Справа № 2а-4851/12/2670
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2014 року № 2а-4851/12/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані»до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в місті
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 15.11.2011

за участю:

представника позивача: Григор’євої
Н.В. (довіреність № 488/1010 від 10.10.2013)

представника відповідача: Шкодича ЮВ.
(довіреність № 1083/9 від 05.08.2013)

на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 06.02.2014
проголосив вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спільне українсько-американського
підприємство у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
в місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 15.11.2011.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.07.2012 у задоволені позову було
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013 у
справі № 2а-4851/12/2670 апеляційну
скаргу задоволено, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.07.2012 скасовано та прийнято нову, якою
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013 у справі
№ К/800/19226/13 касаційну скаргу задоволено
частково, скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28.04.2012 та постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Супровідним листом № К/800/19226/13 від
05.12.2013 справу направлено до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

09.12.2013, в порядку встановленому статтею
151 Кодексу адміністративного
судочинства України та Положенням про
автоматизовану систему суду,
затвердженого рішенням ради суддів
України № 30 від 26.11.2010 справу було
розподілено між суддями . За
результатом автоматичного розподілу
судових справ для розгляду справи
№ 2а-4851/12/2670 було визначено
суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.12.2013 справа була
прийнята до провадження.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податкові
зобов'язання були нараховані за
результатами невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Атлант Сервіс Груп», ТОВ «Радамант
Груп» та ТОВ «Юніверсал Сервіс -
Україна» за період з 01.01.2008 по 31.12.2008.
Підставою для нарахування податкових
зобов'язань, зокрема, стало визнання
податковим органом взаємовідносин
позивача з ТОВ «Атлант Сервіс Груп»,
ТОВ «Радамант Груп», та ТОВ «Юніверсал
Сервіс - Україна» - нікчемними.

Позивач, не погоджуючись з такими
висновками податкового органу
зазначає, що у період, який перевірявся,
дійсно мав господарські
правовідносини з ТОВ «Атлант Сервіс
Груп», ТОВ «Радамант Груп», та ТОВ
«Юніверсал Сервіс - Україна», які мали
реальний характер та за якими
позивачем було сплачено, отримано та
оприбутковано товарно - матеріальні
цінності використані ним у власній
господарській діяльності та з метою
отримання прибутку.

Також позивач посилався на те, що у
відповідача відсутні повноваження на
визнання правочинів недійсними.

Представник позивача у судовому
засіданні 06.02.2014 позовні вимоги
підтримав повністю, надав додаткові
усні пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 17.05.2012
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Доводи відповідача викладені в
письмових запереченнях аналогічні
доводам та висновкам викладеним в акті
перевірки № 1409/23-10/20057835 від 26.10.2010.

У судовому засіданні 06.02.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -

В С Т А Н О В И В:

В період з 19.10.2011 по 25.10.2011 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби проведена невиїзна
документальна перевірка Спільного
українсько-американського
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Атлант Сервіс Груп»
(код за ), ТОВ «Радамант
Груп» (код за ) та ТОВ
«Універсал Сервіс - Україна» () за період з 01.01.2008 по 31.12.2008.

Перевіркою встановлено порушення
вимог підпунктів 7.4.1, 7.2.3, 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року №
168/97-ВР в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 1 675 417 грн.

До такого висновку податковий орган
дійшов виходячи з наступного.

Спільне українсько-американське
підприємство у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» у період що перевірявся мав
взаємовідносини з ТОВ «Атлант Сервіс
Груп», ТОВ «Радамант Груп» та ТОВ
«Універсал Сервіс - Україна».

На сторінках 4-5 акту № 1409/23-10/20057835 від
26.10.2010 зазначено наступне:

"ТОВ «Атлант Сервіс Груп» (код за ) зареєстровано Голосіївською
районною у м. Києві державною
адміністрацією від 03.09.2007 року за
№0020803.

Взято на податковий облік в ДШ у
Голосіївському районі м. Києва від
04.09.2007 за №81556.

Згідно даних бази АІС «Податки»
керівником та засновником
підприємства є ОСОБА_4
(ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Атлант
Сервіс Груп» (код за ) видано
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
від 02.10.2007 року за №100068412
(індивідуальний податковий номер
01), яке анульовано від 20.07.2009 року у
зв'язку з іншими випадками передба
ченими законодавством.

Юридична адреса підприємства: 03127 - м.
Київ, пр. 40-річчя жовтня, буд.120, корп.1.

Згідно інформації вказаної в АІС
«Податки» стан платника ТОВ «Атлант
Сервіс Груп» - припинено але не знято з
обліку (КОР не пусті).

Відповідно р.01 податкового розрахунку
комунального податку, поданого до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва за
період з 01.01.2008 по 31.12.2008 року кількісний
склад працівників ТОВ "Антлант Сервіс
Груп» (код за ) за базовий
податковий (звітний) період складає 1
особа.

Відповідно до податкової звітності
поданої до ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва ТОВ «Атлант Сервіс Груп» (код
за ) не мало основних
засобів, не декларувало амортизаційних
відрахувань та відповідно додаток К1 до
декларації з податку на прибуток
підприємств до ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва не подавало.

Відповідно до Національного
Класифікатора України, прийнятого
наказом Держспоживстандарту України
від 26 грудня 2005 р. N375 із змінами та
доповненнями, економічна діяльність -
процес виробництва продукції (товарів
та послуг), який здійснюється з
використанням певних ресурсів:
сировини, матеріалів, устаткування,
робочої сили, технологічних процесів
тощо. Економічна діяльність
характеризується витратами на
виробництво, процесом виробництва та
випуском продукції.

Враховуючи вищевикладене, можна
зробити висновок про відсутність у ТОВ
«Атлант Сервіс Груп» (код за ) матеріальних та трудових
ресурсів для здійснення фінансово -
господарської діяльності.

ТОВ «Радамант Груп» ()
зареєстровано Голосіївською районною
у м. Києві державною адміністрацією від
10.01.2008 року за №0021820.

Взято на податковий облік в ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
11.01.2008 за № 104802.

Згідно даних бази АІС «Податки»
керівником та засновником
підприємства є ОСОБА_5
(ідентифікаційний код НОМЕР_2).

Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Радамант
Груп» () видано ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
30.01.2008 року за №100094349 (індивідуальний
податковий номер 05), яке
анульовано від 20.07.2009 року у зв'язку з
іншими випадками передбаче ними
законодавством.

Юридична адреса підприємства: 03040 - м.
Київ, вул. Бурмістренка, буд.11, к.1.

Згідно інформації вказаної в АІС
«Податки» стан платника ТОВ «Радамант
Груп» - припинено але не знято з обліку
(КОР не пусті).

Відповідно р,01 податкового розрахунку
комунального податку, поданого до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва за
період з 01.01.2008 по 31.12.2008 року кількісний
склад працівників ТОВ «Радамант Груп»
() за базовий податковий
(звітний) період складає 1 особа.

Відповідно до податкової звітності
поданої до ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва ТОВ «Радамант Груп» () не мало основних засобів, не
декларувало амортизаційних
відрахувань та відповідно додаток К1 до
декларації з податку на прибуток
підприємств до ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва не подавало.

Відповідно до Національного
Класифікатора України, прийнятого
наказом Держспоживстандарту України
від 26 грудня 2005 р. N375 із змінами та
доповненнями, економічна діяльність -
процес виробництва продукції (товарів
та послуг), який здійснюється з
використанням певних ресурсів:
сировини, матеріалів, устаткування,
робочої сили, технологічних процесів
тощо. Економічна діяльність
характеризується витратами на
виробництво, процесом виробництва та
випуском продукції.

Враховуючи вищевикладене, можна
зробити висновок про відсутність у ТОВ
«Радамант Груп» ()
матеріальних та трудових ресурсів для
здійснення фінансово-господарської
діяльності.

ТОВ «Юніверсал Сервіс - Україна» () зареєстровано
Голосіївською районною у м. Києві
державною адміністрацією від 03.12.2007
року за №0021541.

Взято на податковий облік в ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
04,12.2007 за №96905.

Згідно даних бази АІС «Податки»
керівником та засновником
підприємства є ОСОБА_6
(ідентифікаційний код НОМЕР_3).

Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Юніверсал
Сервіс - Україна» () вида
но ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
від 25.12.2007 року за №100085588
(індивідуальний пода тковий номер
05), яке анульовано від 21.07.2009 року у
зв'язку з іншими випадками
передбаченими законодавством.

Юридична адреса підприємства: 03143 - м.
Київ, вул. Заболотного, буд.15.

Згідно інформації вказаної в АІС
«Податки» стан платника ТОВ «Юніверсал
Сервіс - Украї на» - направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням.

Відповідно р.01 податкового розрахунку
комунального податку, поданого до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва за
період з 01.01.2008 по 31.12.2008 року кількісний
склад працівників ТОВ «Юніверсал
Сервіс - Україна» () за
базовий податковий (звітний) період
складає 1 особа.

Відповідно до податкової звітності
поданої до ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва ТОВ «Юніверсал Сервіс -
Україна» () не мало
основних засобів, не декларувало
амортизаційних відрахувань та
відповідно додаток К1 до декларації з
податку на прибуток підприємств до ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва не
подавало.

Відповідно до Національного
Класифікатора України, прийнятого
наказом Держспоживстандарту України
від 26 грудня 2005 р. N375 із змінами та
доповненнями, економічна діяльність -
процес виробництва продукції (товарів
та послуг), який здійснюється з
використанням певних ресурсів:
сировини, матеріалів, устаткування,
робочої сили, технологічних процесів
тощо. Економіч на діяльність
характеризується витратами на
виробництво, процесом виробництва та
випуском продукції.

Враховуючи вищевикладене, можна
зробити висновок про відсутність у ТОВ
«Юніверсал Сервіс - Україна» () матеріальних та трудових
ресурсів для здійснення
фінансово-господарської діяльності."

Крім того, податковим органом
зазначається, що постановою
Голосіївського районного суду міста
Києва від 07.06.2010 по справі № 1-582/10 за
обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені
злочину передбаченого частиною 2
статтею 28, частиною 2 статті 205,
частинами 2, 3 статті 358 Кримінального
кодексу України та ОСОБА_5 у вчинені
злочину передбаченого частиною 2
статтею 28, частиною 2 статті 205
Кримінального кодексу України було
встановлено, що при створені ТОВ
«Атлант Сервіс Груп», ТОВ «Радамант
Груп» та ТОВ «Універсал Сервіс -
Україна» була відсутня дійсна воля і
волевиявлення на створення цих
підприємств. Отже статут про створення
ТОВ «Атлант Сервіс Груп», ТОВ «Радамант
Груп» та ТОВ «Універсал Сервіс -
Україна» є фіктивними правочинами, без
наміру створення правових наслідків,
які ним обумовлені, а тому такий
правочин має бути визнано судом
недійсним.

Враховуючи зазначене, податковий орган
робить висновок, що договори та
домовленості укладені СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» з ТОВ «Атлант Сервіс Груп»,
ТОВ «Радамант Груп» та ТОВ «Універсал
Сервіс - Україна» укладені без
волевиявлення уповноваженої особи
підприємства, а отже СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» порушено статті 228 Цивільного
кодексу України щодо укладання
правочину, який суперечить моральним
засадам суспільства, а також порушеєж
публічний порядок, спрямований на
заволодіння майном держави, дохідної
частини бюджету, а отже є нікчемним.

За результатами перевірки складено акт
№ 1409/23-10/20057835 від 26.10.2010 на підставі
якого було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 15.11.2011
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 2 904
271,00 грн. у тому числі за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 418 854,00
грн.

04.11.2011 Спільним
українсько-американським
підприємством у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» до Державної податкової
інспекції міста Києва були подані
заперечення на акт вих.. № 1785/32-02 за
результатами розгляду якиих листом про
розгляд заперечення до акту перевірки
№ 14634/10/23-1011 від 10.11.2011
повідомлено про те, що висновки акту
№ 1409/23-10/20057835 від 26.10.2010
залишено без змін.

24.11.2011 Спільним
українсько-американським
підприємством у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» до Державної податкової
інспекції міста Києва була подана
скарга на податкове повідомлення -
рішення № від 15.11.2011, Державною
податковою адміністрацією у місті
Києві винесено рішення про результати
розгляду первинної скарги № 671/10/25-114
від 24.01.2012 яким скаргу залишено без
задоволення, а податкове повідомлення -
рішення без змін.

03.02.2012 Спільно
українсько-американським
підприємством у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» до Державної податкової
інспекції міста Києва була подана
повторна скарга на податкове
повідомлення - рішення № від
15.11.2011, Державною податковою службою
України винесено рішення про
результати розгляду повторної скарги
№3457/6/10-2115 від 27.02.20102 скарга залишена
без задоволення, а податкове
повідомлення - рішення без змін.

Спільне українсько-американське
підприємство у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» не погоджуючись з податковими
повідомленням - рішенням № від
15.11.2011 вважаючи його таким, що підлягає
скасуванню звернулось з відповідними
позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх
обставин у справі визначена в частинах
четвертій та п'ятій статті 11 цього
Кодексу, якими встановлено, що суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх
обставин справи зобов'язує суд
встановити обставини справи для
забезпечення прийняття правосудного
рішення, в тому числі незалежно від
посилань чи доводів сторін.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2
статті 7 Закону Країни "Про податок на
додану вартість" податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Для операцій, що
оподатковуються і звільнені від
оподаткування, складаються окремі
податкові накладні. Податкова накладна
є звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом.
Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань. Платники
податку повинні зберігати податкові
накладні протягом строку,
передбаченого законодавством для
зобов'язань із сплати податків.

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7
зазначеного Закону встановлено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно із підпунктом 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону Країни "Про податок на
додану вартість" податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7
зазначеного Закону, встановлено, що
якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону Країни "Про податок на
додану вартість" не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7
зазначеного Закону, встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
в №1112/11/13-10 від 20.07.2010 "Проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби", процесуальна діяльність суду
із встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1.Встановлення факту здійснення
господарської операції.

2.Встановлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції.

3.Встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг)
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4.Встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість.

Таким чином юридичним фактом, який
породжує право платника на податкову
вигоду (зокрема у вигляді права на
зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на
суму податкового кредиту), є реальність
господарської операції, а тому, при
визначенні права платника податків на
формування податкового кредиту судом
має бути перевірено чи мали операції
між платником податків та його
контрагентами реальний товарний
характер, можливість здійснення таких
операцій з урахуванням оперативності
проведення операцій та віддаленості
контрагентів один від одного, при
цьому, суд має виходив з того, що
наявність у покупця належно оформлених
документів, які відповідно до закону
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, не є безумовною
підставою для відшкодування податку на
додану вартість в подальшому, якщо буде
встановлено факт того, що відомості в
таких документах не відповідають
дійсності, наприклад, у випадку, коли не
проводилися самі операції.

Крім того Вищим адміністративним судом
України в ухвалі від 03.12.2013 у справі
№ К/800/19226/13 за касаційною скаргою
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва
Державної податкової служби на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013 у
справі № 2а-4851/12/2670. зазначено про те, що
для правильного вирішення даного спору
необхідним є дослідження самих
договорів укладених між позивачем та
контрагентами та всіх первинних
документів, пов'язаних з його
виконанням, обставин, які б
підтверджували рух активів, у процесі
здійснення господарських операцій
позивача з контрагентами, а також
понесенням інших витрат із
господарською діяльністю платника
податку та використання цих товарів у
господарській діяльності.

Позивачем на підтвердження реальності
та товарності правовідносин з ТОВ
«Універсал Сервіс - Україна» надано
суду копії договору поставки
обладнання № 06/10-2008 від 06.10.2008, договору
поставки № 06/10-2008 від 06.10.2008, договору
поставки обладнання № 07/10-2008 від 07.10.2008,
додаткових угод до них, специфікацій,
актів приймання-передачі, видаткових
накладних та податкових накладних.

Щодо правовідносин з ТОВ «Радамант -
Груп» позивачем надано суду копії
договору поставки № 01/10-2008 від 01.10.2010,
договору поставки обладнання № 01/10-2008
від 01.10.2008, додаткових угод до них,
специфікацій, актів
приймання-передачі, видаткових
накладних та податкових накладних

Щодо правовідносин з ТОВ «Атлант -
Сервіс Груп» суду надано копії
договору поставки обладнання № 08/10-2008
від 08.10.2008, специфікації та податкової
накладної.

Договори поставки укладені позивачем з
ТОВ «Універсал Сервіс - Україна»
№ 06/10-2008 від 06.10.2008, № 06/10-2008 від 06.10.2008,
№ 07/10-2008 від 07.10.2008 з ТОВ «Радамант -
Груп» № 01/10-2008 від 01.10.2010 та № 01/10-2008 від
01.10.2008 та з ТОВ «Атлант - Сервіс Груп» №
08/10-2008 від 08.10.2008 є ідентичними за своїм
змістом.

Розділом «Предмет Договору» та «Общие
Положения» зазначених договорів
передбачено: В порядку та на умовах,
визначених договором, Постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупця обладнання у
кількості, згідно з Специфікацією
(Додаток №1), яка є невід'ємною частиною
договору, та виконати роботи з монтажу
поставленого обладнання у обсязі та на
умовах, визначених в Додатку № 2 до
Договору, а покупець зобов'язується
прийняти таке обладнання та роботи та
оплатити їх.

Однією з умов зазначених договорів є
те, що обладнання визначене Договором
має бути доставлене Постачальником та
передане Покупцю у строк визнаний
договором. Під час передачі обладнання,
Постачальник зобов'язується одночасно
передати Покупцю усі супроводжуючі
документи на таке обладнання,
включаючи належну технічну
документацію.

Оплата за обладнання відповідно до
договорів № 06/10-2008 від 06.10.2008,
№ 06/10-2008 від 06.10.2008, № 07/10-2008 від 07.10.2008, №
01/10-2008 від 01.10.2010 та № 01/10-2008 від 01.10.2008
та № 08/10-2008 від 08.10.2008 здійснюється
Покупцем після здійснення його
монтажу, на умовах відстрочення
платежу у національній валюті України -
гривні, шляхом безготівкових
перерахувань.

За попередньою домовленістю Сторони
можуть передбачити розрахунок за
поставлене обладнання та виконані
роботи шляхом передачі Покупцем
простого векселю за загальну суму
Договору, про що, Сторони
зобов'язуються укласти відповідну
додаткову угоду.

Таким чином, первинними документами,
які мали бути складені та передані
позивачу відповідно до умов договорів
№ 06/10-2008 від 06.10.2008, № 06/10-2008 від 06.10.2008,
№ 07/10-2008 від 07.10.2008, № 01/10-2008 від 01.10.2010, №
01/10-2008 від 01.10.2008, № 08/10-2008 від 08.10.2008
та можуть належним чином засвідчувати
факт фактичного виконання вказаних
договорів є специфікації на кожну
партію товару, видаткові накладні, акти
приймання передачі товару та виконаних
робіт, технічна документація на
поставлене обладнання, податкові
накладні.

Позивачем технічної документації та
актів приймання-передачі виконаних
робіт суду надано не було, як не було
зазначено про причини неможливості їх
надання.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік" встановлено, що первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В наданих позивачем видаткових
накладних в графах "Відвантажив(ла)" та
"Отримав(ла)" міститься підпис та
печатки підприємств, водночас не
зазначено посаду та дані осіб, які
вчинили зазначені підписи, також в
частині Податкових накладних
міститься також тільки підпис та
печатка підприємства що її виписала
без зазначення особи що її виписала та
підписала.

Таким чином, з видаткових накладних та
частини податкових накладних є
неможливим встановити, хто саме їх
підписав, а отже встановити осіб, які
відвантажили та прийняли товар та
виписали дані податкові накладні.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що видаткові накладні
та податкові накладні, копії яких
надані позивачем на підтвердження
виконання умов договорів не можуть
бути прийняті судом у якості первинних
документів, а отже підтверджувати факт
здійснення та отримання обладнання
контрагентами позивача ТОВ «Атлант
Сервіс Груп», ТОВ «Радамант Груп» та
ТОВ «Універсал Сервіс - Україна».

Наданий позивачем на підтвердження
факту отримання товару від ТОВ
«Універсал Сервіс - Україна» акт здачі -
прийняття робіт (надання послуг)
складений між позивачем та ТОВ
«Універсал Сервіс - Україна» не
приймається судом до уваги з огляду на
те, що з зазначеного акту не вбачається
можливим встановити факт взаємозв'язку
з договорами що були укладені між
позивачем та зазначеним контрагентом.

На підтвердження розрахунку з
контрагентами, позивачем, суду було
надано копії додаткових угод № 2 до
договорів укладених між ним та ТОВ
«Атлант - Сервіс Груп» договір поставки
обладнання № 08/10-2008 від 08.10.2008, ТОВ
«Радамант Груп» договір поставки
обладнання № 01/10-2008 від 01.10.2008 та №
01/10-2008 від 01.10.2008, ТОВ «Універсал сервіс -
Україна» договір № 07/10-2008 від 07.10.2008, №
06/10-2008 від 06.10.2008, № 06/10-2008 від 06.10.2008,
складених відповідно до них актів
приймання передачі векселів. Як
вбачається з актів приймання - передачі
векселів, позивачем були випущені
прості векселя у відповідності до
Закону України «Про обіг векселів в
Україні» зі строком погашення один рік
з моменту випуску.

На підтвердження погашення випущених
векселів позивачем не надано жодного
документу.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, відповідно до статті 10
Закону України «Про обіг векселів в
Україні» передбачено, що Векселедавець
зобов'язаний вести реєстр виданих
векселів у порядку, затвердженому
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку.

Дані реєстри на підтвердження випуску
векселів, що були виписані позивачем,
щодо розрахунку з контрагентами, суду
надано не було.

Надані позивачем на підтвердження факу
подальшого використання товарів та
послуг отриманих за його твердженням
від ТОВ «Універсал Сервіс - Україна»,
ТОВ «Радамант - Груп» та ТОВ «Атлант -
Сервіс Груп» у власній господарській
діяльності та з метою отримання
прибутку договори № 15-1108 від 15.11.2008 та №
17-1108 від 17.11.2008 з ТОВ «Телекомунікаційна
компанія Велтон Телеком» та угода про
виконання робіт із взаємоз'єднання до
Договору № 888311-75 від 03.02.2010 про
взаємоз'єднання телекомунікаційної
мережі оператора з телекомунікаційною
мережою ВАТ «Укртелеком» укладеною між
позивачем та ВАТ «Укртелеком», не
приймаються судом до уваги з огляду на
те, що з самих договорів є неможливим
встановити факт їх виконання позивачем
саме за рахунок товарів та послуг
отриманих від ТОВ «Універсал Сервіс -
Україна», ТОВ «Радамант - Груп» та ТОВ
«Атлант - Сервіс Груп», у той час, як
первинної документації складеної на
виконання зазначених договорів
позивачем суду надано не було.

Таким чином позивачем не надано суду
достатніх первинних документів, які
мали складатися підчас здійснення
поставки обладнання, а надані
позивачем первинні документи складені
з порушенням вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік" та у суду
відсутні докази на підтвердження
повноважень осіб, які їх виписали, а
також, те що позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
факту здійснення оплати за
поставлений, за його твердженням,
товар, та жодних доказів та
обґрунтувань на підтвердження
транспортування товару та його
використання у власній господарській
діяльності, а отже позивачем не надано
суду належних доказів на підтвердження
реальності фінансово - господарських
відносин з ТОВ «Універсал Сервіс -
Україна» за договорами № 06/10-2008 від
06.10.2008, № 06/10-2008 від 06.10.2008, №
07/10-2008 від 07.10.2008 з ТОВ «Радамант - Груп»
за договорами № 01/10-2008 від 01.10.2010 та №
01/10-2008 від 01.10.2008 та з ТОВ «Атлант -
Сервіс Груп» за договором № 08/10-2008 від
08.10.2008.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
позивачем не доведено товарності та
реальності господарських
правовідносин з ТОВ «Атлант - Сервіс
Груп» договір поставки обладнання №
08/10-2008 від 08.10.2008, ТОВ «Радамант Груп»
договір поставки обладнання № 01/10-2008
від 01.10.2008 та № 01/10-2008 від 01.10.2008, ТОВ
«Універсал сервіс - Україна» договір №
07/10-2008 від 07.10.2008, № 06/10-2008 від 06.10.2008,
№ 06/10-2008 від 06.10.2008, суд дійшов
висновку про відсутність у позивача
правових підстав для формування
податкового кредиту по
взаємовідносинам з зазначеними
контрагентами.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову - відмовити
повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
12.02.2014.