Справа № 0538/10143/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/21223/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 04 січня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя Донецької області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, виплату недоотриманої пенсії
та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя Донецької області, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок розміру його
пенсії до суми 5590,76грн. (6211,95грн. * 90%) з
врахуванням вимог пенсійного
законодавства України, діючих до 01
жовтня 2011 року, та виплатити йому
недоотриману пенсію з 01.07.2012р. із
розрахунку 621,20 грн. в місяць (5590,76грн. -
4969,56грн.); а також стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 20000,00
грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
перерахунок розміру його пенсії, яка
призначалась на підставі ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» й виходячи з
розміру 90% суми місячного заробітку, на
підставі даних довідки прокуратури
Донецької області №18-57-316 від 18.07.2012р.
про суму фактичної заробітної плати
було проведено УПФУ з врахуванням 80%
суми заробітної плати й з посиланням на
Закон України від 08 липня 2011 року №3668-VI
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" (далі - Закон №3668-VІ), яким
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ
"Про прокуратуру" (далі - Закон №1789-ХІІ),
в результаті чого розмір пенсії
позивача склав 4969,56грн., що, на думку
останнього, суперечить статті 22
Конституції України й порушує його
права, а також спричинило душевні
страждання, в зв'язку з чим позивач
також просив стягнути на його користь
20000,00грн. моральної шкоди.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 04 січня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Відповідач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними, а рішення судів
попередніх інстанцій, які він просить
залишити без змін, - обґрунтованими та
законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя з 01.02.2007р. та з 01.08.2011р.
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру».

19.07.2012р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії, при цьому надав довідку №18-57-316
від 18.07.2012р., видану прокуратурою
Донецької області, про суму фактичної
заробітної плати.

Відповідачем було здійснено
перерахунок пенсії позивача з 01.07.2012р. у
розмірі 80% від суми місячної заробітної
плати (6211,95 * 80%), що складає 4969,56грн.

03.10.2012 року та 22.10.2012 року позивач
звертався до відповідача з заявами, в
яких просив роз'яснити, на підставі
яких норм законодавства йому було
зменшено розмір пенсії з 5590,76грн. (90%
суми місячного заробітку) до 4969,56грн. (80%
суми місячної заробітної плати) й
листами №165/Ш-07-01-03 від 16.10.2012р. та
№174(165)/Ш-07-01-01 від 02.11.2012р. Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя повідомляло позивача про
те, що перерахунок його пенсії
здійснено на підставі ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з
врахуванням приписів Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Крім того, 15.11.2012р. позивачем було
надіслано лист до начальника Головного
УПФУ в Донецькій області та голови
правління Пенсійного фонду України й у
відповідь на останній отримано
аналогічні роз'яснення порядку
перерахунку розміру його пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачем при здійсненні
перерахунку пенсії позивача підставно
було взято до уваги саме приписи Закону
№3668-VІ, який в часі був прийнятий
пізніше, а отже саме його положення
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Проте, судова колегія вважає за
необхідне вказати таке.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів і слідчих
визначено статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Згідно з частиною першою статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу)
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом №3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону
№1789-ХІІ у редакції Закону №3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону №1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
№3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не
зазнали змін, змінилася лише нумерація
частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина
вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватись норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом №3668-VІ зміни до статті
50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії;
процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення й нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята та вісімнадцята
статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі, слід
враховувати, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані й при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 06
липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення №5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

Зважаючи на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку
про те, що Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя, провівши перерахунок
пенсії ОСОБА_4 з розміру 80% від суми
заробітної плати, діяло правомірно й не
порушило прав останнього.

Проте, згідно позовних вимог позивач
просив суд зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя провести перерахунок його
пенсії, вказавши, при цьому, конкретний
розмір, який вона повинна мати, а також
виплатити недоотриману пенсію,
виходячи із визначеної самим позивачем
певної щомісячної суми недоплати,
однак, зважаючи на те, що суд касаційної
інстанції процесуальним законом
позбавлений можливості досліджувати
докази і встановлювати нові обставини,
оскаржувані судові рішення, з
врахуванням приписів частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України, підлягають
скасуванню, а справа - направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 04 січня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року скасувати, а справу направити до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.