Справа № 1170/2а-5350/11
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року м. Київ
К/800/41535/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Костенко М. І. Маринчак Н. Є. розглянувши
в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Долинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової службина
постанову та ухвалуКіровоградського
окружного адміністративного суду від
27.02.2012 року Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 рокуу справі№ 1170/2а-5350/11за
позовомОСОБА_4до Долинської
міжрайонної державної податкової
інспекціїпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 року
у справі № 1170/2а-5350/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Долинської міжрайонної державної
податкової інспекції від 05.09.2011 року №
.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове про відмову в
позові. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, п. 19.1 п. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», п. 121.1
ст. 121 Податкового кодексу України, ст.
159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами не
погоджується, просить залишити
оскаржені судові рішення.

З наданих відповідачем документів
вбачається, що в силу положень ст. 55
Кодексу адміністративного судочинства
Долинська міжрайонна державна
податкова інспекція підлягає заміні
правонаступником Долинською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Кіровоградської області
Державної податкової служби.

Судам першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до довідки
виконавчого комітету Березівської
сільської ради Долинського району
Кіровоградської області позивач є
членом особистого селянського
господарства і має в особистому
користуванні земельну ділянку НОМЕР_1
та НОМЕР_2 площею 12,82 га, яка знаходиться
на території Березівської сільської
ради.

Відповідачем проведено перевірку
позивача, за результатами якої
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення про застосування
штрафу в розмірі 510,00 грн. у зв'язку з
порушенням вимог п. 121.1 ст. 121
Податкового України.

Згідно із п. 121.1 ст. 121 Податкового
кодексу України незабезпечення
платником податків зберігання
первинних документів облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом, тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510,00 гривень.

На думку податкового органу, позивач
для ведення особистого селянського
господарства використовує земельну
ділянку розміром, який перевищує
максимально встановлений ч. 1 ст. 5
Закону України «Про особисте селянське
господарство» 2 га, а тому доходи,
одержані від ведення особистого
селянського господарства у 2010 році,
оподатковуються згідно з пп. 4.3.36 п. 4.3.
ст. 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

Відповідно до пп. 4.3.36 п. 4.3 ст. 4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) - доходи
від відчуження безпосередньо
власником сільськогосподарської
продукції (включаючи продукцію
первинної переробки), вирощеної
(виробленої) ним на земельних ділянках,
наданих для - ведення особистого
селянського господарства, якщо їх
розмір не було збільшено в результаті
отриманої в натурі (на місцевості)
земельної частки (паю); будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибних ділянках), ведення
садівництва та індивідуального
дачного будівництва.

Відповідач стверджує, що позивач у
зв'язку з використанням земельної
ділянки більшої ніж визначено
законодавством був зобов'язаний вести
облік доходів та витрат від ведення
особистого селянського господарства у
відповідній книзі обліку, форма якої
затверджена Наказом ДПА України від
16.10.2003 року № 490 «Про затвердження форми
обліку доходів і витрат платника
податку з доходів фізичних осіб та
Порядку ведення обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу».

Умовою для застосування до спірних
правовідносин положень пп. 4.3.36 п. 4.3 ст. 4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» є наявність доходу від
використання земельної ділянки та
встановлення факту збільшення розміру
земельної ділянки не за рахунок
земельної частки (паю); будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибних ділянках), ведення
садівництва та індивідуального
дачного будівництва.

Проте, судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не надано суду належних доказів того,
що позивачем протягом 2010 року отримано
дохід від ведення особистого
селянського господарства, а отже, і
необхідність його обліку та
декларування.

Крім того, відповідачем не доведено
суду, що збільшення позивачем
законодавчо встановленого
мінімального розміру земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства відбулося за
рахунок інших джерел, ніж визначені пп.
4.3.36 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком судів про
задоволення позову у зв'язку із
відсутністю підстав для застосування
відповідальності за невиконання вимог
п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу
України.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Замінити відповідача правонаступником
Долинською міжрайонною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби.

Касаційну скаргу Долинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 року у справі № 1170/2а-5350/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з моменту направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
М. І. Костенко

Н. Є. Маринчак