Справа № 813/906/14
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2014 року м. Львів
№ 813/906/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Матяш С.І., представника
позивача Бойко Н.І., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
прокурора м. Червонограда Львівської
області до Червоноградської міської
ради про визнання протиправним і
Прокурор м. Червонограда Львівської
області звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Червоноградської
міської ради про визнання протиправним
і скасування рішення Червоноградської
міської ради № 541 від 30.01.2014 року «Про
заборону на території м. Червонограда
діяльності Комуністичної партії
України та Партії регіонів». Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що приймаючи
оскаржене рішення орган місцевого
самоврядування вийшов за межі наданих
йому повноважень, передбачених
Конституцією України та Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні». Окрім того, таке рішення
прямо суперечить нормам ст. 37
Конституції України та ст. 5 Закону
України «Про політичні партії в
Україні», за змістом яких діяльність
політичної партії може бути заборонено
тільки на підставі рішення суду. У
зв'язку з цим прокурор звернувся з
даним позовом до суду і просить
скасувати рішення Червоноградської
міської ради як протиправне.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.
Відповідач не забезпечив участі свого
представника в судовому засіданні, про
місце, дату і час судового розгляду
справи повідомлений належним чином.
Заперечень проти позов учи клопотань
процесуального характеру до суду не
подавав. За таких обставин суд на
підставі ст.ст. 71, 128 КАС України ухвалив
розглянути справу без участі
представника відповідача на підставі
наявних в справі доказів.
Суд заслухав пояснення присутніх
представників сторін, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінив їх в сукупності та
встановив наступні фактичні обставини:
30 січня 2014 року прокурор міста
Червонограда на підставі ст. 21 Закону
України «Про прокуратуру» виніс
постанову № 9 про проведення перевірки
у порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів, відповідно до
якої постановив провести з власної
ініціативи перевірку в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
у Червоноградській міській раді на
предмет додержання вимог Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» при прийнятті рішень.
В результаті перевірки прокурор
встановив, що 30 січня 2014 року
Червоноградська міська рада
Львівської області на 26 сесії шостого
скликання прийняла рішення № 541 «Про
заборону на території м. Червонограда
діяльності Комуністичної партії
України та Партії регіонів».
Згідно з цим рішенням Червоноградська
міська рада з покликанням на ст. ст. 2, 3, 4
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішила:
1. Заборонити на території міста
Червонограда діяльність Комуністичної
партії України та Партії регіонів, як
таких, що суперечать національним
інтересам та порушують права і свободи
2. Звернутись до міського
управління юстиції з пропозицією зняти
з реєстрації місцеві організації
Комуністичної партії України та Партії
3. Контроль за виконанням даного
рішення покласти на комісію з питань
депутатської діяльності, забезпечення
законності, правопорядку, захисту прав
людини, засобів масової інформації
(ОСОБА_3).

За результатами проведеної перевірки
Червоноградської міської ради на
предмет додержання і застосування
законів прокурор оскаржив рішення
Червоноградської міської ради № 541
«Про заборону на території м.
Червонограда діяльності Комуністичної
партії України та Партії регіонів» від
30.01.2014 року в порядку адміністративного
судочинства.

Вирішуючи питання щодо наявності в
прокурора повноважень на звернення до
адміністративного суду з цим позовом
суд виходить з наступних мотивів:

відповідно до ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
обов'язок представляти інтереси
держави у суді, у випадках передбачених
законом. Конституційний Суд України у
Рішенні від 08.04.1999р.(справа № 1-1/99)
зазначив, що державні інтереси
закріплюються як нормами Конституції
України, так і нормами інших правових
актів. Інтереси держави відрізняються
від інтересів інших учасників
суспільних відносин. В основі перших
завжди є потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та інших) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо. Прокурор самостійно визначає
підстави для представництва в судах,
форму його здійснення і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.
Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» підставою представництва
у суді інтересів держави є в т.ч.
наявність порушень або загрози
порушень інтересів держави. У вказаній
нормі Закону також передбачено, що
однією із форм представництва
прокурором є звернення до суду з
позовами (заявами, поданнями). В силу
положень ст. 23 Закону України «Про
прокуратуру», прокурор може звернутися
до суду з позовом щодо визнання
протиправним рішення органу місцевого
самоврядування чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень і в тому випадку, якщо
прокурор не вносив цьому органу
подання про усунення виявлених
порушень. Таким чином, звертаючись до
суду з даним позовом прокурор діє на
виконання повноважень, наданих Законом
України «Про прокуратуру», відтак у
спірних правовідносинах прокурор
наділений статусом позивача.

При вирішенні спору суд керувався
наступним:

Україна, відповідно до ст. 1 Конституції
України, є суверенна і незалежна,
демократична, соціальна, правова
держава. У ст. 8 Конституції України
визначено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

У ст. ст. 15, 36 Конституції України
закріплено, що держава гарантує
свободу політичної діяльності, не
забороненої Конституцією і законами
України. Громадяни України мають право
на свободу об'єднання у політичні
партії та громадські організації для
здійснення і захисту своїх прав і
свобод та задоволення політичних,
економічних, соціальних, культурних та
інших інтересів, за винятком обмежень,
встановлених законом в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку, охорони здоров'я населення або
захисту прав і свобод інших людей. Усі
об'єднання громадян рівні перед
законом.

Відповідно до ст. 37 Конституції України
утворення і діяльність політичних
партій та громадських організацій,
програмні цілі або дії яких спрямовані
на ліквідацію незалежності України,
зміну конституційного ладу
насильницьким шляхом, порушення
суверенітету і територіальної
цілісності держави, підрив її безпеки,
незаконне захоплення державної влади,
пропаганду війни, насильства, на
розпалювання міжетнічної, расової,
релігійної ворожнечі, посягання на
права і свободи людини, здоров'я
населення, забороняються. Політичні
партії та громадські організації не
можуть мати воєнізованих формувань. Не
допускається створення і діяльність
організаційних структур політичних
партій в органах виконавчої та судової
влади і виконавчих органах місцевого
самоврядування, військових
формуваннях, а також на державних
підприємствах, у навчальних закладах
та інших державних установах і
організаціях. Заборона діяльності
об'єднань громадян здійснюється лише в
судовому порядку.

У ст. 1 закону України «Про політичні
партії в Україні» від 05.04.2001 року № 2365-III
(далі - Закон №2365) передбачено, що право
громадян на свободу об'єднання у
політичні партії для здійснення і
захисту своїх прав і свобод та
задоволення політичних, економічних,
соціальних, культурних та інших
інтересів визначається і гарантується
Конституцією України. Встановлення
обмежень цього права допускається
відповідно до Конституції України в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку, охорони здоров'я
населення або захисту прав і свобод
інших людей, а також в інших випадках,
передбачених Конституцією України.

Політичною партією відповідно до ст. 2
Закону №2365, є зареєстроване згідно з
законом добровільне об'єднання
громадян - прихильників певної
загальнонаціональної програми
суспільного розвитку, що має своєю
метою сприяння формуванню і вираженню
політичної волі громадян, бере участь у
виборах та інших політичних заходах.

Згідно з ч. 3 ст. 5 названого Закону
діяльність політичної партії може бути
заборонена лише за рішенням суду. В
першій інстанції справу про заборону
політичної партії розглядає Верховний
Суд України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 2365
політична партія може бути за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, чи Генерального прокурора
України заборонена в судовому порядку
у випадку порушення вимог щодо
створення і діяльності політичних
партій, встановлених Конституцією
України, цим та іншими законами
України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади
самостійно або під відповідальність
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та Законів України. Конституція
України визначає, що предметом
віддання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання місцевого значення. Перелік
таких питань визначено у ст. 143
Конституції України, а також у ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Отже, конституційне право громадян на
об'єднання в політичні партії на
території України, а також участь в
політичних партіях може бути обмежено
виключно з підстав та в порядку,
передбачених Конституцією України та
законами України. Заборона діяльності
політичної партії, в т.ч. її міських
організацій, в силу наведених вище
конституційних приписів та норм Закону
України «Про політичні партії в
Україні» можлива лише на підставі
рішення суду.

Суд встановив, що Червоноградська
міська рада як орган місцевого
самоврядування при прийнятті рішення
№ 541 від 30.01.2014 року «Про заборону на
території м. Червонограда діяльності
Комуністичної партії України та Партії
регіонів» вийшла за межі наданих їй
повноважень, оскільки за своїм змістом
прийняте нею рішення прямо суперечить
Конституції України та законам
України, норми яких наведено вище. У
зв'язку з цим, рішення № 541 від 30.01.2014
року є протиправним з моменту його
прийняття.

З урахуванням наведених вище правових
норм та встановлених обставин справи
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги прокурора є законними,
обґрунтованим, відтак такі підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Червоноградської міської ради
від 30.01.2014 року № 541 «Про заборону на
території м. Червонограда діяльності
Комуністичної партії України та Партії
регіонів».

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 18
лютого 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.