла 18 років
слабоалкогольного напою та пива
реалізатором магазину розташованого
за адресою АДРЕСА_2.

Перевірка була проведена в присутності
продавця ОСОБА_1

Відносно ОСОБА_1 складено
адміністративний протокол ХА № 006863 про
адміністративне правопорушення за
частиною другою статті 156 КУпАП. В
протоколі зафіксовано, що продавцем
ОСОБА_1 01.08.2013р. за адресою АДРЕСА_2 ,
близько 16:50 здійснено реалізацію
слабоалкогольного напою
неповнолітньому громадянину.

Регіональним управленням Департаменту
САТ ДПС України у Харківській області
було прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій № 200884/20/09/21.3-18 від
18.03.2013 року до ФОП ОСОБА_1 на загальну
суму 1000, 00 грн. у зв»язку із порушенням
вимог ст.. 11-1 Закону України від 19.12.1995
року № 481/95-ВР « Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового , коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» , а саме: здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами за цінами , вищими від
максимально роздрібних цін на тютюнові
вироби, встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів.

На підставі матеріалів ВКМСД
Зміївського РВ ГУМВС України у
Харківській області про вчинення
адміністративного правопорушення ДПІ
у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій №
315/Г/20-09-22-62 від 24.09.2013 року до ФОП ОСОБА_1
за порушення вимог ст.. 15-3 закону
України « Про "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" на суму 6800,00 грн.

Суд зазначає, що статтею 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"
встановлено обмеження щодо продажу
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів.
Згідно з пунктом першим частини першої
статті 15-3 вказаного Закону
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років. Відповідно до частини
четвертої та п'ятої статті 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" продавець
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку. У
разі відмови покупця надати такий
документ продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів такій особі
забороняється.

Відповідно до частини другої статті 17
цього Закону до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
разі порушення вимог статті 15-3 Закону -
6800,00 грн.

Як слідує з пункту 5 Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 02 червня 2003 року № 790 (далі -Порядок
№ 790) матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів є підставою для прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій. Пунктом 6 Порядку № 790
встановлено, що рішення про
застосування фінансових санкцій
приймається керівником (його
заступником) органів Державної
податкової служби відповідно до
компетенції, визначеної
законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини 6 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 2 червня 2003 року № 790
(надалі - Постанова КМУ № 790) рішення про
застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів,
які є підставою для застосування
фінансових санкцій, та прийняття
рішення щодо їх застосування
встановлюються зазначеними органами
відповідно до їх компетенції.

Частиною 10 Постанови КМУ № 790
зазначено, що у разі невиконання
суб'єктом підприємницької діяльності
рішення про застосування фінансових
санкцій протягом 30 днів після його
отримання сума санкцій стягується на
підставі рішення суду. Частиною 13
Постанови КМУ № 790 передбачено, що
рішення про застосування фінансових
санкцій може бути оскаржено у місячний
термін в установленому законодавством
порядку.

Пунктом 113.1 статті 113 Податкового
кодексу України передбачено, що строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори. Згідно з
пунктом 113.2 статті 113 Податкового
кодексу України застосування штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цією главою, не звільняє
платників податків від обов'язку
сплатити до бюджету належні суми
податків та зборів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, а також від
застосування до них інших заходів,
передбачених цим Кодексом.

Зазначені штрафи спрямовуються до
бюджету згідно з чинним
законодавством.

Рішення про стягнення штрафів
приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

У разі невиконання суб'єктом
господарювання рішення органів,
зазначених у частині третій цієї
статті, сума штрафу стягується на
підставі рішення суду.

Дії органів, які мають право контролю
за реалізацією норм цього Закону,
можуть бути оскаржені в місячний
термін у судовому порядку.

У ході судового розгляду справи судом
встановлено, що рішення про
застосування фінансових санкцій за
яким стягується заборгованість перед
бюджетом, відповідачем в судовому
порядку не оскаржувалося.

П.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України визначає грошове зобов'язання
платника податків -це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, штрафна санкція
(фінансова санкція, штраф) - плата у
вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п.31.1 ст.31 кодексу строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що заборгованість зі
сплати штрафних санкцій відповідачем
станом на день розгляду справи не
сплачена та складає 7800, 00 грн, що
підтверджується матеріалами справи,
тому суд вважає, що вимоги позивача
щодо стягнення вказаної суми
заборгованості є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи викладене вище, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст.
71 КАС України, кожна сторона належними
і достатніми доказами повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд вбачає
достатньо підстав для задоволення
позову.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, та необхідність їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження

Відповідно ч.4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160-163,183-2, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
заборгованість з адміністративних
штрафів та інших санкцій у сумі 7800
(сім тисяч вісімсот ) грн. 00 коп . в
рахунок погашення його податкового
боргу на бюджетний рахунок одержувача
№ 0227, код платежу 21081100, одержувач
УК у Зміївському районі 21081100, в установі банку ГУДКС
України у Харківській області, МФО 851011,
призначення платежу 135.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Панов М.М.