Справа № 806/8485/13-а
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 р.
Житомир справа №
806/8485/13-a

категорія 8.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової
Г.В. ,

за участі: секретаря Халімончук
С.С.,

представника позивача Поліщук
Ю.В.,

представників відповідача
Курдиляса Ю.Л., Шаленої І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод" до Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.12.2013 р.
№,-

встановив:

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бердичівський
хлібозавод" звернулось до суду з
позовом, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 05.12.2013 року. В
обґрунтування позову позивач зазначає,
що Бердичівською ОДПІ було проведено
документальну виїзну позапланову
перевірку ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» з питань достовірності
визначення податкового кредиту по
фінансово-господарських
взаємовідносинах з ТОВ «Ферко» за
період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року, за
результатами якої складено акт від
17.10.2013 року №702/2200/33394612. На підставі
даного акту було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 05
грудня 2013 року, яким позивачу
донараховано податкові зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 699 734 грн. грн. у т.ч.466 489 грн. - за
основним платежем та 233 245 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.
Позивач вважає вказане податкове
повідомлення-рішення винесеним з
порушенням норм діючого законодавства,
а тому просить визнати його
протиправним та скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі та просив його задовольнити з
підстав, зазначених в позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року
на підставі наказу від 10.10.2013р. № 211,
виданого Бердичівською ОДПІ, проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівський
хлібозавод» з питань достовірності
визначення податкового кредиту по
фінансово-господарських
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ферко» за
період з 01 листопада 2012 року по 30
листопада 2012 року ( а.с. 11).

За результатами перевірки
перевіряючими Бердичівської ОДПІ було
складено акт про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки № 702/2200/33394612 від 17 жовтня 2013
року у якому зафіксовано порушення п.
198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI, що полягало в
занижені суми податкового зобов'язання
з ПДВ за листопад 2012 року ( а.с. 12 -21 ).

На підставі акта перевірки від 10.10.2013р.
№ 702/2200/33394612 Бердичівською ОДПІ було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01 листопада
2013 року № , яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 477660,00 грн.
основний платіж та 238830,00 грн.
штрафна(фінансова) санкція( а.с. 30).

05 листопада 2013 року вказане податкове
повідомлення-рішення № 702/2200/33394612 було
оскаржене ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, що
підтверджується копією скарги від
05.11.2013р. за вих.№ 2237.

За результатом розгляду скарги, 03
грудня 2013 року ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» отримано відповідь від
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
Бердичівської ОДПІ від 01.11.2013р. №
про визначення грошового зобов'язання
з ПДВ в частині 16756 грн.(основний платіж
11171 грн., штрафна(фінансова) санкція 5585
грн.) в іншій частині 699734 грн.(основний
платіж 466489 грн., штрафна(фінансова)
санкція 233245 грн.) залишено без змін.

05.12.2013року Бердичівською ОДПІ з
урахуванням рішення про результати
розгляду скарги ТОВ «Бердичівський
хлібозавод», винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від №
.

В акті перевірки зазначено порушення:
п.198.3 статті 198, п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України, а саме:
занижено суму податкового зобов'язання
з ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, за
листопад 2012 року в сумі 477 660,00 грн..

Суд не погоджується з висновками
податкового органу з огляду на
наступне.

Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Як вбачається з матеріалів справи 12
жовтня 2012 року між ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» та ТОВ «Ферко» був
укладений договір поставки № 12101,
відповідно до якого ТОВ «Ферко»
(постачальник) зобов'язується передати
у власність ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» (покупець), а покупець
прийняти та оплатити товар на умовах
цього договору. Згідно з умовами
даного договору, кількість, асортимент,
ціна товару, терміни передачі й оплати
товару, місце постачання товару
визначаються додатками до даного
договору, які є невід'ємними частинами
договору поставки.

12 жовтня 2012 року був укладений Додаток
№1 до Договору поставки відповідно до
якого Продавець продає, а покупець
купує Товар: соєві боби (для технічних
потреб) українського походження врожаю
2012 року в кількості 900 тон, в термін не
пізніше 20 листопада 2012 року. Оплата
протягом 180 днів з моменту поставки.

Як вбачається зі змісту акту перевірки:
сума ПДВ в розмірі 477660,00 грн., віднесена
до податкового кредиту по податкових
накладних, отриманих від ТОВ «Ферко» в
листопаді 2012 року неправомірно, так як
в ході перевірки не підтверджено
придбання та використання товарів в
межах господарської діяльності ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» в зв'язку з
тим, що договори постачання, укладені
між позивачем та контрагентом,
видаткові накладні та інші документи,
що підтверджують факт здійснення
господарської операції щодо придбання
товарів у ТОВ «Ферко» являються
«дефектними».

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Відповідно до
даної статті, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що при проведенні
податкової позапланової перевірки ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» були
надані наступні первинні документи,
необхідні для обліку вказаних
операцій, про що зазначено в розділі 3
акта перевірки № 702/2200/33394612 від 17.10.2013
року, а саме: договір купівлі-продажу №
12101 від 12.10.2012року, додаток №1 від 12.10.2012р
до договору № 12101 від 12.10.2012р., видаткова
накладна № 1673 від 31.10.2012р., акт
прийому-передачі товару № 2 від 31.10.2012р.
до додатку № 1 від 12.10.2012 договору № 12101
від 12.10.2012р., податкова накладна № 296 від
31.10.2012р., видаткова накладна № 1674 від
31.10.2012р., акт прийому-передачі товару №3
від 31.10.2012р. до додатку №1 від 12.10.2012
договору №12101 від 12.10.2012р., податкова
накладна № 297 від 31.10.2012, платіжні
доручення про сплату за отриманий
товар, що підтверджує правильність
формування податкового кредиту.

Суд не приймає до уваги посилання
Бердичівської ОДПІ на те, що в
документах, наданих для перевірки
(договір поставки від 12.10.12р №12101)
зазначена фактична адреса ТОВ «Ферко»:
м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 67/69, а
згідно даних інформаційних баз
Міндоходів і зборів фактична адреса
ТОВ «Ферко»: м. Київ, вул. П.Орлика,
буд.622, тобто дані, зазначені в договорі
не відповідають дійсності, а вказаний
договір поставки є «дефектним» в силу
п.2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» .

Вимоги до первинного документу
встановлені п.2 ст. 9 Закон №996-XIV:
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складно
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, документи, які були надані для
перевірки, складені за результатами
фактично проведених операцій та з
дотриманням всіх вимог ст.9 Закону
№996-XIV, мають всі необхідні обов'язкові
реквізити, а відповідно є первинними
документами в тлумаченні ст. 9 Закону
України №996-XIV і підтверджують факт
здійснення операцій по придбанню
товару.

Також, суд не може прийняти до уваги
твердження відповідача, що операції із
придбання та реалізації не мали
реальний характер, товар не
перевозився і не зберігався,
перевіркою не виявлено наявність
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного
придбання та продажу товарів ТОВ
«Бердичівський хлібозавод».

Згідно із ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99р № 996-XIV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Відповідно до Довідки АБ № 532457 з
Єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України
одним із видів діяльності підприємства
є оптова торгівля зерном, необробленим
тютюном, насінням і кормами для тварин.
Наведені обставини свідчать, що у
позивача були всі правові підстави
здійснювати посередницьку торгівлю
зерном.

З первинних документів, які були
досліджені під час розгляду справи
вбачається, що 31.10.2012 р. товар - соєві
боби в кількості 570 тон згідно
видаткових накладних №1673 від 31.10.2012р.
(а.с.43), №1674 від 31.10.2012р. (а.с.46) та актів
прийому-передачі №2 від 31.10.2012р. (а.с.42)
та №3 від 31.10.2012р. (а.с.45) були отримані
Анучіним К.І. - директором ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» від ТОВ
«Ферко». Товар був отриманий в м. Херсон
(Херсонський морський торгівельний
порт) і цього ж дня на складі отримання
був переданий комісіонеру згідно
Договору комісії № К10121 від 12.10.2012р.
(а.с.69) та додатку до нього №1 від
12.10.2012р. (а.с.71) для подальшої реалізації.

Судом встановлено, що факт
особистого отримання товару від ТОВ
«Ферко» та подальша передача його
комісіонеру - ТОВ «Вторметекспорт»
директором ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» Анучіним К.І.
підтверджується копією наказу про
відрядження від 29.10.2012р. №317/в (а.с.49),
копією дорожнього листа легкового
автомобіля за період з 31.10.2012р. по
01.11.2012р. № 000607 (а.с.50), копією посвідчення
про відрядження від 29.10.2012р. (а.с.51),
копією звіту про використання коштів,
виданих на відрядження від 02.11.2012р. №
Ж-00738 (а.с.52).

За отриманий товар ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» перерахував грошові кошти
на поточний рахунок ТОВ «Ферко», що
підтверджується платіжними
дорученнями, які містяться в
матеріалах справи ( а.с.53-68).

В подальшому товар був реалізований
комісіонером - ТОВ «Вторметекспорт»
відповідно до умов укладеного Договору
комісії № К10121 від 12.10.2012р., що
підтверджується митною декларацією №
508040000/2012/004535 від 12.12.2012р.(а.с.92-93),
оформленою згідно чинного
законодавства, завіреною печатками
органів митної служби України, звітом
комісіонера про виконану роботу від
12.12.2012р. до Додатку №1 від 12.10.2012р., до
Договору комісії № К10121 від 12.10.2012р.,
актом надання послуг №1819 від 12.12.2012р. та
іншими документами.

В результаті здійснення даної
господарської операції ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» був
отриманий фінансовий прибуток у
розмірі 15 906,86 грн., що підтверджується
розрахунком фінансового результату
від здійснення господарської операції
з ТОВ «Ферко» (а.с.130).

Що стосується посилання відповідача в
акті перевірки на витяги із актів інших
податкових інспекцій про результати
документальних перевірок ТОВ «Ферко»
з його контрагентами, за результатами
яких встановлені порушення
вищезазначеним підприємством
податкового законодавства, то суд не
приймає їх до уваги зважаючи на
наступне.

Податковий кодекс України не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Крім того, відповідно до роз'яснення
ВАС України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11, при
дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань
платником податків та його
безпосереднім контрагентом.

Одночасно слід відмітити, що у разі
наявності у державних органів
інформації про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (Рішення Європейського суду з
прав людини від 09.01.2007 року у справі
"Інтерсплав проти України").

На підставі викладеного, суд не
знаходить обґрунтованих підстав
вважати нереальність здійснення
позивачем господарської операції з
ТОВ "Ферко", та не ставить в залежність
добросовісність платника податку -
позивача по справі від можливого
невиконання податкових обов'язків
його контрагентом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов
задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
прийняте Бердичівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області 05.12.2013року №
.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 28
січня 2014 р.