Справа № 9101/64538/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

"27" березня 2012 р. справа №
2а-10802/08/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Католікяна М.О.,
Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Мамалат І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Казенного
підприємства "Південукргеологія"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010 р. у справі № 2а-10802/08/0470

за позовом прокурора Волноваського
району Донецької області в інтересах
держави в особі управління Пенсійного
фонду України в Волноваському районі
Донецької області

до Казенного підприємства
"Південукргеологія"

про стягнення коштів,-

встановив:

У жовтні 2008 року прокурор
Волноваського району Донецької
області в інтересах держави в особі
управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі звернулось до
суду першої інстанції з позовом до
Казенного підприємства
"Південукргеологія", в якому, з
урахуванням уточнень, просив стягнути
з Казенного підприємства
"Південукргеологія" в особі
Приазовської геологорозвідувальної
експедиції на користь управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 2 за період з
жовтня 2005 року по квітень 2009 року
включно в сумі 9476,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не сплатив у встановлені
законом строки кошти на відшкодування
витрат Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість у розмірі
9476,92 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010 року позов задоволено, а саме:
стягнуто з Казенного підприємства
"Південукргеологія" на користь
управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області заборгованість в сумі 9476,92 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, відповідач зазначає, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області порушено порядок призначення
пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, тому
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову
постанову про відмову позивачу у
зволенні позову.

Прокурор у судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, просила залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову суду першої інстанції без
змін.

Представник відповідача вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову постанову про відмову
позивачу у зволенні позову.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Волноваському районі
Донецької області, повідомлений
належним чином, у судове засідання не
з'явився , що не перешкоджає розгляду
справи.

Заслухавши прокурора та представника
відповідача, дослідивши докази, наявні
в матеріалах справи, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги
дотримання судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", а також
платником страхових внесків
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п.15 Положення про
Пенсійний Фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001р. за №121/2001,
повноваження Пенсійного Фонду України
здійснюється через утворені в
установленому порядку відповідні
управління та відділи.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997р. для
платників збору, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 закону. України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-V пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на признання пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію
на пільгових умовах або за
вислугу років здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку вищевказаних пільгових
пенсій.

У відповідності до ч. 1 п.п 6.1 п. 6
Інструкції "Про порядок обчислення та
сплати підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України" №21-1 від 31.12.2003 р. (далі -
Інструкція № 21-1) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2001 № 121/2001,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.
Одним із основних завдань Пенсійного
фонду України є забезпечення збирання
та акумулювання коштів, призначених
для пенсійного забезпечення, повного і
своєчасного фінансування витрат на
виплату пенсій. Пенсійний фонд України
має право стягувати з платників
страхових внесків несплачені суми
страхових внесків.

Позивачем були здійснені витрати на
виплату і доставку ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 пенсій, призначених відповідно
до частини 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-V в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за період з
жовтня 2005 року по квітень 2009 року
включно в сумі 9476,92 грн.

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Позивачем було здійснено розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 2 з жовтня
2005 року по квітень 2009 року та вручено їх
відповідачеві. Відповідач
заборгованість по відшкодуванню сум
витрат на виплату і доставку пенсії за
період з жовтня 2005 року по квітень 2009
року включно в сумі 9476,92 грн. не
відшкодував.

Колегія суддів доводи відповідача щодо
порушення порядку призначення пенсій
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не приймає до
уваги, оскільки законність призначення
пенсій не є предметом розгляду в цій
справі, та законність цього не підлягає
доведенню.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги
суперечать матеріалами справи, та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до платіжного доручення
№2310 від 28 березня 2011 року відповідач
сплатив судовий збір за подання
апеляційної скарги в сумі 947,70 грн.

Згідно з ч.6 ст. 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до апеляційної скарги
додається документ про сплату судового
збору.

Частиною 3 розділу VIII Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до набрання чинності
законом, який регулює порядок сплати і
розміри судового збору, судовий збір
при зверненні до адміністративного
суду сплачується у порядку,
встановленому законодавством для
державного мита; окрім цього, вказана
норма визначає розмір судового збору
щодо майнових вимог про стягнення
грошових коштів, який становить один
відсоток від розміру таких вимог, але
не більше 1700 грн.

Відповідно до пп. "з" п. 1 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
державне мито", чинного на час подання
відповідачем апеляційної скарги,
ставка державного мита за подання
апеляційної скарги становила 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної

заяви, іншої заяви й скарги, а з
майнових спорів - ставки, обчисленої
виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до пп. "а" п. 1 ст.3 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
державне мито" від 21.01.1993 р. ставка
державного мита за подання позову
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 3 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян і не більше 100.

Мінімальна ставка державного мита на
час подання апеляційної скарги
становила 51 грн. (3*17 грн.)

Позивачем у справі заявлено позовні
вимоги на суму 9476,92 грн.

Таким чином, переплата судового збору
відповідачем становить 900 грн. 32 коп.
(947,70 грн. - ((9476,92 грн./100)*0,5)).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
повернення відповідачу переплати
судового збору.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Казенного
підприємства "Південукргеологія"
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010 р. у справі № 2а-10802/08/0470 залишити
без змін.

Повернути Казенному підприємству
"Південукргеологія" надмірно сплачений
судовий збір за подачу апеляційної
скарги, перерахований до УДК у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська за платіжним
дорученням від 28 березня 2011 року №2310, в
сумі 900 грн. 32 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
М.О. Католікян

Суддя:
А.О. Коршун