Справа № 2а/2570/355/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/41814/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 23.01.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Данон" на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011

у справі № 2а/2570/355/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Данон"

до Чернігівської митниці

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача:Департамент боротьби з
контрабандою, аналізу ризиків та
протидії

корупції

про скасування податкового
повідомлення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Данон" звернулось
до Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Чернігівської митниці про скасування
податкового повідомлення № 58 від
16.11.2010.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
10.02.2011 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції позивач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішенні спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Департаментом
аналітичної роботи, управління
ризиками та аудиту було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку стану дотримання позивачем
законодавства України з питань митної
справи за період з 20.07.2007 по 20.07.2010 та
складено акт № 0010/10/131000000/ від
25.10.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 4.3 ст. 4 Закону України „Про
податок на додану вартість", п. 3 ч. 2 ст.
267 Митного кодексу України, не подавало
в повному обсязі дані щодо митної
вартості імпортованих товарів у
зв'язку із недекларуванням сум роялті
за використання знаків на імпортовані
товари, чим позивачем було занижено
суму податку на додану вартість.

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення № 58 від 16.11.2010, яким
донараховано позивачу податок на
додану вартість в сумі 5834498, 59 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції 2917249, 30 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 267 Митного
кодексу України при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються подальші
витрати, якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, зокрема, роялті та
ліцензійні платежі, які стосуються
оцінюваних товарів та які покупець
повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються патентів,
знаків для товарів і послуг та
авторських прав. Витрати на право
відтворення (тиражування) оцінюваних
товарів в Україні не повинні
додаватися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари.

Позивачем не було включено суму
ліцензійних платежів, сплачену
компанії „ЖЕРВЕ ДАНОН С.А." до складу
митної вартості імпортованого товару,
чим було занижено базу оподаткування
податком на додану вартість, і як
наслідок занижено суму податку на
додану вартість, що підлягав
перерахуванню до державного бюджету.

Порядок та умови декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно з п. 1.11 ст. 1 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків до контролюючого органу у
строки, встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податку,
збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до Інструкції про
порядок заповнення вантажної митної
декларації, затвердженої наказом
Держмитслужби України від 09.07.1997 № 307
при декларуванні товарів, що ввозяться
на митну територію України, відомості
про митну вартість товарів
зазначаються декларантом у графах 12, 45
ВМД. У графі 47 ВМД на підставі заявлених
відомостей про митну вартість
декларантом самостійно проводиться
розрахунок податків та зборів, що
підлягають сплаті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Данон" на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 у
справі № 2а/2570/355/11 залишити без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Данон"
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 у
справі № 2а/2570/355/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко