Справа № К/9991/35618/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/35618/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Голови Верховної
Ради України про визнання
бездіяльності протиправною, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року, -

встановив:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з позовом, у якому просила: визнати
неправомірною бездіяльність Голови
Верховної Ради України Литвина В.М. у
частині невиконання положень статті 40
Конституції України та Закону України
«Про звернення громадян» від 2 жовтня
1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР),
що забороняють надсилати звернення у
той орган, чиї дії оскаржуються;
зобов'язати відповідача надати
обґрунтовану відповідь з питання
визнання її репресованою та професійно
реабілітувати її з політичних мотивів.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала
тим, що в зв'язку з грубим порушенням її
конституційних прав, всупереч
Конституції України та Закону № 393/96-ВР,
відповідач не розглянув належним чином
її звернення, чим грубо порушив її
законні права та інтереси як жертви
політичних репресій.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року, позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року, ОСОБА_4 звернулася
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
судове рішення.

Відповідач подав заперечення на
вказану касаційну скаргу, просить таку
залишити без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Статтею 40 Конституції України
визначено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
№ 393/96-ВР (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно частин 1, 3, 4 статті 7 Закону №
393/96-ВР звернення, оформлені належним
чином і подані у встановленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду. Якщо питання, порушені в
одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.
Забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Частиною 1 статті 14 Закону № 393/96-ВР
встановлено, що органи державної влади
і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, посадові особи
зобов'язані розглянути пропозиції
(зауваження) та повідомити громадянина
про результати розгляду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 15 Закону
№ 393/96-ВР органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.

За змістом статті 18 вказаного Закону
громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян,
засобів масової інформації, посадових
осіб, має право, зокрема, одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

Згідно частини 1 статті 19 Закону №
393/96-ВР органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані, зокрема,
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; не допускати
безпідставної передачі розгляду заяв
чи скарг іншим органам.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
№ 393/96-ВР звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 24 квітня 2003 року,
9 червня 2003 року, 8 липня 2010 року та 11
жовтня 2010 року зверталась до Голови
Верховної Ради України зі зверненнями
щодо оскарження дій судів різних
інстанцій, до яких вона зверталась з
вимогою визнати її репресованою та
реабілітувати за політичними мотивами.

Заява ОСОБА_4 від 11 жовтня 2010 року
зареєстрована в Апараті Верховної Ради
України 14 жовтня 2010 року за вх. №
09.0679.20.09/09.

Порядок роботи Верховної Ради України,
повноваження Голови Верховної Ради
України визначаються Конституцією
України та Регламентом Верховної Ради
України, затвердженого Законом України
«Про Регламент Верховної Ради України»
від 10 лютого 2010 року № 1861-VI (далі -
Регламент).

Повноваження Голови Верховної Ради
України встановлені статтею 88
Конституції України та статтею 78
Регламенту, до яких відноситься,
зокрема, ведення засідань Верховної
Ради України; організація підготовки
питань до розгляду на засіданнях
Верховної Ради України; підписання
актів, прийнятих Верховною Радою
України; представлення Верховної Ради
України у зносинах з іншими органами
державної влади України та органами
влади інших держав; організація роботи
Апарату Верховної Ради України.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій вірно виходили з того, що
Голова Верховної Ради України не
здійснює повноважень щодо
безпосереднього розгляду звернень
громадян, таке завдання покладається
на Апарат Верховної Ради України.

Згідно пункту 1 Положення про Апарат
Верховної Ради України, затвердженого
розпорядженням Голови Верховної Ради
України від 14 березня 2006 року № 217,
Апарат Верховної Ради України є
органом, який здійснює правове,
наукове, організаційне, документальне,
інформаційне, кадрове,
фінансово-господарське,
матеріально-технічне,
соціально-побутове та інше
забезпечення діяльності Верховної
Ради України, народних депутатів
України.

За змістом пункту 8 вказаного Положення
на Апарат Верховної Ради України
покладаються такі завдання в сфері
організаційного забезпечення, зокрема,
як організація прийому громадян,
розгляд їх пропозицій, заяв і скарг, що
надходять до Верховної Ради України та
її органів, вивчення і узагальнення
питань, які порушуються громадянами у
зверненнях, внесення пропозицій щодо
їх вирішення.

Для виконання зазначених завдань в
Апараті Верховної Ради України
створений Відділ з питань звернень
громадян.

Згідно пункту 1 Положення про Відділ з
питань звернень громадян Апарату
Верховної Ради України, затвердженого
розпорядженням Голови Верховної Ради
України від 16 березня 2010 року № 123,
Відділ з питань звернень громадян
Апарату Верховної Ради України є
структурним підрозділом Апарату
Верховної Ради України.

Одним з основних завдань цього Відділу
є розгляд одержаних поштою пропозицій,
заяв і скарг громадян, які звертаються
до Верховної Ради України (пункт 7
вказаного Положення).

Розпорядженням Голови Верховної
Ради України від 9 січня 2007 року № 11
затверджено Порядок роботи із
зверненнями громадян у структурних
підрозділах Апарату Верховної Ради
України.

Згідно абзацу 2 пункту 14 цього
Порядку звернення громадян, адресовані
Верховній Раді України, керівництву
Верховної Ради України, розглядаються
у Відділі з питань звернень громадян
або, залежно від характеру порушених
питань і зазначених у них адресатів,
передаються ним у встановленому
порядку відповідним структурним
підрозділам Апарату Верховної Ради
України або надсилаються відповідним
органам державної влади, органам
місцевого самоврядування, об'єднанням
громадян, підприємствам, установам,
організаціям, до компетенції яких
належить вирішення порушених
громадянами питань.

У абзаці 4 пункту 8 Положення про
Відділ з питань звернень громадян
Апарату Верховної Ради України
визначено, що Відділ з питань звернень
громадян Апарату Верховної Ради
України на виконання основних завдань
передає секретаріатам комітетів
Верховної Ради України, іншим
структурним підрозділам Апарату
Верховної Ради України звернення
громадян з питань, які належать до їх
компетенції, або адресовані їм
безпосередньо.

Згідно пункту 18 Порядку роботи із
зверненнями громадян у структурних
підрозділах Апарату Верховної Ради
України передача звернень громадян з
одного структурного підрозділу
Апарату Верховної Ради України до
іншого здійснюється у встановленому
порядку через Відділ з питань звернень
громадян. У повідомленні про передачу
таких звернень зазначається від кого
одержано звернення, дата передачі,
назва відповідного структурного
підрозділу Апарату Верховної Ради
України, прізвище керівника.
Повідомлення про проходження звернень
громадян в Апараті Верховної Ради
України громадянину не надсилаються.

Звернення ОСОБА_4 від 11 жовтня 2010 року
згідно реєстраційної картки №
09-0679.20.09/09-10.10 з Відділу з питань
звернень громадян Апарату Верховної
Ради України 15 жовтня 2010 року було
передане за належністю Секретаріату
Комітету Верховної Ради України з
питань правосуддя, до повноважень
якого належить розгляд питань,
порушених у зверненні.

4 листопада 2010 року на вказане
звернення позивачеві було надано
відповідь за підписом Голови Комітету
Верховної Ради України з питань
правосуддя Ківалова С.В., що одночасно
стосувалася питань, порушених у
попередніх зверненнях щодо оскарження
дій судів різних інстанцій, до яких
зверталась ОСОБА_4 з вимогою визнати її
репресованою та реабілітувати за
політичними мотивами. Згідно наданої
відповіді вбачається, що на адресу
позивача неодноразово направлялись
відповіді за її зверненнями.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
відповідач вжив усі необхідні заходи
для своєчасного та об'єктивного
розгляду звернення ОСОБА_4, їй надано
обґрунтовану відповідь на зазначене
звернення і порушень вимог Закону №
393/96-ВР не встановлено, до повноважень
Голови Верховної Ради України не
належить визнання осіб репресованими
та реабілітація жертв політичних
репресій, а тому правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року прийняті з
додержанням норм права, а доводи
касаційної скарги висновки судів не
спростовують, підстави для призначення
справи до розгляду в судовому
засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Голови Верховної Ради
України про визнання бездіяльності
протиправною - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.