Справа № 2-а-499/10
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 13778/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
райдержадміністрації на постанову
Рівненського районного суду
Рівненської області від 22.01.2010р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н
О В И Л А:

20.05.2009р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо не нарахування та
виплати щомісячної державної допомоги
по догляду за дитиною; зобов'язати
відповідача виплатити допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в сумі 6451,91грн. (10.08.2007р.
по 31.12.2008р.), відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Постановою Рівненського районного
суду Рівненської області від 22.01.2010р.
заявлений позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо виплати позивачу допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р.. Зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату на
користь позивача допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. В решті
вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати і залишити позов
без розгляду або закрити провадження у
справі.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95
Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове призначення цих видатків;
нормами Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» встановлений
розмір допомог, компенсацій та
гарантій всім категоріям громадян, які
мають право на їх одержання, при цьому
КМ України затверджений механізм
надання, порядок та джерела виплати по
кожній категорії громадян у межах
коштів, передбачених вищевказаним
Законом.

Оскільки відповідні видатки, які
необхідні для виплати допомоги
позивачу, не передбачені встановленим
на 2007 рік державним бюджетом, тому
відповідач не вправі їх змінювати;
виконання постанови суду в частині
виплати допомоги без відповідних
бюджетних асигнувань буде порушенням
Бюджетного кодексу України.

Крім того, судом не враховано вимог
ст.99, 100 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1; перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, знаходиться на обліку
у відповідача та є не застрахованою
особою.

Відповідно до довідки відповідача
позивачу з 10.08.2007р. призначена допомога
по догляду за дитиною і спірна допомога
виплачувалася в розмірі, передбаченому
Законами України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» і «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивача за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. у повному обсязі допомога по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку, через що суб'єкта
владних повноважень слід зобов'язати
провести перерахунок цієї допомоги за
вказаний період та виплату її у
розмірі, визначеному ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
щомісяця з дня призначення допомоги по
догляду за дитиною по день досягнення
дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
визначений ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачений також Порядком
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затв. постановою КМ України № 13 від
11.01.2007р. (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.). Вказаною постановою
призупинено дію абзацу першого п.22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затв. постановою КМ України № 1751 від
27.12.2001р., якою передбачався розмір
вказаної допомоги на рівні
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача,
які стосуються нарахування та виплат
їй щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період 10.08.2007р. (призначення
допомоги) - 31.12.2007р. включно.

Разом з тим, позивачем пропущено річний
строк звернення до суду, передбачений
ст.99 КАС України (в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи
судом першої інстанції), останньою під
час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску.
Посилання суду на те, що порушення є
триваючим і неможливо визначити
початок перебігу строку звернення до
суду, то строк позовної давності в
такому випадку не застосовуються, не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.100 КАС України (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, наполягання
відповідача на застосуванні наслідків
пропущення строку звернення до суду,
передбачених ст.100 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позовні вимоги за період 10.08.2007р. -
31.12.2007р. включно задоволенню не
підлягають за пропуском строку
звернення до суду.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» викладено
в новій редакції ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», згідно якої допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 грн.

Відповідно до п.22 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затв. постановою КМ України №
1751 від 27.12.2001р. (із змінами, внесеними
постановою КМ України № 57 від 22.02.2008р.),
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01.01.2008р. - 50 відсоткам, з
01.01.2009р. - 75 відсоткам, з 01.01.2010р. - 100
відсоткам прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
як 130 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008р. не був визнаний
неконституційним п.23 Розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», через що
вимоги позивача про стягнення спірної
допомоги за 2008 рік задоволенню не
підлягають.

Отже, відповідачем правомірно
виплачена протягом 2008 року позивачу
спірна допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, який визначений із
врахуванням вимог п.23 Розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуалнього права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні позову з
вищевикладених мотивів.

Підстав для залишення позову без
розгляду чи закриття провадження,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації
задоволити частково.

Постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 22.01.2010р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_1, -
відмовити.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської райдержадміністрації в
користь держави 01 (одна) грн. 70 коп.
судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець