Справа № 812/851/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/851/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до виробничого управління
житлово - комунального господарства
Гірської міської ради про стягнення
коштів за податковим боргом з податку
на додану вартість у сумі 42086,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до виробничого управління
житлово - комунального господарства
Гірської міської ради про стягнення
коштів за податковим боргом з податку
на додану вартість у сумі 42086,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що відповідача взято
на облік платником податку, та
зареєстровано платником податку на
додану вартість.

Відповідач має податкову
заборгованість по податку на додану
вартість в сумі 42086,00 грн., за період з
30.10.2013 року по 30.12.2013 року, яка
розрахована самим платником та
зазначена по деклараціям по податку на
додану вартість.

Позивач просить суд стягнути з
рахунків у банках, які обслуговують
платника податків, суму податкового
боргу з податку на додану вартість у
сумі 42086,00 грн. за період з 30.10.2013 року по
30.12.2013 року до державного бюджету
України.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
судового засідання, у судове засідання
не прибув, надав через канцелярію суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника позивача.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, не прибув до суду,
причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
виробниче управління житлово -
комунального господарства Гірської
міської ради зареєстровано в якості
юридичної особи виконавчим комітетом
Первомайської міської ради Луганської
області 22.11.2000 року за № 5000211 та
внесено до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.11,12).

Відповідач перебуває на обліку в
Первомайській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, як платник податків з 04.12.2000
року за № 757 та зареєстровано платником
податку на додану вартість 08.11.2005 року
(а.с.15, 15 на звороті).

Відповідно до Статуту відповідач є
юридичною особою, має самостійний
баланс та розрахункові рахунки.
Юридична адреса підприємства: 93292,
Луганська область, м. Гірське, вул.
Дружба, 11,кв.2. (а.с.13,14).

За відповідачем утворилась податкова
заборгованість з податку на додану
вартість у сумі 42086,00 грн. на підставі
самостійно нарахованих податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 30.10.2013 рок по 30.12.2013
року, відповідно до : декларації №
від 18.10.13 на суму 17846,00 грн.
(граничний термін сплати 30.10.13);
декларації № від 19.11.13 на суму
10772,00 грн. (граничний термін сплати 30.11.13
); декларації № від 18.12.13 на суму
13468,00 грн. (граничний термін сплати 30.12.13)
(а.с.5-10).

Позивачем на виконання вимог Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.00 №2181-111 (зі змінами та
доповненнями) було виставлено першу
податкову вимогу № 1/128 від 02.07.2005р. та
другу податкову вимогу № 2/139 від
02.08.2005р., які були вручені
платнику-податків згідно вимог Закону
(а.с.16,17).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із ст.16 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний:
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту
16.1 статті 16); подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів (підпункт
16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи (підпункт 16.1.4
пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право визначати у
визначених цим Кодексом випадках суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків (підпункт 20.1.27
пункту 20.1); застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

У відповідності із п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України, податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до п. 57.1 ст.
57 Податкового кодексу України,
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що за
відповідачем податковий борг з податку
на додану вартість у розмірі - 42086,00 грн.
виник в результаті несплати узгоджених
податкових зобов'язань.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України визначає, податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу
України встановлено, що стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що позивачем у
відношенні до відповідача було
виставлено першу податкову вимогу №
1/128 від 02.07.2005р. та другу податкову
вимогу № 2/139 від 02.08.2005р., які були
вручені платнику податків того ж дня
відповідно (а.с.16,17). Тобто 60 днів з
моменту надіслання (вручення) минуло,
відповідачем вищезазначені вимоги не
оскаржені, не скасовані та є такими, що
підлягають виконанню.

Таким чином, з викладеного вбачається,
що органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з адміністративним позовом про
стягнення податкового боргу дотримані
вимоги п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України.

На час розгляду адміністративної
справи, сума податкового боргу
відповідачем не сплачена.

На підставі вищевикладеного, позовні
вимоги визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач від
сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
виробничого управління житлово -
комунального господарства Гірської
міської ради про стягнення коштів за
податковим боргом з податку на додану
вартість у сумі 42086,00 грн., -
задовольнити.

Стягнути з виробничого управління
житлово - комунального господарства
Гірської міської ради з рахунків у
банках обслуговуючих платника
податків кошти за податковим боргом з
податку на додану вартість у сумі 42086,00
грн. за період з 30.10.2013 року по 30.12.2013
року (сто чотири тисячі сто сімдесят
п'ять гривень 10 коп.) до Державного
бюджету України на р/р № 0054,
отримувач : ГУДКСУ у Луганській
області, код БК 14010100, МФО 804013, ОКПО 37736894.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.І. Ковальова