Справа № 801/8598/13-а
Суддя: Єланська Олена Едуардівна
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/8598/13-а

10.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Єланської О.Е.,

суддів Кучерука О.В. ,

Кукти М.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Кримського республіканського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Радчук А.А. ) від
09.10.13

за позовом Кримського
республіканського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (вул.
Крилова, 133, м. Сімферополь, Автономна
Республіка Крим,95001)

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1)

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення
7222 грн. адміністративно-господарських
санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 09.10.2013 у задоволені
адміністративного позову Кримського
республіканського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення - відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду,
представник позивача - Кримського
республіканського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 10.02.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,
зареєстрований в якості юридичної
особи та є суб'єктом господарювання,
зобов'язаний виконувати обов'язки,
покладені на нього законами у зв'язку
зі здійсненням господарської
діяльності, використовує найману
працю, та відповідно до Закону подає
Кримському республіканському
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
відповідача складає 9 осіб, фонд оплати
праці становить 130 000 гривень,
середньорічна заробітна плата - 14444
гривень.

В звіті зазначено, що кількість
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до ст. 19 Закону складає - 1 особа,
фактично працевлаштовані - 0 осіб, сума
адміністративно-господарських санкцій
відповідачем не визначена.

Судом першої інстанції встановлено, що
Кримське республіканське відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
складено акт невиїзної перевірки від
16.07.2013 про виконання вимог статей 19, 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" за
звітний 2012 рік.

За результатами перевірки КРВ Фонду
соціального захисту інвалідів
виявлено невиконання нормативу по
працевлаштуванню інвалідів відповідно
до ч. 1 ст. 20 Закону та згідно з п. 3.7
Інструкції -становить 7222 гривень.

Матеріали справи свідчать, що
відповідачем надавались до Ялтинській
міський центру зайнятості кожного
місяця на протязі всього 2012 року звіти
про наявність вакансій форми 3-ПН,
згідно з якими відповідач звітував про
наявність робочих місць для інвалідів,
що бажають працевлаштуватись.

Звіт про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів за кожний
місяць 2012 року отримано Ялтинським
міським центром зайнятості, про що
свідчать відмітки на звітах.

В зазначених звітах відповідач
звітував про створення та наявність
одного робочого місця для інвалідів.

Соціальний захист інвалідів є
складовою діяльності держави щодо
забезпечення прав і можливостей
інвалідів нарівні з іншими громадянами
та полягає у наданні пенсії, державної
допомоги, компенсаційних та інших
виплат, пільг, соціальних послуг,
здійсненні реабілітаційних заходів,
встановленні опіки (піклування) або
забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до частин першої,
другої статті 4 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (далі - Закон),
діяльність держави щодо інвалідів
виявляється у створенні правових,
економічних, політичних, соціальних,
психологічних та інших умов для
забезпечення їхніх прав і можливостей
нарівні з іншими громадянами для
участі в суспільному житті та полягає
у: виявленні, усуненні перепон і
бар'єрів, що перешкоджають
забезпеченню прав і задоволенню
потреб, у тому числі стосовно доступу
до об'єктів громадського та цивільного
призначення, благоустрою, транспортної
інфраструктури, дорожнього сервісу
(далі - об'єкти фізичного оточення),
транспорту, інформації та зв'язку, а
також з урахуванням індивідуальних
можливостей, здібностей та інтересів -
до освіти, праці, культури, фізичної
культури і спорту; охороні здоров'я;
соціальному захисті; забезпеченні
виконання індивідуальної програми
реабілітації інвалідів; наданні
пристосованого житла; сприянні
громадській діяльності.

Згідно з частиною першої статті 10
Закону, фінансове забезпечення заходів
щодо соціальної захищеності інвалідів
і дітей-інвалідів здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету, в
тому числі Фонду соціального захисту
інвалідів, місцевих бюджетів, а також
органами місцевого самоврядування за
місцевими програмами соціального
захисту окремих категорій населення за
рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до частин першої,
другої, п'ятої статті 19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

Підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Адміністративно-господарські
санкції розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 Закону. При цьому до
правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України (частини перша, четверта статті
20 Закону).

Відповідно до частини першої
статті 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито всіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

З огляду на наведене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Кримського республіканського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 09.10.13 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 09.10.13 - залишити без.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
О.Е.Єланська

Судді підпис
О.В.Кучерук

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.Е.Єланська