Справа № 827/24/14-а
Суддя: Куімов М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2014 року Справа
№827/24/14-а

Окружний адміністративний суд м.
Севастополя у складі:

головуючого - судді: Куімова
М.В.

за участю секретаря: Коваль
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Академії
Військово-морських сил імені П.С.
Нахімова про визнання протиправною
бездіяльності та стягнення грошової
компенсації замість речового майна,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Академії
Військово-морських сил імені
П.С.Нахімова про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення грошової компенсації
замість речового майна у сумі 8 164,14 грн..
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач проходив військову службу у
Академії Військово-морських сил імені
П.С.Нахімова та перебував на
забезпеченні речовим майном. Наказом
начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України від 15 листопада 2013 року №794
позивача було звільнено з військової
служби у відставку за п. «б» ч.6 ст. 26
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» (за
станом здоров'я). Наказом начальника
Академії військово-морських сил імені
П.С. Нахімова від 10 грудня 2013 року № 938
позивача було виключено зі списків
особового складу академії та знято з
усіх видів забезпечення. Але, при
звільненні позивачу, не було виплачено
грошову компенсацію за неотримане
речове майно у розмірі 8 164,14 грн., у
зв'язку з чим позивач просить стягнути
з відповідача суму грошової
компенсації.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги.

У судовому засіданні представник
відповідача Даниленко Л.В. проти
заявлених позовних вимог заперечував
з підстав, викладених у запереченнях
проти позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 проходив військову службу у
Академії військово-морських сил імені
П.С. Нахімова на посаді заступника
начальника навчального відділу та
перебував на забезпеченні речовим
майном. Наказом начальника
Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил
України від 15 листопада 2013 року №794
позивача було звільнено з військової
служби у відставку за п. «б» ч.6 ст. 26
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» (за
станом здоров'я) (а.с. 13). Наказом
начальника Академії
військово-морських сил імені П.С.
Нахімова від 10 грудня 2013 року № 938
позивача було виключено зі списків
особового складу академії та знято з
усіх видів забезпечення (а.с. 14). Згідно
довідки № 23 про одержання грошової
компенсації замість речового майна
Академії військово-морських сил імені
П.С. Нахімова від 06 грудня 2012 року,
заборгованість за неотримане речове
майно складає 8 164, 14 грн. (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" (далі - Закон), соціальний захист
військовослужбовців - діяльність
(функція) держави, спрямована на
встановлення системи правових і
соціальних гарантій, що забезпечують
реалізацію конституційних прав і
свобод, задоволення матеріальних і
духовних потреб військовослужбовців,
відповідно до особливого виду їх
службової діяльності, статусу в
суспільстві, підтримання соціальної
стабільності у військовому середовищі.
Це право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, у старості, а також в
інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 Закону (в редакції, що діяла до
01 січня 2007 року) передбачено, що держава
гарантує військовослужбовцям
матеріальне та інше забезпечення у
розмірах, що стимулюють
заінтересованість громадян України у
військовій службі. Військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них. Грошове
забезпечення визначається залежно від
посади, військового звання,
кваліфікації, наукового ступеня і
вченого звання, тривалості та умов
військової служби. Порядок і розміри
грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та
компенсації замість речового майна і
продовольчих пайків, встановлюються
Кабінетом Міністрів України з
урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів. За офіцерами,
прикомандированими для роботи в
органах державного управління, на
підприємствах, в установах,
організаціях і вищих навчальних
закладах, зберігаються всі види
матеріального забезпечення, гарантії
та пільги за рахунок бюджету
Міністерства оборони України,
Державної прикордонної служби України
та інших військових формувань. Перелік
посад, що їх можуть займати офіцери,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вимог Закону, Кабінетом
Міністрів України 22 липня 1998 року було
прийнято постанову № 1135 "Про
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил речовим майном у мирний
час", що діяла до 28 жовтня 2004 року, до
прийнята постанови Кабінету Міністрів
України "Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час" № 1444 (далі - Постанова № 1444).

Відповідно до пункту 27 Постанови № 1444,
військовослужбовці, звільнені у запас
або у відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням
можуть отримати речове майно, яке вони
не отримали під час звільнення, або
грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про
звільнення. Зазначеним особам,
звільненим у запас або відставку після
закінчення строку контракту, за
належне їм, але не отримане протягом
дії контракту речове майно
виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня
виникнення права на отримання цього
майна до дати закінчення контракту, або
видається речове майно на суму
грошової компенсації.

Разом з тим, відповідно до Закону
України "Про деякі заходи, щодо
економії бюджетних коштів" від 17 лютого
2000 року № 1459-ІІІ призупинено з 11
березня 2000 року дію частини другої ст. 9
Закону, в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість
речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства
оборони України, Служби безпеки
України, Служби зовнішньої розвідки
України, Державної прикордонної служби
України, Управління державної охорони
та Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ
України, що використовують цивільний
одяг, який зашифровує особу та відомчу
належність військовослужбовців).

Зазначений Закон України "Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів"
не скасований та не визнаний
неконституційним.

Слід зазначити, що позивач не був
позбавлений можливості отримувати
речове майно в натурі під час
проходження служби, однак таким правом
не скористався.

У даних спірних відносинах, підлягають
застосуванню норми Закону України "Про
деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів", а ні Постанова № 1444, оскільки
закон є актом вищої юридичної сили
порівняно з постановою Кабінету
Міністрів України.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань соціального захисту
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб" (набрав чинності з 01
січня 2007 року), згідно статті 9-1,
військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військової
службі, мають право на отримання
замість належних їм за нормами
забезпечення предметів речового майна
грошової компенсації в розмірі
вартості зазначених предметів. Порядок
виплати грошової компенсації
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, положення статті 9-1 Закону
регулюють порядок виплати компенсації
замість речового майна
військовослужбовцям, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військовій
службі і не можуть бути застосовані до
військовослужбовців звільнених з
військової служби, оскільки вказані
положення Закону не передбачають
виплату заборгованості по речовому
майну до військовослужбовців, що були
звільнені зі служби.

З врахуванням зазначеного, у ОСОБА_1,
якого звільнили з військової служби,
відсутнє право на одержання грошової
компенсації за неотримане речове
майно.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого адміністративного
суду України від 15 серпня 2012 року у
справі № К/9991/64724/11 та у постанові
Верховного суду України від 19 березня
2013 року (реєстраційний номер у Єдиному
державному реєстрі судових рішень
30604018).

Враховуючи викладене та виходячи з
аналізу наведених норм чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України судові витрати у справі
підлягають віднесенню на рахунок
ОСОБА_1.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 17 лютого 2014 року.

Керуючись ст.ст. 71, 76, 94, 158-161, 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Академії
Військово-морських сил імені П.С.
Нахімова про визнання протиправною
бездіяльності та стягнення грошової
компенсації замість речового майна, -
відмовити.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду в 10-денний
строк з дня отримання копії постанови.

Суддя
М.В. Куімов