Справа № 2-а-2242/09/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2242/09/2170

Категорія: 8.1.5 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в м.
Херсоні на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
червня 2011 року по справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції в м. Херсоні до
приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів, з єдиного податку на
підприємницьку діяльність з фізичних
осіб, з податку з доходів фізичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності,
-

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Херсоні подала апеляційну
скаргу на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
червня 2011 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову в
частині відмовлених позовних вимог та
ухвалити нову постанову якою
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Постановою від 30 червня 2011 року
Херсонський окружний адміністративний
суд частково задовольнив
адміністративний позов ДПІ у м.
Херсоні, стягнув з відповідача на
користь державного бюджету 4 237 грн., з
яких 162,75 грн. заборгованість з податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів, 3 561,40 грн.
заборгованість з податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, 512,90 грн.
заборгованість з єдиного податку на
підприємницьку діяльність з фізичних
осіб.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що відмовляючи у
стягненні боргу з податку на додану
вартість в розмірі 82 353 грн., суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки податкове
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2008
року № /0, яким позивачу
донарахований ПДВ на суму 82 353 грн.,
прийнято на підставі Акту планової
виїзної документальної перевірки від 14
жовтня 2008 року № 1033/17-222, в якому
встановлена нікчемність угод,
укладених між відповідачам та його
контрагентами.

Апелянт вважає помилковим посилання
суду першої інстанції на наявність
судових рішень суду першої та
апеляційної інстанції з приводу
правомірності податкового
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2008
року № /0, на підставі якого
заявлені вимоги про стягнення,
оскільки податковим органом подана
касаційна скарга, а при касаційному
розгляді справи № 2а-11427/09/2170, можливе
позитивне вирішення справи на користь
податкового органу.

Приватний підприємець ОСОБА_1
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що в період з 26
вересня по 09 жовтня 2008 року Державною
податковою інспекцією у м. Херсоні
проведена планова виїзна
документальна перевірка дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01
липня 2005 року по 30 червня 2008 року.

За результатами перевірки складений
акт № 1033/17-222 від 14 жовтня 2008 року, на
підставі якого Державною податковою
інспекцією у м. Херсоні прийнято
податкове повідомлення-рішення від 21
жовтня 2008 року № /0, яким ПП ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 54 902 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у сумі 27 451 грн., та податкове
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2008
року № /0, яким ПП ОСОБА_1
донараховано податкове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 3 561,40 грн.

Суд першої інстанції встановив
правильність висновків ДПІ у м. Херсоні
про донарахування позивачу податку з
доходів фізичних осіб і за 3 квартал 2006
року і за 4 квартал 2006 року за правилами
загальної системи оподаткування, що
відповідає діючому на той час
законодавству, внаслідок чого є
правомірними вимоги податкового
органу про стягнення податкового боргу
з податку на додану вартість з доходів
фізичних осіб на суму 3561,40 грн.,
визначеного податковим
повідомленням-рішенням № /0 від
21.10.2008 р.

Також суд першої інстанції встановив,
що ФОП ОСОБА_1 дотримано всі необхідні
умови при формуванні податкового
кредиту за період, що перевірявся, а
тому у нього на законних підставах
виникло право на податковий кредит, у
зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення № /0 від 21
жовтня 2008 р. прийнято необґрунтовано, а
тому позовні вимоги ДПІ у м. Херсоні в
частині стягнення з відповідача 82353
грн. податкового боргу по податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) не
підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції встановив,
що ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з
податковим повідомленням рішенням №
002741702/0 від 21.10.2008 р., яким йому визначено
податкове зобов'язання у сумі 82 353 грн. (
54902 грн. за основним платежем, 27451 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями)
оскаржив його до суду.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 11.02.2010 р.
визнано неправомірним податкове
повідомлення-рішення № /0 від
21.10.2008 р.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 02.03.2011 р.
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 11.02.2010 р.
скасовано, прийнято нову постанову,
якою визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Херсоні № /0 від 21.10.2008 р.

Також суд першої інстанції встановив,
що відповідач має несплачений
податковий борг з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у сумі 162,75 грн.,
який виник внаслідок самостійно
задекларованих платником податків
зобов'язань згідно декларації по
податку на додану вартість від 17.10.2008 р.
№ 198891, внаслідок чого позовні вимоги
ДПІ у м. Херсоні щодо стягнення з
відповідача 162,75 грн. заборгованості по
податку на додану вартість є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції
встановив, що ПП ОСОБА_1 подав до ДПІ у м.
Херсоні заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності від 12 грудня 2007 р. №
5844. Таким чином, з 01 січня 2008 р.
відповідач є платником єдиного податку
на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб.

Згідно рішення Херсонської міської
ради від 15.02.2005 р. № 761 «Ставка єдиного
податку для суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб у м. Херсоні
за календарний місяць» - ставка єдиного
податку по виду підприємницької
діяльності відповідача становить 200
грн.

Податковий борг по єдиному податку
виник 22 вересня 2008 р. за рахунок
несплати нарахованих зобов'язань:
22.09.2008 р. - 200 грн., 20.10.2008 р. - 200 грн., 20.11.2008
р. - 200 грн., та з урахуванням часткової
сплати, заборгованість по єдиному
податку становить 512,90 грн.

Оскільки податковий борг по єдиному
податку з підприємницької діяльності у
сумі 512,90 грн. відповідачем не
сплачений, суд першої інстанції
встановив, що позовні вимоги ДПІ у м.
Херсоні в цій частині є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд встановив, що
предметом апеляційного оскарження є
відмова суду першої інстанції у
стягненні з відповідача суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 82 353 грн.,
визначеного податковим повідомленням -
рішенням від 21 жовтня 2008 року № /0
(а.с. 20).

Апеляційний суд не приймає доводи
апелянта щодо помилкового посилання
суду першої інстанції на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2010
року та на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 02 березня 2011 року по справі №
2-а-11427/09/20170, яким визнане протиправним
та скасоване податкове
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2008
року № /0 (а.с. 56-58).

З урахуванням вимог п. 1.3, п. 1.9 ст. 1, п.п.
5.2.5 п. 5.2., п. 5.4 ст. 5, п.п. 15.1.1. п. 15.1 ст. 15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», чинного на час виникнення
спірних правовідносин, враховуючи те,
що податкове повідомлення-рішення від
21 жовтня 2008 року № /0 було
оскаржене до суду та в подальшому
скасоване, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення грошового
зобов'язання визначеного податковим
повідомленням-рішенням від 21 жовтня 2008
року № /0.

Щодо можливого вирішення касаційним
судом спору по справі № 2-а-11427/09/20170 на
користь податкового органу,
апеляційний суд зазначає, що у разі
задоволення касаційної скарги
податкового органу та відмови у
скасуванні податкового
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2008
року № /0, грошове зобов'язання за
цим податковим повідомленням-рішенням
набуває статусу податкового боргу,
який може бути стягнутий в судовому
порядку з урахуванням вимог абз. 2 ч. 1
ст. 99, ч. 4 ст. 230 КАС України.

Доводи апеляційної скарги, в межах
оскарженої частини постанови суду
першої інстанції, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 195, п. 1 ч. 1 ст.
197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст.
254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Херсоні
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко