Справа № 812/292/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/292/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каюди А.М.,

при секретарі судового засідання
Опейкіній Є.А.,

за участю:

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління соціального
захисту населення Білокуракинської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі
3793,20грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління соціального
захисту населення Білокуракинської
районної державної адміністрації
звернувся до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 в якому позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
суми сплаченої тимчасової допомоги
дітям батьки яких ухиляються від
сплати аліментів в розмірі 3793,20грн.,
оскільки останній в добровільному
порядку не сплачував аліменти на
утримання неповнолітніх дітей, що
присуджені за рішенням
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 06 грудня 2010 року
по справі №2-807.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду 30 січня 2014
року клопотання відповідно до якого
просив провести розгляд справи за
відсутності представника управління.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов до наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу
України визначено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України
передбачені способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину, а
саме: за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі; за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Якщо місце проживання чи перебування
батьків невідоме, або вони ухиляються
від сплати аліментів, або не мають
можливості утримувати дитину, дитині
призначається тимчасова державна
допомога, яка не може бути меншою ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Виплата
тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України (частини
восьма та дев'ята статті 181 Сімейного
кодексу України).

Порядок призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №
189 (далі - Порядок).

У відповідності до пункту 2 Порядку,
тимчасова допомога призначається у
разі, коли: рішення суду про стягнення
аліментів з одного з батьків не
виконується у зв'язку з ухиленням від
сплати аліментів або відсутністю у
боржника коштів та іншого майна, на які
за законом може бути звернено
стягнення; стосовно одного з батьків
здійснюється кримінальне провадження
або він перебуває на примусовому
лікуванні, у місцях позбавлення волі,
якого визнано в установленому порядку
недієздатним, а також перебуває на
строковій військовій службі; місце
проживання (перебування) одного з
батьків не встановлено.

Згідно з пунктом 12 Порядку, якщо
виникла можливість стягнення
аліментів з одного з батьків, виявлено,
що один з батьків може утримувати
дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги. Стягнуті кошти
зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до частини 10 статті 181
Сімейного кодексу України суми наданої
дитині тимчасової державної допомоги
підлягають стягненню з платника
аліментів до Державного бюджету
України у судовому порядку.

Під час судового розгляду справи судом
встановлено, що рішенням
Білокуракинського районного суду
Луганської області було стягнуто з
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітніх доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.
(а.с.23-24)

В зв'язку з тим що ОСОБА_1 ухиляється від
сплати аліментів які присуджено за
рішенням суду, Управлінням соціального
захисту населення Білокуракинської
РДА призначено ОСОБА_2 тимчасову
допомогу на двох дітей у разі коли
однин з батьків ухиляється від сплати
аліментів, що підтверджується
відповідною довідкою позивача від 10
жовтня 2013 року. Сума виплаченої
допомоги за період з серпня 2012 року по
лютий 2013 року складає 3793,20грн. (а.с.5)

Заявою ОСОБА_2 наданої до УСЗН
Білокуракинської РДА про припинення
виплати допомоги, також
підтверджується що остання не
отримувала від ОСОБА_1 кошти зі сплати
аліментів. (а.с.7)

У червні 2013 року ОСОБА_1 було подано до
УСЗН Білокуракинської РДА заяву
відповідно до якої повідомив, що він
обов'язується сплачувати щомісяця
кошти зі сплати аліментів. (а.с.6) Однак,
з наданих в судовому засіданні
відповідачем пояснень встановлено, що
на даний час останній не має змоги
сплачувати аліменти в зв'язку з
відсутністю коштів. Будь-яких доказів
погашення заявленої до стягнення
заборгованості відповідачем суду не
надано.

Враховуючи, що відповідач протягом
тривалого часу ухилявся від сплати
аліментів на утримання дітей що
присуджено за рішенням місцевого суду,
у зв'язку з чим були понесені
відповідні витрати що підлягають
відшкодуванню відповідно до норм
чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що позов Управління праці та
соціального захисту населення
Білокуракинської
райдержадміністрації є обґрунтованим
та таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
соціального захисту населення
Білокуракинської районної державної
адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення
коштів в розмірі 3793,20грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ін. код
НОМЕР_1) на користь Управління
соціального захисту населення
Білокуракинської районної державної
адміністрації (92200, Луганська область
смт. Білокуракино, пл. Горького, 2а)
заборгованість в сумі 3793,20грн. (три
тисячі сімсот дев'яносто три гривні 20
коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова у повному обсязі складена та
підписана 17.02.2014.

Суддя
А.М. Каюда