Справа № 816/6273/13-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 816/6273/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Полтавському районі
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013р.
по справі № 816/6273/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Полтавському районі
Полтавської області

до Приватного підприємства "ПМДК-19"

про відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

01 листопада 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства "ПМДК-19" про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком № 2, в розмірі 5199,29 грн. З
урахуванням уточнень, позивач просив
стягнути суми виплачені ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на несплату відповідачем в
порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 2, за
серпень-вересень 2013 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Полтавському районі
Полтавської області до Приватного
підприємства "ПМДК -19" про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій -
відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що постанова суду першої
інстанції є необґрунтованою та
незаконною, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з'явився,
був повідомлений належним чином. Від
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області надійшло клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити її без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є необґрунтованими,
недоведеними, а тому не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову, виходячи
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що відповідач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавському районі
Полтавської області.

Пунктом "б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№ 1788-ХІІ передбачено, що працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці, -
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів, і за результатами атестації
робочих місць мають право на пенсію на
пільгових умовах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" діяв Закон
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Згідно з абзацу 4 пункту 1 статті 2 та
абзацу 3 пункту 1 статті 4 зазначеного
Закону для суб'єктів підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднань, бюджетних,
громадських та інших установ і
організацій, об'єднань громадян та
інших юридичних осіб, а також їх філій,
відділень та інших відокремлених
підрозділів, що не мають статусу
юридичної особи, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування за ставкою, що
дорівнює 100 % від об'єкта оподаткування,
є фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 14
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та підпунктом 2.1.1 пункту 2.1
Інструкції страхувальниками є:
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- підприємці та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Пунктом 6.1 Інструкції встановлено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку), - також 100 відсотків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

З урахуванням приписів зазначених норм
страхувальники зобов'язані
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 100
відсотків фактичних витрат.

Судом встановлено, що у розрахунках
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
серпень-вересень 2013 року зазначено,
зокрема, ОСОБА_1 як особу, якій
призначена пенсія на пільгових умовах.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 у періоди з 08.05.1981 року по 16.11.1982
року та з 12.04.1982 року по 08.11.1982 року
працював у Полтавській
міжгосподарській шляхобудівельній
організації, яка за наказом тресту
Облміжколгоспшляхбуд № 163 від 24 жовтня
1981 року перейменована в Полтавську
міжгосподарську механізовану шляхову
колону № 19 та виконував роботи з
шкідливими виробничими факторами за
професією асфальтобетонника.

Матеріалами справи встановлено, що
Приватне підприємство "ПМДК-19"
зареєстровано 21.11.2008 року Полтавською
районною державною адміністрацією
Полтавської області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії А00 № 189531 та довідкою з ЄДРПОУ від
27.11.2008 року АА№102974, копії яких
містяться у матеріалах справи.

Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Статуту
Приватного підприємства "ПМДК-19" (в
новій редакції), затвердженого
рішенням вищого органу управління
Приватного підприємства "ПМДК-19" 12.05.2009
року, підприємство є правонаступником
товариства з обмеженою
відповідальністю "Пересувна
механізована шляхова колона № 19".

При цьому, товариство з обмеженою
відповідальністю "Пересувна
механізована шляхова колона № 19"
згідно з пунктом 1.13 Установчого
договору, зареєстрованого
розпорядженням голови Полтавської
районної державної адміністрації від
05.12.2001 року № 622, є правонаступником
колективного підприємства "Полтавська
пересувна механізована шляхова колона
№ 19".

Посилання позивача на довідку ПП
"ПМДК-19", в якій зазначено, що
Полтавська міжгосподарська пересувна
механізована шляхова колона № 19
перереєстрована в колективне
підприємство "Полтавська пересувна
механізована шляхова колона № 19"
згідно рішення № 55 від 27.03.1991 року, суд
вважає необґрунтованими, виходячи з
наступного.

На виконання вимог ухвали Полтавського
окружного адміністративного суду від
26.11.2013 року архівним відділом
Полтавської районної державної
адміністрації надано копії рішення
виконавчого комітету Полтавської
районної ради народних депутатів "Про
реєстрацію колективного підприємства
МП МДК-19" від 27.03.1991 року № 95, виписки з
протоколу загальних зборів колективу
працівників Полтавської МП МДК-19,
Статуту колективного підприємства
Полтавської пересувної механізованої
шляхової колони.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про
підприємництво" (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) державна реєстрація
підприємництва проводиться у
виконавчому комітеті районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів за місцем діяльності або
проживання, якщо інше не передбачено
законодавчими актами Української РСР.

Для державної реєстрації
підприємництва до виконавчого
комітету відповідної Ради народних
депутатів подаються такі документи:
заява підприємця; рішення засновника і
статут, якщо це необхідно для
створюваної організаційної форми
підприємництва; інші документи (у
випадках, передбачених чинним
законодавством для окремих
організаційних форм підприємництва).

Судом встановлено, що вищевказаний
Статут не затверджений рішенням
виконавчого комітету Полтавської
районної ради народних депутатів, а
тому не береться судом до уваги як
належний доказ, який може містити
інформацію щодо обставин справи,
оскільки не зареєстрований у
встановленому Законом порядку.

Крім того, зміст цих документів не
свідчить про наявність
правонаступництва.

Разом з тим, відповідачем надано суду
копії рішення виконавчого комітету
Полтавської районної ради народних
депутатів "Про реєстрацію колективного
підприємства МП МДК-19" від 27.03.1991 року №
55, рішення виконавчого комітету
Полтавської районної ради народних
депутатів "Про перереєстрацію
організацій району" від 25.12.1991 року № 419
та статуту колективного підприємства
Полтавської пересувної механізованої
шляхової колони № 19, затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Полтавської районної ради народних
депутатів від 25.12.1991 року № 419.

Наданий відповідачем Статут та рішення
виконавчого комітету Полтавської
районної ради народних депутатів не
містять жодних відміток про те, що
колективне підприємство "Полтавська
пересувна механізована шляхова колона
№ 19" є правонаступником Полтавської
міжгосподарської механізованої
шляхової колони № 19.

При цьому, позивачем також не надано
будь-яких належних доказів того, що
колективне підприємство "Полтавська
пересувна механізована шляхова колона
№ 19" є правонаступником Полтавської
міжгосподарської механізованої
шляхової колони № 19.

Аналізуючи матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що Приватне
підприємство "ПМДК-19" не є
правонаступником Полтавської
міжгосподарської механізованої
шляхової колони № 19, в якій працював
ОСОБА_1, будь які належні докази цього
відсутні, та, відповідно, не є
страхувальником, який зобов'язаний
відшкодовувати Управлінню Пенсійного
фонду України в Полтавському районі
Полтавської області фактичні витрати
на виплату і доставку пенсії ОСОБА_1,
призначеної за списком № 2, в розмірі
5199,29 грн.

Щодо довідок виданих відповідачем про
працю ОСОБА_1, то ці довідки жодним
чином не свідчать про
правонаступництво відповідача
підприємствам на яких працював ОСОБА_1
І крім того, як пояснив представник
відповідача суду апеляційної
інстанції, довідки надані в зв'язку з
тим, що документи про працю
зберігаються у відповідача за
договором з архівом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову та зазначає, що доводи
апеляційної скарги не впливають на
правомірність висновків суду. Підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013р. по
справі № 816/6273/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М. Повний текст ухвали
виготовлений 03.02.2014 р.