Справа № 801/9434/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 801/9434/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Щепанської О.А. ,

Кукти М.В.

секретар судового засідання
Беребесова П.В.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на підставі договору про надання
юридичних послуг від 02.02.2014 року,

представник відповідача, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кирилової Ірини
Іванівни - не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно, про
причину неявки суд не повідомив,

третя особа, ОСОБА_5 - не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кащеєва Г.Ю.) від
03.12.13 у справі № 801/9434/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кирилової Ірини
Іванівни (АДРЕСА_3)

третя особа: ОСОБА_5 (АДРЕСА_1)

про визнання незаконними дій, визнання
протиправним та скасування рішення,
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кирилової Ірини
Іванівни з позовом, в якому, з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просила визнати
протиправним та скасувати рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кирилової Ірини
Іванівни про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень індексний номер 2294086 від
16.05.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 3.12.13 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з даною постановою,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги з підстав, зазначених в ній.

Відповідач, третя особа в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином та
своєчасно.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач за договором купівлі-продажу
житлового будинку від 07.04.2006 року є
власником цілого житлового будинку з
надвірними будовами, розташованого за
адресою АДРЕСА_2. Згідно даного
договору на земельній ділянці, площею
532 кв. м. розташовані: житловий кам'яний
будинок, позначений на плані під літ
«А» - житловою площею 73,9 кв.м. ,
загальною площею 126,7 кв. м., гараж - літ
«Б», оглядова яма - літ «п/Б», сараї - літ
«Д», споруди, який вона придбала у
ОСОБА_6 Сімферопольським міжміським
бюро реєстрації і технічної
інвентаризації 18.04.2006 року
зареєстроване право власності за
позивачем на даний житловий будинок з
надвірними будовами.

Рішенням про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, індексний номер 2294086 від
16.05.2013 року Державним реєстратором прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кириловою Іриною
Іванівною зареєстровано за третьою
особою право спільної часткової
власності на 45/200 даного домоволодіння.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим від
13.10.2010, залишено без змін рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АРК від 19.10.2009 в частині
визнання права власності за ОСОБА_5 на
45/200 домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку
спадкування, та витребувано зазначене
майно з володіння ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5. При цьому суд виходив з того, що
на час смерті спадкодавця - батька
позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємець третя особа у даній справі,
ОСОБА_5 був неповнолітнім, та в силу ст.
ст. 1258-1267, ч. 4 ст. 1268 ЦК України він
вважається спадкоємцем, який прийняв
спадщину. При цьому суд апеляційної
інстанції погодився із рішенням суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні вимог про скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння за ОСОБА_2 за умови
незгоди із варіантами поділу будинку
на час розгляду справи, враховуючи, що
за життя ОСОБА_5 фактично був
двоквартирним уа на час розгляду
справи зазнав змін. У зв'язку із
наведеним Апеляційний суд АР Крим
постановляючи рішення від 13.10.2010
застосував до спірних правовідносин
норми п. 3 ч. 1 ст.388 ЦК України та
витребував від ОСОБА_2 майно, що вибуло
з володіння спадкодавця - саме 45/200, що
належали йому на праві власності, та
належало передачі ОСОБА_5 в порядку
спадкування. Як вбачається з даних
судових рішень, ОСОБА_6 звернулася з
позовом до суду до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користування приватною
власністю, у зв'язку із аварійним
станом частини домоволодіння, що
належить йому на праві власності.
Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя від 09.04.2002 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволені, судовим
рішенням припинено право власності
ОСОБА_5 на 45/200 часток домоволодіння
АДРЕСА_2 і визнано право власності за
позивачем на вказану частку і з 09.04.2002
власником всього будинку в цілому
стала ОСОБА_6.к вбачається з наданих в
судовому засіданні матеріалів, у
подальшому нею здійснено
перепланування та перебудова
двоквартирної літери «А», що
складалась із літ «А1» та літ «А2» у
одноквартирну літеру «А» із
збільшенням житлової площі та зміною
призначень нежитлових приміщень,
добудування тамбуру, та
переобладнанням сараю літ. Д. Зазначене
підтверджено Технічним висновком на
перепланування житлового будинку
АДРЕСА_2 2003 року, Актом державної
технічної комісій про прийом
закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації від 22.12.2003.

З урахуванням положень п. 3.5.
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
БРТІ двічі було відмовлено у державній
реєстрації права власності на 45/200
часток домоволодіння по АДРЕСА_2 за
ОСОБА_5 в порядку спадкування після
смерті його батька ОСОБА_5.

Відповідно до п. 3 Порядку використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженого наведеним Наказом
МЮУ від 14.12.2012 № 1844/5, відомості Реєстру
прав власності на нерухоме майно
використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно, зокрема, під час проведення
державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. ст. 2, 3, 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно, це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно.

Держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом за умови проведення реєстрації
цих прав відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення.

Право власності на спірний об'єкт в
цілому у його дійсному стані
зареєстровано за ОСОБА_2 відповідно до
норм діючого на час реєстрації
законодавства, отже є таким, що
офіційно визнано та гарантується
державою.

Відповідно до ст. ст. 13, 41 Конституції
України держава забезпечує захист прав
усіх суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки, рівність усіх
суб'єктів права власності перед
законом, непорушність права власності.

Отже, за змістом даних норм права
держава не може офіційно визнати та
гарантувати достовірність прав двох
осіб на той самий об'єкт.

Відповідно до ст. 1, 2, 3, 6, 8, 19 Конституції
України Держава реалізує надані
Конституцією України гарантії через
органи державної влади, які
забезпечують правовий порядок в
Україні та зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, на час звернення позивача з
заявою про реєстрацію права власності
на нерухоме майно згідно з відомостями
Реєстру прав власності на нерухоме
майно право власності було
зареєстровано за позивачем.

Згідно 2.1 Наказу Міністерства юстиції
України від 12.12.2011 №3502/5 "Про
затвердження Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" для внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав заявник подає органу
державної реєстрації прав, державним
реєстратором якого було проведено
державну реєстрацію прав, або
нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком (надалі Порядок
№3502/5). Згідно пункту 2.6 Порядку №3502/5
для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

При цьому колегія суддів зазначає, що
нормами вказаного Порядку взагалі не
врегульовано порядок скасування
записів у реєстрі при наявності
рішення суду про визнання права
власності. Отже, виходячи з наведених
норм діючого законодавства визнання
права власності на об'єкт нерухомості
за рішенням суду не є підставою для
автоматичного скасування (анулювання)
запису про реєстрацію права власності
за попереднім власником.

Відповідно до Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджений Постановою
Кабінету міністрів України від 22
червня 2011 року № 703, та норми ч.2 ст.9 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції від 01.01.2013р. реєстратор
зобов'язаний був встановити
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, а також встановити
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах.

При прийнятті рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
індексний номер 2294086 від 16.05.2013 щодо
реєстрації за ОСОБА_5 права спільної
часткової власності на 45/200
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2,
відповідачем порушено вищенаведені
норми діючого законодавства, не
перевірено відповідності заявлених
прав і поданих документів, не
перевірено відсутність суперечностей
між заявленими та вже зареєстрованими
правами, що призвело до порушення
гарантованих прав позивача та в силу
ст. 21 ЦК України, ст. ст. 2, 6, 17 КАС України
є підставою для захисту цих прав шляхом
визнання протиправним та скасування
цього рішення.

Більш того, прийняття реєстратором
спірного рішення та проведення
реєстрації за умови надання
документів, що не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
також те, що заявлене право вже
зареєстроване суперечить чп. 4, п. 6 ч. 1
ст. 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», в силу яких
зазначене є підставою для відмови у
реєстрації прав.

Постановляючи рішення у цій справі суд
першої інстанції допустив порушення
наведених норм матеріального права а
також не дотримався норм
процесуального права встановлених ст.
ст. 2, 5, 7, 8, 9, 159, 160 КАС України, щодо
обов'язковості повноти всебічності
встановлення дійсних обставин справи,
законності та обґрунтованості
судового рішення у справі.

Колегія суддів вважає, що без
скасування запису про реєстрацію права
власності за попереднім власником, у
спірних правовідносинах неможливо
провести реєстрацію права власності за
позивачем на підставі судового
рішення. Крім того, у цьому випадку
виникне правова колізія, коли право
власності на об'єкт нерухомості буде
одночасно зареєстровано як за
попереднім власником, так і за особою,
право власності за яким визнано за
рішенням суду.

Аналіз наведених норм та
обставин, дає судовій колегії право на
висновок, що рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим не може вважатися
законним.

Керуючись статтями 195, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 03.12.13 у
справі № 801/9434/13-а

задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.12.13 у справі №
801/9434/13-а - скасувати.

Прийняти нову постанову. Позов
задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим Кирилової Ірини
Іванівни про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень індексний № 2294086 від
16.05.2013 року

Постанова набирає законну силу з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
О.А.Щепанська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак