Справа № 1423/2340/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/58872/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року та постанову Центрального
районного суду міста Миколаєва від 19
березня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2011 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог (а.с. 6),
просив визнати неправомірним рішення
Комісії з пенсійних питань при
Управлінні пенсійного фонду України у
Центральному районі міста Миколаєва №
1188 від 22.12.2010 року, яким йому відмовлено
у призначенні пенсії відповідно до п.
«б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію на
підставі вказаної норми з 16.10.2010 року.

Постановою Центрального районного
суду міста Миколаєва від 19 березня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року, позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним рішення Комісії
з пенсійних питань при Центральному
районному управлінні Пенсійного Фонду
України у Миколавській області № 1188
від 22.12.2010 року в частині відмови у
призначенні ОСОБА_4 пенсії відповідно
до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»;

- зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу до стажу, що дає право на
отримання пенсійного забезпечення
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
період його роботи на заводі
«Кристалл» (згодом - ВАТ «Завод
«Кристалл») на посаді
налагоджувальника
ковальсько-пресового устаткування
цеху № 4 та пресувальника виробів із
пластмаси та призначити йому пенсію
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
16.11.2010 року.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що стаж роботи
позивача який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах
підтверджено трудовою книжкою
позивача.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що позивач не
надав повну інформацію на
підтвердження пільгового стажу, а тому
відсутні підстави для призначення йому
пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач з 21.10.1986 року по 10.03.1987 року
працював налагоджувальником
ковальско-пресового устаткування в
цеху № 4 Миколаївського дослідного
заводу «Кристал», з 10.03.1987 року по 19.10.1993
року працював пресувальником виробів
із пластмаси на цьому ж заводі.

Рішенням відповідача № 1188 від 22.12.2010
року ОСОБА_4 відмовлено у призначенні
пенсії на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

При прийнятті цього рішення відповідач
виходив з того, що позивач працював на
підприємстві, яке на час вирішення
питання не припинило свою діяльність,
та не подав уточнюючої довідки про
характер роботи на цьому підприємстві.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Вищевказані періоди роботи позивача на
посаді налагоджувальника
ковальско-пресового устаткування та
пресувальника виробів із пластмаси
згідно Постанови Ради Міністрів СРСР №
1173 від 22.08.1956 «Об утверждении
списписков производств, цехов
профессий и должностей, работа в
которых дает право на государственную
пенсию на льготных условиях и в
льготных размерах» та Постанови КМ
України від 16.01.2003 року «Про
затвердження списків виробництв робіт,
професій, посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах», надають позивачу
право на отримання пільгової пенсії
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на зазначене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що в
трудовій книжці позивача є всі
необхідні відомості, які підтверджують
його трудовий стаж, що надає право на
отримання пільгової пенсії відповідно
до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року та постанову Центрального
районного суду міста Миколаєва від 19
березня 2012 року у справі № 1423/2340/2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Я.Л. Іваненко