Справа № 2а-425/11/2701
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/32026/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівЛеонтович К. Г.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Балаклавської
районної у м. Севастополі ради, треті
особи: ОСОБА_4, Головне управління
Держземагентства у м. Севастополі про
визнання дій протиправними, часткове
скасування рішення,

установив:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з позовом
до Балаклавської районної у
м. Севастополі ради, в якому,
згідно з уточненням, просили визнати
протиправними дії Балаклавської
районної Ради м. Севастополя в частині
передачі ОСОБА_4 у приватну власність
земельних ділянок, які розташовані у
АДРЕСА_1, а також скасувати рішення
Балаклавської районної Ради м.
Севастополя «Про передачу у приватну
власність земельних ділянок
громадянам в межах садівничих
товариств для ведення індивідуального
садівництва» від 28 серпня 2009 року №
33с-5-632 в частині додатку 17, щодо
передачі у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки.

Постановою Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від
05 червня 2013 року, позов задоволено
частково: скасовано рішення
Балаклавської районної у м.
Севастополі Ради від 28 серпня 2009 року
за № 33с-5-632 в частині додатку 17 щодо
передачі у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки АДРЕСА_1; в
задоволенні вимог про визнання дій
відповідача протиправними відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів в
частині задоволення позову, ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою на них,
в якій просить рішення в цій частині
скасувати та ухвалити нове - про
відмову в позові.

В запереченнях позивачі просили
залишити скаргу без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Частиною 2 статті 220 КАС України
встановлено, що суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що розпорядженням
Севастопольської міської державної
адміністрації від 27 червня 1997року №
1114р Садівничому товариству «Перископ»
передано у постійне користування
земельну ділянку, площею 5,047 3 га, на
підставі якого видано Державний акт на
право постійного користування землею.

Позивачі, як члени Садівничого
товариства «Перископ», отримали у
постійне в користування садові
ділянки, виділені за рішенням
загальних зборів товариства.

Рішенням Балаклавської районної ради у
м. Севастополі ради № 33с-5-632 від 28
серпня 2009 року «Про передачу у приватну
власність земельних ділянок
громадянам в межах садівничих
товариств для ведення індивідуального
садівництва» затверджено надану
громадянам технічну документацію із
землеустрою, передано у приватну
власність громадянам України земельні
ділянки для ведення індивідуального
садівництва в порядку безоплатної
приватизації згідно із додатком,
зокрема, ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельну ділянку номер 60,
площею 0,1200 га.

Не погоджуючись з цим рішенням ради та
вважаючи відповідні дії з передачі
земельної ділянки ОСОБА_4
протиправними, позивачі звернулись до
адміністративного суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився апеляційний суд, про
скасування оскаржуваної частини
рішення відповідача. Висновки судів
базуються на тому, що передана у
власність ОСОБА_4 земельна ділянка не
була вільною, оскільки перебувала у
користуванні позивачів, і питання про
припинення їх землекористування у
встановленому законом порядку не
вирішувалось.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів.

Відповідно до статті 92 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку.

Згідно із приписом статті 125 ЗК України
виникнення права на земельну ділянку, а
також права постійного користування та
права оренди земельної ділянки
відбувається з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України (в чинній на час
прийняття оскаржуваного рішення
редакції) визначено, що право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державним
актом на право постійного
користування земельною ділянкою.

Між тим, обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачі посилаються на те, що їх права
користування земельною ділянкою
підтверджуються списком членів
Садового товариства "Перископ"
Балаклавського району м. Севастополя,
рекомендованих засіданням правління
від 14 серпня 2004 року (протокол
№ 6) до приватизації у приватну
власність ділянок. Тому стверджують, що
передача оскаржуваним рішенням ради
цих земельних ділянок у власність
третій особі відбулась незаконно.

Колегія суддів зазначає, що згідно із ч.
1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин, тобто для
задоволення позову адміністративний
суд повинен встановити, що в зв'язку з
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень порушуються права
позивача.

Разом із цим, позивачі не надали
належних правовстановлюючих
документів на підтвердження
виникнення в них права постійного
користування зазначеною земельною
ділянкою, тобто не довели наявності в
них права, на захист якого спрямований
поданий ними позов.

Натомість наявні у матеріалах справи
докази свідчать, що таке право на
момент винесення оскаржуваного
рішення відповідача належало Садовому
товариству "Перископ".

За таких підстав позов членів судового
товариства, який обґрунтований
порушенням оскаржуваним рішенням саме
їх прав на тимчасове користування
земельною ділянкою, не підлягає
задоволенню.

На такі обставини та вимоги
законодавства суди увагу не звернули
та безпідставно вдалися до оцінки
законності оскаржуваного рішення ради
за відсутності порушення вказаним
рішенням прав позивачів, в результаті
чого помилково задовольнили їх позов.

Відповідно до статті 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2013 року в частині
задоволення позову скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Балаклавської районної у м.
Севастополі ради про скасування
рішення Балаклавської районної Ради м.
Севастополя «Про передачу у приватну
власність земельних ділянок
громадянам в межах садівничих
товариств для ведення індивідуального
садівництва» від 28 серпня 2009 року
№ 33с-5-632, в частині додатку 17,
про передачу у приватну власність
ОСОБА_4 земельної ділянки відмовити.

В іншій частині постанову
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 12 жовтня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: