Справа № П/805/100/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 р.
Справа №П/805/100/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год. 15
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі
Громоклицькому Є.О.

за участю

представника позивача
Васильченко Л.І. за дов. від 01.01.2014
року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Макіївці Донецької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Гірницький Відділ Державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними та
зобов,язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Макіївці Донецької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Гірницький Відділ Державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними та
зобов,язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач
посилається на наступне. Рішенням
господарського суду Донецької області
по справі № 7/146 від 06.07.2011 року було
стягнуто з ДП «Укршахгідрозахист» на
користь ПАТ «Донецькобленерго»
державне мито, витрати на інформаційно
- технічне забезпечення судового
процесу. На виконання вищезазначеного
рішення судом був виданий наказ № 7/146
від 18.07.2011 року.

Товариство звернулось до Управління
Державної казначейської служби
України у м. Макіївці Донецької області
із заявою про примусове виконання
рішення № 52юр-1155/13 від 21.11.2013 року, до
якого був доданий оригінал наказу
господарського суду Донецької області
№ 7/146 від 18.07.2011 року, рішення суду та
довіреність на представника
товариства.

Листом № 03-31/3994 від 29.11.2013 року
відповідач повернув на адресу ПАТ
«Донецькобленерго» оригінал
виконавчого документа, посилаючись на
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

ПАТ «Донецькобленерго» вважає, що дії
Управління Державної казначейської
служби України у м. Макіївці Донецької
області по поверненню документів є
незаконними та просив зобов,язати
прийняти на виконання наказ
господарського суду Донецької області
№ 7/146 від 18.07.2011 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з,явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі та
просив в задоволенні позову відмовити.
В письмових запереченнях послався на
те, що 16.10.2013 року набрав чинності Закон
України від 19.09.2013 року № 583-УІІ «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо виконання судових
рішень», яким були внесені зміни до
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» та
Закону України «Про виконавче
провадження».

Цим законом до розділу «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» додано п. 3, відповідно
до якого, виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрало законної
сили, боржниками за якими є визначені ч.
1 ст. 2 цього Закону суб,єкти, які видані
або ухвалені до набрання чинності цим
Законом, подаються до органу державної
виконавчої служби.

Оскільки наказ господарського суду
Донецької області по справі № 7/146 був
виданий 18.07.2011 року про стягнення з ДП
«Укршахгідрозахист» на користь ПАТ
«Донецькобленерго» державного мита,
витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу набрав
законної сили до набрання чинності
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», він
повинен надаватись до органу державної
виконавчої служби.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Рішенням господарського суду
Донецької області по справі № 7/146 від
06.07.2011 року було стягнуто з ДП
«Укршахгідрозахист» на користь ПАТ
«Донецькобленерго», зокрема, державне
мито в сумі 675,74 грн., витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу в сумі 234,66 грн. На
виконання вищезазначеного рішення
судом був виданий наказ № 7/146 від 18.07.2011
року.

З матеріалів справи вбачається, що
наказ господарського суду Донецької
області по справі № 7/146 від 18.07.2011 року
знаходився на виконанні в Гірницькому
Відділі державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції. 16.10.2013 року державним
виконавцем вказаного відділення була
винесена постанова про повернення
виконавчого документу стягувачу,
посилаючись на відсутність у боржника
майна, на яке може бути звернено
стягнення.

21.11.2013 року ПАТ «Донецькобленерго»
звернулось до Управління Державної
казначейської служби України у м.
Макіївці Донецької області із заявою
про примусове виконання рішення №
52юр-1155/13 від 21.11.2013 року.

Листом № 03-31/3994 від 29.11.2013 року
відповідач повернув на адресу ПАТ
«Донецькобленерго» оригінал
виконавчого документа, посилаючись на
те, що 16.10.2013 року набрав чинності Закон
України від 19.09.2013 року № 583-УІІ «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо виконання судових рішень»
яким були внесені зміни до Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та Закону
України «Про виконавче провадження».
Цим законом до розділу «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» додано п. 3, відповідно
до якого, виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрало законної
сили, боржниками за якими є визначені ч.
1 ст. 2 цього Закону суб,єкти, які видані
або ухвалені до набрання чинності цим
Законом, подаються до органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-УІ
(далі - Закон № 4901-УІ) виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону № 4901-УІ виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного підприємства або юридичної
особи здійснюється в порядку,
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Відповідно до частини 2 цієї статті у
разі якщо рішення суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Частиною 3 визначено, що протягом
десяти днів з дня встановлення
державним виконавцем факту наявності
підстав для повернення виконавчого
документа стягувачу відповідно до
пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 47
Закону України "Про виконавче
провадження", крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

Відповідно до п. 3 до розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Згідно п.9 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845
орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли, зокрема, виконавчий
документ не підлягає виконанню органом
Казначейства.

Таким чином, враховуючи те, що наказ
господарського суду Донецької області
по справі № 7/146 був виданий 18.07.2011 року,
тобто до набрання чинності Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», він повинен
надаватись до органу державної
виконавчої служби.

Суд зазначає, що оскільки, наказ
господарського суду Донецької області
16.10.2013 року державним виконавцем був
повернутий стягувачу без виконання, це
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону у
відповідності до п. 5 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Макіївці Донецької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Гірницький Відділ Державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними та
зобов,язання вчинити певні дії не
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до Управління
Державної казначейської служби
України у м. Макіївці Донецької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Гірницький Відділ Державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними та
зобов,язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 10 лютого 2014 року,
повний текст постанови виготовлений 17
лютого 2014 року.

Суддя
Бабаш Г.П.