Справа № 813/5140/13-а
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.

Справа № 15102/13/876 Львівський
апеляційний адміністративний суд в
складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, треті особи
Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, про визнання протиправною та
скасування реєстрації декларацій,

В С Т А Н О
В И В :

09.07.2013 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом (16.10.2013 подала заяву про
збільшення позовних вимог) до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - Інспекція
ДАБК) в якому просила визнати
протиправними та скасувати реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1
від 04.07.2011 №ЛВ 0 та декларації про
готовність об'єкта (будівництва на
АДРЕСА_1) до експлуатації від 30.12.2011 №ЛВ
9.

04.11.2013 позивачем було подано клопотання
про вжиття заходів забезпечення позову
(а.с.106-110).

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року в справі №813/5140/13-а у
задоволенні клопотання про
забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, її оскаржив позивач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову. В
обґрунтування поданої апеляційної
скарги, ОСОБА_1 зазначає, що судом
першої інстанції не з'ясовано
наявності очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача та інших осіб.
Вважає, що оскільки власником будинку
на АДРЕСА_1 безперешкодно та незаконно
перебудовано та введено в експлуатацію
вказаний будинок, то у випадку
задоволення позовних вимог позивача
ним буде вжито заходів з метою
уникнення виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін які беруть участь
у справі, перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про забезпечення позову в справі, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не обґрунтовано та не
наведено будь-яких підстав для вжиття
заходів по забезпеченню
адміністративного позову.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач у своєму клопотанні про
забезпечення позову просить зупинити
дію рішень Інспекції ДАБК щодо
реєстрації декларацій про початок
виконання будівельних робіт та
готовність об'єкта до експлуатації, а
також заборонити експлуатацію будинку
по АДРЕСА_1, м.Львів до набрання
рішенням суду законної сили, у зв'язку
із тим, що вважає рішення відповідача
про реєстрацію декларацій
протиправними.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Із аналізу ст.117 КАС України слідує, що
заходи забезпечення позову повинні
відповідати і бути співрозмірними
заявленим позовним вимогам, повинні
бути безпосередньо пов'язаними з
предметом спору, необхідними і
достатніми для забезпечення виконання
судового рішення.

Також при розгляді клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову суд
повинен дати оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості й адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників процесу; наявності зв'язку
між конкретним видом, що
застосовується для забезпечення
позову, і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий вид
забезпечення забезпечити фактичне
виконання рішення суду у разі його
задоволення; імовірності виникнення
утруднень для виконання або
невиконання рішення суду в разі
невжиття таких заходів; необхідності у
зв'язку із вжиттям заходів запобігти
порушенню прав та інтересів інших осіб,
в тому числі, й осіб, які не приймають
участь у розгляді справи.

Тому, оцінюючи в сукупності
вищевикладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що приймаючи рішення про відмову у
вжитті заходів забезпечення позову,
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що позивачем не доведено
існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди його правам та
інтересам до ухвалення рішення у
справі

В основу заявленого клопотання
позивачем фактично покладені доводи
позовних вимог, через що задоволення
наведеного клопотання призведе до
фактичного ухвалення рішення по суті
спору без розгляду справи, що не
відповідає меті застосування
правового інституту забезпечення
позову.

Зокрема, в обґрунтування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди своїм
правам та інтересам до ухвалення
рішення у справі ОСОБА_1 покликається
на надумані твердження щодо
небезпечності здійсненої перебудови
будинку по АДРЕСА_1 можливого
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
відвідувачів готелю та кафе, можливого
невиконання або уникнення від
виконання власником будинку судового
рішення в разі задоволення позову,
порушення його права на безпечне
проживання тощо.

Однак, позивачем жодним чином не
підтверджено належними та допустимими
доказами вказані ним підстави для
забезпечення позову, не вказано, які
саме його чи інших осіб права та
інтереси порушені Інспекцією ДАБК
зокрема; не зазначено, в чому існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам до
ухвалення рішення в адміністративній
справі, або з яких причин захист цих
прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що реконструкція житлового будинку по
АДРЕСА_1, уже здійснена, і в процесі її
виконання жодних заперечень проти
законності такої позивачем не
висловлювались.

Також, у відповідності до наявного
висновку Будівельно-технічної
експертизи здійсненої судовим
експертом СПД фізичною особою ОСОБА_4
від 05.07.2010 №28/04-10 реконструкція
житлового будинку по АДРЕСА_1 не
вплинула негативно на стан приміщень
квартири АДРЕСА_2 і не погрішила
інсоляцію приміщення житлової кімнати
№1 пл.10,90кв.м. даної квартири, у зв'язку з
тим, що вона не була забезпечена нею і
до проведення робіт по реконструкції
житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.147-149).

Відтак, враховуючи, що позивачем не
надано суду доказів наявності
небезпеки експлуатації житлового
будинку по АДРЕСА_1, а також не
підтверджено очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам до ухвалення рішення в
адміністративній справі, апеляційний
суд приходить до переконання про
відсутність підстав для задоволення
заявленого ним клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову, оскільки
такі приведуть до порушення законних
прав власника користуватися та
розпоряджатися належним йому майном.

Згідно приписів ч.1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи все вищенаведене,
апеляційної суд погоджується із
висновком суду першої інстанції, що в
матеріалах справи не містяться
беззаперечні докази, яки б свідчили про
існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача чи інших осіб до
ухвалення рішення в адміністративній
справі. Відомостей про неможливість
захисту прав, свобод та інтересів
позивача та інших осіб без вжиття таких
заходів в матеріалах справи не
містяться також.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
А.Р. Курилець

Суддя
В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 12 лютого 2014
року.