Справа № 2а-4021/11/1370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
Справа №
3038/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Луки Х.М.,

представника відповідача
Дуля Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року у справі за його позовом до
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП)
звернувся до позовом, у якому просив
скасувати податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова (далі -
ДПІ)

№ /0/172002 від 22.07.2010 pоку, яким
позивачу визначено зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб на суму
35348,42 грн.;

№ /1/23198 від 07.10.2010 року про
визначення зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 35348,42 грн.;

№ /4/30492 від 21.12.2010 року про
визначення зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 33848,19 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року у справі № 2а-4021/11/1370 у
задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ФОП
просива зазначене судове рішення
скасувати і ухвалити нове про
задоволення його позову. Апеляційну
скаргу обґрунтовував тим, що суд при
прийнятті свого рішення не перевірив
чи були враховані відповідачем при
прийнятті оскаржуваних рішень
первинні документи, що підтверджують
правомірність віднесення до складу
валових витрат на придбання товарів та
послуг, придбаних ним за готівку.

Висновок суду першої інстанції про
заниження ФОП оподатковуваного доходу
на загальну суму 235656,12 грн., з яких 126733,86
грн. за 2008 рік, 88922,26 грн. за 2009 рік та 20000
грн. за І квартал 2010 року є помилковим,
оскільки внесені до декларації дані
відповідають первинним документам, що
містяться у матеріалах справи, які
підтверджують правомірність
віднесення до валових витрат на
придбання за готівку товарів і послуг,
що пов'язані з одержанням доходу.

Представник ДПІ у ході апеляційного
розгляду заперечив обґрунтованість
доводів апелянта, просив залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Позивач на виклик апеляційного суду не
прибув, що не перешкоджає розгляду
справи відповідно дог ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що у
ході проведеної ДПІ (акт від 09.07.2010 року
№ 973/17-2/НОМЕР_1) ФОП за період з 01 січня
2008 року по 31 березня 2010 року» було
встановлено порушення позивачем ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»,
що полягало у відсутності ведення
книги обліку доходів і витрат за 2007-2010
pоку, внесення до декларації про
одержані доходи за 2008-2010 pоки
перекручених даних, що призвело до
заниження оподатковуваного доходу. На
підставі наведеного були винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Внесення до декларацій даних, що не
відповідали первинним документам,
свідчить про порушення ст.ст. 13, 14
розділу IV Декрету кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян», п. 19.1 ст. 19 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
що призвело до заниження
оподатковуваного доходу на загальну
суму 235656,12 грн.

З огляду на викладене податковим
органом правомірно нараховано
позивачу податок з доходів фізичних
осіб оскаржуваними
повідомленнями-рішеннями.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Відповідно ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податковий з громадян» та ст. 13
Інструкції «Про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю»,
затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції
України від 21.04.1993 року № 12, яка
зареєстрована у Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 року за № 64,
оподаткуванню підлягають доходи,
одержані за звітний податковий період
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності від
продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

При цьому загальним оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
дохід, тобто різниця між валовим
доходом і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

Згідно з п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
загальний річний оподаткований дохід
складається із суми загальних місячних
оподаткованих доходів звітного року, а
також іноземних доходів, отриманих
протягом такого звітного року.

Відповідно до пп. 8.1.3 п. 8.1 ст. 8 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» якщо згідно з нормами
цього Закону окремі види
оподатковуваних доходів (прибутків) не
підлягають оподаткуванню при їх
нарахуванні чи виплаті, то платник
податку зобов'язаний самостійно
включити суму таких доходів до складу
загального річного оподатковуваного
доходу та подати річну декларацію з
цього податку.

За правилами пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» якщо фізична особа -
суб'єкт підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, отримує інші доходи, ніж
визначені у п. 9.12.1, то такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Законом
для платників податку, що не є такими
суб'єктами підприємницької діяльності.

Враховуючи приписи п.19.1 ст.19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» платники податку
зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат у
обсягах, достатніх для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі коли такий платник
податку зобов'язаний цим Законом
подавати декларацію або має право на
таке подання з метою повернення
надміру сплачених податків, у тому
числі при застосуванні права на
податковий кредит.

Форми такого обліку та порядок його
ведення визначаються центральним
податковим органом за узгодженням з
комітетом Верховної Ради України,
відповідальним за проведення
податкової політики;

б) отримувати та зберігати протягом
строку давності, встановленого
законом, документи первинного обліку,
на підставі яких формується податковий
кредит платника податку;

в) подавати декларацію за встановленою
формою у визначені строїш у випадках,
коли згідно з нормами цього Закону таке
подання є обов'язковим;

на вимогу податкового органу та у межах
його компетенції, визначеної
законодавством, пред'являти документи
і відомості, пов'язані з виникненням
доходу або права на отримання
податкового кредиту, обчисленням і
сплатою податку, та підтверджувати
необхідними документами достовірність
відомостей, зазначених у декларації з
цього податку;

г) надавати особам, які згідно з цим
Законом визначені відповідальними за
утримання (нарахування) та сплату
податку до бюджету, документи на
підтвердження прав платника податку,
який отримує такі доходи, на
застосування соціальних податкових
пільг;

д) у порядку, визначеному законом,
допускати службових осіб податкового
органу на територію або до приміщень,
що використовуються платником цього
податку для одержання доходів від
здійснення підприємницької
діяльності;

е) у разі зміни отримання податкової
соціальної пільги здійснювати заходи,
передбачені Законом;

є) своєчасно сплачувати узгоджені суми
податкових зобов'язань, а також суми
штрафних (фінансових) санкцій,
нарахованих податковим органом, та
пеню, за винятком сум, що оскаржуються в
адміністративному або судовому
порядку.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ було проведено виїзну
планову перевірку ФОП, результати якої
зафіксовано у акті № 973/17-2/НОМЕР_1 від
09.07.2010 року, було встановлено порушення
позивачем ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», що полягало у
відсутності ведення книги обліку
доходів і витрат за 2007-2010 pоки, а також
внесення до декларацій про одержані
доходи за 2008 - 2010 pоки неправдивих даних,
що призвело до заниження
оподатковуваного доходу.

Позивачем не заперечується факт
відсутності у нього книг обліку
доходів і витрат за 2007 - 2010 pоки.

При цьому судом було встановлено, що
відповідно до банківських виписок на
розрахунковий рахунок позивача
надійшло 1632404,18 грн., що включали

власні заощадження в сумі 10000 грн.
(виписка від 17.08.2009 p.);

повернення коштів в сумі 19876,10 грн.
(виписка від 23.07.2009 p.);

банківські відсотки в сумі 291 грн.;

виручка від покупців на загальну суму
1602237,08 грн.

Оскільки у декларації сума одержаних
доходів не підтверджується сумою
одержаної виручки, то ДПІ було зроблено
висновок про заниження у 2008 р. ФОП
доходу в сумі 557,67 грн., а у 2009 р.
завищення доху на 5239,26 грн., з чим
правомірно погодився суд першої
інстанції.

Крім того, у ході перевірки ДПІ
встановлено включення позивачем до
складу валових витрат за період з 2008
року по перший квартал 2010 року на суму
1378129,65 грн. плату за оренду приміщення,
рекламні послуги, послуги банку,
витрати на придбання
товарно-матеріальних цінностей,
інформаційно-консультаційні послуги.
При цьому перевіркою правильності
визначення витрат, відображених у
деклараціях про доходи, з даними про
суми витрат, встановленими в ході
перевірки, виявлено розбіжність
валових витрат за 2008 рік в сумі 133585,44
грн., за 2009 рік в сумі 88872,52 грн., за
перший квартал 2010 року в сумі 20861,50 грн.,
чим порушено ст. 13 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» та п.
19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

З огляду на викладене апеляційний суд
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що внесення до
декларацій даних, що не відповідали
первинним документам, свідчить про
порушення ФОП ст. 13, ст. 14 розділу IV
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»,
п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», що призвело до
заниження оподатковуваного доходу на
загальну суму 235656,12 грн., в тому числі за
2008 рік в сумі 126733,86 грн., за 2009 рік в сумі
88922,26 грн.. за перший квартал 2010 року в
сумі 20000 грн., а отже правомірність
нарахованого податку з доходів
фізичних осіб ФОП за 2008 рік в сумі 19010,08
грн., за 2009 рік в сумі 13338,34 грн., за
перший квартал 2010 року в сумі 3000 грн.

Покликання апелянта на неврахування
податковим органом та судом першої
інстанції наявних у нього первинним
документам, що містяться у матеріалах
справи, які підтверджують
правомірність віднесення до валових
витрат на придбання за готівку товарів
і послуг, що пов'язані з одержанням
доходу, на переконання апеляційного
суду, є безпідставними, оскільки не
відповідають фактичним обставинам
справи.

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2011 року у справі № 2а-4021/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 14
лютого 2014 року.