Справа № 116/5954/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 116/5954/13-а

12.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Щепанської О.А. ,

Горошко Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим (суддя Докучаєва В.Ю. ) від 15.11.13 у
справі № 116/5954/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Сімферопольському районі АР Крим
(вул. Дм. Ульянова, 6, Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95013)

про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову в
призначенні пенсії за віком.

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15.11.2013 в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Сімферопольському районі АР
Крим про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову в
призначенні пенсії за віком -
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
суду позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15.11.2013
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Судова колегія, розглянувши
справу в порядку статей 195, 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 звернулась з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим про
визнання дій протиправними та
скасування рішення про відмову в
призначенні пенсії, мотивуючи свої
вимоги тим, що висновок відповідача про
непідтвердженість трудового стажу є
хибним та таким, що не відповідає
дійсності.

Відповідно до статті 6
Конституції України органи виконавчої
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією межах і
відповідно до законів України,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, його органи
здійснюють свої функції в межах
встановлених законодавством
повноважень.

Статтею 44 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", передбачено, що
заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
пенсійного фонду або до
уповноваженого ним органу за
погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Згідно пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. Проте
абзацом 2 пункту 1 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. Записи в трудовій книжці
повинні мати посилання на накази,
розпорядження або інші акти
адміністрації про зарахування або
звільнення працівника. Ці записи
приймаються до уваги, якщо підставою
для них є приймальні записки, облікова
картка тощо.

Пунктом 3 Порядку № 637
зокрема зазначено, що за відсутності
трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про
періоди роботи, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки із наказів про особові рахунки
і відомості на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.
Згідно абзацу 1 п. 20
Порядку № 637 у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників, видані на
підставі первинних документів.

Відповідно до п. 38 Порядку
надання та оформлення документів для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №
1566/11846 (далі - Порядок № 22-11), орган, який
призначає пенсію, має право перевіряти
обґрунтованість видачі документів
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами.
відповідно до пункту 43 Порядку № 22-1
право особи на одержання пенсії
встановлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Згідно із п. 43 Порядку № 22-1
право особи на одержання пенсії
установлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Відповідно до Інструкція № 58 записи в
трудовій книжці виконуються охайно,
шариковою ручкою, чорнилами чорного,
синього або фіолетового кольору та
завіряються печаткою.

Згідно Інструкції № 58
записи в трудові книжки за місцем
роботи вносяться окремим рядком з
посиланням на дату, номер та назву
документів. Відповідно до п. 2.6
Інструкції № 58 у разі виявлення
неправильного або неточного запису
відомостей про роботу, переведення а
також про нагородження та заохочення
тощо, виправлення виконується
власником або уповноваженим ним
органом, де було зроблено відповідний
запис.

Як вбачається з матеріалів
справи, 26 грудня 2012 року позивач
звернулась до відповідача з заявою про
призначення пенсії. З
розписки-повідомлення та заяви
позивача вбачається, що вона була
попереджена про необхідність надання,
серед інших документів, і документів,
що підтверджують стаж її роботи за
періоди з 23.06.1972 по 20.11.1972, з 23.07.1973 по
15.11.1973, з 22.08.1974 по 14.07.1975, період з 25.05.1977
по 27.11.1986, з 02.03.1987 по 21.09.1987 року та
правові наслідки ненадання таких
довідок у встановлений термін. Таким
чином, судова колегія зазначає, що
позивач була повідомлена про
необхідність надання довідок до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим.

Оскільки всі необхідні
документи позивач не надала, рішенням
відповідача від 25.03.2013 року в
призначенні пенсії позивачу було
відмовлено, оскільки внаслідок
відсутності та неточність записів в
трудовій книжці до страхового стажу не
були зараховані періоди роботи:

- період з 23.06.1972 по 20.11.1972 - оскільки
відсутній запис в трудовій книжці про
прийняття наказу про звільнення, а саме
не зазначено номер наказу та його дата;

- період з 23.07.1973 по 15.11.1973 - оскільки в
трудовій книжці відсутні записи та
посилання на накази про прийняття на
роботу та звільнення (номера наказів та
їх дати);

- період з 22.08.1974 по 14.07.1975 - оскільки
відтиск печатки на записах у трудовій
книжці є нерозбірливим та не підлягає
читанню;

- період з 25.05.1977 по 27.11.1986 - оскільки є
виправлення в номері наказу про
звільнення;

- період з 02.03.1987 по 21.09.1987 - оскільки
переплутані місцями записи про день та
місяць, що не відповідає вимогам
Інструкції №58;

- період з 21.09.1987 по 01.12.1991 - оскільки
переплутані місцями записи про день та
місяць, що не відповідає вимогам
Інструкції №58.

Всього позивачу в страховий
стаж було враховано 4 роки 11 місяців 20
днів, що є недостатнім для призначення
пенсії за віком. Одночасно з відмовою,
позивачу було роз'яснено, що відповідно
до п.3 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії при відсутності трудової книжки
чи відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993
№ 637, для підтвердження трудового
стажу, Управлінням Пенсійного фонду
України в Сімферопольському районі АР
Крим позивача було у встановленому
законом порядку повідомлено про
необхідність надання довідок про стаж
роботи і перейменування організацій.

В подальшому, як вбачається
з матеріалів пенсійної справи, 9.08.2013
року позивач повторно подала заяву про
призначення пенсії, була сповіщена про
необхідність надання довідок в
підтвердження стажу, та, в зв'язку з їх
неподанням, рішенням від09.11.2013 року їй
було повторно відмовлено в призначенні
пенсії, оскільки її підтверджений стаж
склав 8 років 5 місяців 4 дні.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
правомірності оскаржуваного рішення
відповідача, оскільки згідно статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» право на призначення
пенсії мають особи при наявності
страхового стажу 15 років.

Колегія суддів зазначає, що
період роботи з 25.05.1977 по 27.11.1986 років
(записи № 7, 8, 9) не підлягають
зарахуванню до страхового стажу,
оскільки вбачається виправлення в даті
наказу, що є порушенням Інструкції та
даний стаж має бути підтверджений
іншими письмовими доказами. Доводи
апеляційної скарги позивача, що в
записі №9 зазначене виправлення не є
порушенням правил заповнення трудової
книжки, а є особливістю написання цифр,
колегія суддів вважає неспроможними,
оскільки виправлення є очевидним.

Відповідачем також правомірно не
включено в старховий стаж період з
23.06.1972 по 20.11.1972, оскільки відсутній
запис в трудовій книжці щодо наказу
про звільнення, та період з 23.07.1973 по
15.11.1973, оскільки в трудовій книжці
відсутні записи та посилання на накази
про прийняття на роботу та звільнення.

Колегія суддів зазначає, що
період з 22.08.1974 по 14.07.1975 року може бути
включено до страхового стажу (записи в
трудовій книжці позивача № 3, 4),
оскільки відтиск печатки на записах у
трудовій книжці на копії відповідної
сторінки трудової книжки, наданої
відповідачем, є розбірливим. Також
можливо включення до стажу періоди
роботи з 02.03.1987 по 21.09.1987 та з 21.09.1987 по
01.12.1991, оскільки з них можливо визначити
дати прийняття та звільнення з роботи.
В той же час навіть при умові
зарахування даних періодів роботи в
страховий стаж, він складе 14 років 11
днів, що є недостатнім для призначення
пенсії за віком. З огляду на зазначене,
судова колегія дійшла висновку, що
наявний страховий стаж не дає права
позивачу на отримання пенсії за віком.

Колегія суддів також
зазначає, що позивач не позбавлена
права повторно звернутись до
відповідача з приводу призначення
пенсії, надавши необхідні довідки для
підтвердження стажу. Крім того, згідно
статті 93 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на призначення
соціальної пенсії.

Дослідивши матеріали справи і
перевіривши їх доказами, судова
колегія дійшла висновку, що правова
оцінка, яку суд першої інстанції дав
обставинам справи, не суперечить
вимогам процесуального та
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі, внаслідок чого
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 183-2, 195,
197, 198, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від
15.11.13 у справі № 116/5954/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15.11.13 у
справі № 116/5954/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
О.А.Щепанська

підпис Н.П.Горошко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак