Справа № 825/4180/13-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
825/4180/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів при
секретарі Хрімлі О.Г., Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М., Архіповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислова компанія «Магнат» до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Магнат» звернулося до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 30
вересня 2013 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі направлень № 42, № 43, № 44, № 45
від 26 липня 2013 року, згідно з пп. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу
України, відповідно до наказу № 29 від 15
липня 2013 року та плану-графіку
проведення планових виїзних перевірок
суб'єктів господарювання, Ніжинською
ОДПІ проведена планова виїзна
перевірка ТОВ «АК «Магнат» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з 01
липня 2010 року по 30 червня 2013 року, за
результатами якої складено акт №
191/22-34490542 від 13 вересня 2013 року.

Як зазначено в акті перевірки,
перевіркою встановлено порушення: п.
185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, ст. 192,
п. 198.6 ст. 198, п. 209.2 та п. 209.6 ст. 209
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ «АК «Магнат»
занижено ПДВ в періоді, що перевірявся,
на загальну суму 2 312 096,00 грн. та
занижено р. 21 залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду в сумі 553 954,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 30
вересня 2013 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем ПДВ
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у розмірі 2 890 120,00 грн. (за
основним платежем - 2 312 096,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 578 024,00 грн.).

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням та вважаючи
його протиправним, позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно зі Свідоцтвом № 100185372 про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість (серія НБ № 012104), ТОВ
«АК «Магнат» зареєстровано в якості
платника ПДВ 12 січня 2007 року, в якості
суб'єкта спеціального режиму
оподаткування - 01 січня 2009 року; перелік
видів діяльності
сільськогосподарського підприємства
відповідно до КВЕД: 01.11.0 Вирощування
зернових та технічний культур; 01.22.0
Розведення овець, кіз, коней; 01.24.0
Розведення птиці; 01.41.0 Надання послуг у
рослинництві, облаштування ландшафту.

Як зазначено в акті перевірки, ТОВ «АК
«Магнат» за 2011 рік до Ніжинської ОДПІ
подавало: податкову декларацію з
фіксованого сільськогосподарського
податку по земельних ділянках, які
використовуються, по Великодорізькій
сільській раді площею 517,5588 га (довідка
Управління Держкомзему у Ніжинському
районі № 02-14/48 від 21 січня 2011 року);
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) по земельних
ділянках площею 99,2514 га (довідка
Управління Держкомзему у Ніжинському
районі № 02-14/48 від 21 січня 2011 року).
Всього площа земельних ділянок
становить 616,8102 га.

Так, у ході перевірки проведено аналіз
форми № 50 с/г «Основні економічні
показники роботи
сільськогосподарського підприємства»
та аналіз форми № 29-сг «Підсумки збору
врожаю сільськогосподарських культур,
плодів, ягід та винограду», податкових
декларацій з фіксованого
сільськогосподарського податку,
податкових декларацій з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) та встановлено,
що ТОВ «АК «Магнат» фактично засіяно 879
га, що на 262,1898 га (29,83 %) більше, ніж площа
вказана в податкових деклараціях з
фіксованого сільськогосподарського
податку та податкових декларацій з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2011 рік.

Крім того, перевіркою встановлено, що
ТОВ «АК «Магнат» за 2012 рік до
Ніжинської ОДПІ подавало: податкову
декларацію з фіксованого
сільськогосподарського податку по
земельних ділянках, які
використовуються по Великодорізькій
сільській раді площею 405,2486 га (довідка
Управління Держкомзему у Ніжинському
районі № 02-14/148 від 30 січня 2012 року);
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) по земельних
ділянках площею 5,3065 га по
Безуглівській сільській раді (довідка
Управління Держкомзему у Ніжинському
районі № 02-14/293 від 10 лютого 2012 року),
площею 10,49 га (земля
несільськогосподарського призначення)
по Перемозькій сільській раді, площею
1,85 га (довідка Управління Держкомзему у
Ніжинському районі № 02-14/294 від 10 лютого
2012 року) по Талалаївській сільській
раді.

Також, ТОВ «АК «Магнат» за 2012 рік до ДПІ
у Ічнянському районі подавало:
податкову декларацію з фіксованого
сільськогосподарського податку по
земельних ділянках, які
використовуються по Дорогинській
сільській раді площею 61,0080 га (довідка
відділу Держкомзему у Ічнянському
районі № 01-38/569 від 27 лютого 2012 року), по
Бакаївській сільській раді площею 251,1177
га (довідка відділу Держкомзему у
Ічнянському районі № 01-38/568 від 27 лютого
2012 року); податкову декларацію з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
по земельних ділянках площею 376,4919 га та
площею 416,8386 га (на дані площі укладені
договори з фізичними особами та не
зареєстровані в Держкомземі). Всього
площа земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
становить 1 517,8613 га.

У ході перевірки проведено аналіз
форми № 50 с/г «Основні економічні
показники роботи
сільськогосподарського підприємства»
та аналіз форми № 29-сг «Підсумки збору
врожаю сільськогосподарських культур,
плодів, ягід та винограду», податкових
декларацій з фіксованого
сільськогосподарського податку,
податкових декларацій з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) та встановлено,
що ТОВ «АК «Магнат» фактично засіяно
8039,26 га, що на 6 521,3987 га (81,12 %) більше, ніж
площа вказана в податкових деклараціях
з фіксованого сільськогосподарського
податку та податкових декларацій з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2012 рік.

З огляду на вищевикладене, Ніжинська
ОДПІ прийшла до висновку, що договори
оренди, які підтверджують право
власності або користування вказаними
земельними ділянками в розмірі 6 521,3987
га укладені ТОВ «АК «Магнат», але не
зареєстровані в Управлінні
Держземагентства у Ніжинському районі
Чернігівської області, додатково
зауважуючи, що в 2011 році ТОВ «АК
«Магнат» користувалося земельною
ділянкою в розмірі 262,1898 га та в 2012 році
в розмірі 6 521,3987 га, що не зареєстровані
в Управлінні Держкомзему та за які не
сплачувався фіксований
сільськогосподарський податок.

Як встановлено судом першої інстанції,
ТОВ «АК «Магнат» у періоді, що підлягав
перевірці, одночасно користувалось
спеціальним режимом оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства та загальними нормами
оподаткування ПДВ, у зв'язку з чим
підприємство вело податковий облік
операцій, пов'язаних зі спеціальним
режимом оподаткування, та окремо із
загальним.

Так, ТОВ «АК «Магнат» окремо складало
реєстри виданих та отриманих
податкових накладних та подавало дві
декларації до органу податкової
служби: загальну податкову декларацію
з ПДВ, за якою здійснюються розрахунки
з бюджетом (загальна); податкову
декларацію з ПДВ (скорочену)
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства, відповідно до якої сума
ПДВ нарахована сільськогосподарським
підприємством на вартість поставлених
ним сільськогосподарських товарів
(послуг), не підлягає сплаті до бюджету
та повністю залишається у
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, за
рахунок яких сформовано податковий
кредит, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей.

Згідно з довідкою Управління
Держкомзему у Ніжинському районі
Чернігівської області № 02-14/148 від 30
січня 2012 року, ТОВ «АК «Магнат» станом
на 01 січня 2012 року має в користуванні
землі, згідно з укладеними договорами
оренди на території Великодорізької
сільської ради з громадянами на
земельні паї в кількості 176 договорів
площею 405,2486 га ріллі.

Згідно з довідкою відділу
Держземагентства в Ічнянському районі
Чернігівської області № 03-07/5229 від 19
грудня 2013 року, 26 грудня 2011 року та 27
грудня 2011 року ТОВ «АК «Магнат» до
відділу подавались договори оренди
землі на реєстрацію в кількості 139
договорів на загальну площу 312,12 га, із
них по Дорогинській сільській раді - 25
договорів площею 61,00 грн., по
Бакаївській сільській раді - 114
договорів площею 251,12 га.

Згідно з листом Управління
Держземагентства у Ніжинському районі
Чернігівської області № 02-06/3950 від 14
жовтня 2013 року, у 2012 році орендарем ТОВ
«АК «Магнат» до управління надані
договори оренди землі на земельні паї з
громадянами в кількості 577 штук на
території Безуглівської сільської
ради та 339 штук на території
Талалаївської сільської ради.

Відповідно до ст. 70 КАС України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що належна реєстрація договорів оренди
в 2011 році та часткова реєстрація
договорів оренди в 2012 році
підтверджується листами відділу
Держземагентства в Ічнянському районі
Чернігівської області від 24 жовтня 2013
року № 03-07/3380 та від 19 грудня 2013 року №
03-07/5229, листом Управління
Держземагентства у Ніжинському районі
Чернігівської області від 14 жовтня 2013
року № 02-06/3950, оскільки не вважає
наведені документи належними та
допустимими доказами у справі в
розумінні КАС України, які б
підтверджували належну реєстрацію
договорів оренди позивачем.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

З метою оподаткування цим податком до
операцій з ввезення товарів на митну
територію України та вивезення товарів
за межі митної території України
прирівнюється поміщення товарів у
будь-який митний режим, визначений
Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України,
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

За операціями з виконання підрядних
будівельних робіт суб'єкти
підприємницької діяльності можуть
застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

База оподаткування операцій з
постачання товарів, ввезених платником
на митну територію України,
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
митної вартості товарів, з якої були
визначені податки і збори, що
справляються під час їх митного
оформлення, з урахуванням акцизного
податку та ввізного мита, за винятком
податку на додану вартість, що
включаються в ціну товарів/послуг
згідно із законом.

У разі якщо постачання товарів/послуг
здійснюється за регульованими цінами
(тарифами), база оподаткування
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, визначеної за
такими цінами (тарифами).

У разі постачання виробничих або
невиробничих засобів, інших
товарів/послуг без оплати, з частковою
оплатою, у межах обміну, у межах
дарування, у рахунок оплати праці
фізичним особам, які перебувають у
трудових відносинах із платником
податку, пов'язаній з постачальником
особі, суб'єкту господарювання, який не
зареєстрований платником податку,
іншим особам, які не зареєстровані
платниками податку, база оподаткування
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін.

До бази оподаткування враховується
вартість товарів/послуг, які
постачаються за будь-які кошти (за
виключенням суми компенсації на
покриття різниці між фактичними
витратами та регульованими цінами
(тарифами) у вигляді виробничої дотації
з бюджету та/або суми відшкодування
орендодавцю - бюджетній установі
витрат на утримання наданого в оренду
нерухомого майна та комунальних послуг
і енергоносіїв), та вартість
матеріальних і нематеріальних активів,
що передаються платникові податку
безпосередньо отримувачем
товарів/послуг або будь-якою третьою
особою як компенсація вартості
товарів/послуг, поставлених таким
платником податку.

У разі постачання товарів за
договорами фінансового лізингу базою
оподаткування є договірна (контрактна)
вартість, але не нижче ціни придбання
об'єкту лізингу.

У випадках, передбачених статтею 189
цього Кодексу, база оподаткування
визначається з урахуванням положень
статті 189 цього Кодексу.

За змістом ст. 192 ПК України, якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення перерахунку.

Норма пункту 192.1 цієї статті не
поширюється на випадки, коли
постачальник товарів/послуг не є
платником податку на кінець звітного
(податкового) періоду, в якому був
проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань
платника податку - постачальника в разі
зміни суми компенсації вартості
товарів/послуг, наданих особам, що не
були платниками цього податку на дату
такого постачання, дозволяється лише
при поверненні раніше поставлених
товарів у власність постачальника з
наданням отримувачу повної грошової
компенсації їх вартості, у тому числі
при перегляді цін, пов'язаних з
гарантійною заміною товарів або
низькоякісних товарів відповідно до
закону або договору.

Результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з п. 209.2 ст. 209 ПК України, згідно
із спеціальним режимом оподаткування
сума податку на додану вартість,
нарахована сільськогосподарським
підприємством на вартість поставлених
ним сільськогосподарських
товарів/послуг, не підлягає сплаті до
бюджету та повністю залишається в
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, за
рахунок яких сформовано податковий
кредит, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 209.6 ст. 209 ПК України,
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного
сільськогосподарського підприємства,
зареєстрованого як суб'єкт
господарювання, який провадить
господарську діяльність менше ніж 12
календарних місяців, така питома вага
сільськогосподарських товарів/послуг
розраховується за наслідками кожного
окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої
ваги до складу основної діяльності
сільськогосподарського підприємства
не включаються оподатковувані
операції з постачання основних фондів,
що перебували у складі його основних
фондів не менше ніж 12 послідовних
звітних податкових періодів сукупно,
якщо такі операції не були постійними і
не становили окремої підприємницької
діяльності.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислова компанія «Магнат» до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення є
необґрунтованими та не засновані на
нормах права, оскільки податковим
органом правомірно винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення з урахуванням
того, що у матеріалах справи достатньо
доказів порушення позивачем наведених
норм податкового законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій щодо прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим постанова підлягає
скасуванню з ухваленням нової про
відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області -
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року - скасувати та ухвалити нову.

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Магнат» - відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 18
лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя

Хрімлі О.Г.

Судді:

Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.