Справа № 805/17276/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко Т.С.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
справа №805/17276/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Шальєвої В.А., Компанієць І.Д.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року по адміністративній справі
№805/17276/13-а за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання нечинною вимоги
про сплату боргу та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання нечинною вимоги
№Ф-60 від 20 листопада 2013р. на суму 1194,03
грн та зобов'язання утриматися від
вчинення певних дій в частині
примушення позивача до сплати за себе
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В обґрунтування позову зазначив,
що він зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та в той же
час отримує пенсію за віком. Ним було
отримано вимогу Селидівського
відділення Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф-60
від 20 листопада 2013р. про сплату боргу
(недоїмки) на суму 1194,03 грн.

На думку позивача, вищевказана вимога
про сплату недоїмки прийнята
безпідставно, оскільки, на підставі
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», його
звільнено від сплати єдиного внеску, у
зв'язку з чим просив суд позов
задовольнити.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013р. позов ФОП ОСОБА_2 задоволений
частково, внаслідок чого скасована
вимога Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату недоїмки
№Ф-60 від 20.11.2013 року у розмірі 1194,03 грн.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 172,05 грн.

Відповідач подав апеляційну
скаргу на постанову суду першої
інстанції, в якій просить скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року та постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В скарзі зазначив, що при розгляді
та вирішенні адміністративного позову
судом першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права
і неповно з'ясовані обставини справи,
що призвело до неправильного її
вирішення. Позивач ОСОБА_2 отримує
пільгову пенсію за віком, пенсійного
віку, передбаченого ст.26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не досяг, у
зв'язку із чим не звільнений від сплати
єдиного внеску за себе.

Представники відповідача та позивача в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, надали клопотання про
розгляд справи у їх відсутність, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що Позивач,
фізична особа - підприємець ОСОБА_2,
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців з 09.09.1994р., що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця Серія НОМЕР_1 (а.с.14).

Позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування є пенсіонером за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням Серія НОМЕР_2 (а.с.13),
отримує пенсію за віком та знаходиться
на податковому обліку в
Красноармійській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області як платник єдиного податку, що
підтверджується Свідоцтвом платника
єдиного податку Серія НОМЕР_3 (а.с.15).

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області відповідно до своїх
повноважень, покладених Податковим
кодексом України, забезпечує
достовірність та повноту обліку
платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон №1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від
05.11.1991р. (далі Закон №1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області прийнято вимогу про сплату
недоїмки №Ф-60 від 20.11.2013 року на суму
1194,03 грн (а.с.16).

Позивач вважав вимогу відповідача №Ф-60
від 20.11.2013 року на суму 1194,03 грн такою, що
підлягає скасуванню, оскільки він є
фізичною особою - підприємцем та
пенсіонером за віком, відповідно до
вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Аналізуючи норми законодавства, що
регулюють спірні взаємовідносини,
оцінивши докази, які надані до
матеріалів справи, колегія суддів не
погоджується з доводами апеляційної
скарги відповідача про те, що позивач,
який є фізичною особою - підприємцем,
пенсіонером та отримує пенсію за віком
на пільгових умовах, зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок до досягнення
ним віку 60 років з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1788,
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років. Право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років. На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків за
кожний повний рік цих робіт пенсійний
вік, передбачений статтею 12 цього
Закону, знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ст. 26 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відтак, на пільгових умовах
призначаються саме пенсії за віком
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону №2464 платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено частиною 12 статті 9 Закону
№ 2464.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону №2464
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою ст. 4 Закону №2464 в
редакції, яка діє з 06.08.2011р., наведений
вичерпний перелік фізичних
осіб-підприємців, які є пенсіонерами за
віком або інвалідами без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. В зазначеній
нормі законодавцем не виключені особи,
які є пенсіонерами та отримують пенсію
за віком на пільгових умовах. Крім того,
звільняють від сплати за себе єдиного
внеску фізичні особи-підприємці, які є
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, з 06.08.2011 р. звільняються від
сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком та отримує пенсію за віком, він у
відповідності ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», звільняється з
06.08.2011р. від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

До того ж, відповідно до положень ч. 4 ст.
4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст.10 Закону України №2464.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України №2464, обов'язковою умовою
добровільної участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» чітко
визначено про звільнення від сплати
єдиного внеску за себе фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

При цьому законодавець не ставить в
залежність звільнення від сплати
єдиного внеску від того, чи досягла
особа пенсійного віку.

Таким чином, в даному випадку не має
правового значення підстави
призначення позивачу пенсії за віком,
оскільки пенсії, призначені на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», є різновидом пенсій за
віком.

З огляду на вищезазначене, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позовних
вимог ФОП ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується з
доводами апеляційної скарги
відповідача та вважає їх
необґрунтованими.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року по адміністративній справі
№805/17276/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року по адміністративній справі
№805/17276/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

В.А. Шальєва

І.Д. Компанієць