Справа № 2а-11068/10/1370
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2014 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Думич Х.М., представника
позивача Мандзиняк Г.В., представника
відповідача ОСОБА_2, розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_3 про
стягнення податку з власників
транспортних засобів,
Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про стягнення податку
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
обґрунтовано тим, що відповідач не
сплатив під час першої державної
реєстрації автомобіля ІВЕКО (д.н.з.
НОМЕР_1) 1991 р.в. податку з власників
транспортних засобів на зазначену вище
суму. На думку позивача, оскільки першу
державну реєстрацію вказаного вище
автомобіля проведено на ім'я ОСОБА_3,
обов'язок по сплаті цього податку
покладено саме на нього. Суд на
підставі статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) замінив первісного
позивача - державну податкову
інспекцію у Залізничному районі м.
Львова Львівської області ДПС, на
процесуального правонаступника -
державну податкову інспекцію у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Залізничному районі м. Львова).
Представник позивача позовні вимоги
підтримала повністю, просила позов
Відповідач та його представник позовні
вимоги заперечують повністю з підстав,
викладених в письмових запереченнях на
позовну заяву від 07.10.2013 року та
додаткових запереченнях від 13.02.2014
року. Відповідач наполягає, що не
придбавав та не звертався до органів
Державтоінспекції про першу
реєстрацію в Україні автомобіля ІВЕКО
(д.н.з. НОМЕР_1, 1991 р.в.), а також не
уповноважував будь-кого іншого вчиняти
такі дії від його імені. Стверджує, що
відносно нього було вчинено злочин, у
зв'язку з чим він звернувся до
прокуратури із заявою відповідного
змісту. Як повідомила представник
відповідача, заява ОСОБА_3 щодо
підробки документів та незаконної
реєстрації на його ім'я автомобіля, що
йому не належить, тривалий час (з 2010
року) розглядалася правоохоронними
органами; в 2014 році слідчим
Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській
області в межах кримінального
потерпілим. Для прийняття такого
рішення було вчинено низку
процесуальних дій, в т.ч. проведено
почеркознавчу експертизу, за
результатами якої встановлено, що
підпис від імені ОСОБА_3 в заяві до МРЕВ
(про реєстрацію автомобіля) №3213 від
13.03.2009 року, в довідці-рахунку серії ЄПГ
№672306 від 10.03.2009 року (про придбання
автомобіля) виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою. Відповідач наполягає на тому,
що наявність висновку почеркознавчої
експертизи і надання ОСОБА_3 статусу
потерпілого у кримінальному
провадженні свідчить про те, що
відповідач не є платником податку з
власників транспортних засобів у
зв'язку з незаконною реєстрацією на
його ім'я автомобіля марки автомобіля
ІВЕКО (д.н.з. НОМЕР_1, 1991 р.в.). З
урахуванням наведеного представник
відповідача просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 03.02.2011 року суд залучив до
участі у справі Управління ДАІ ГУМВС
України у Львівській області як третю
особу, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору та витребував копії
документів, на підставі яких
проводилася реєстрація зазначеного
вище автомобіля на відповідача. На
виконання вимог суду Управління ДАІ
ГУМВС України у Львівській області
надало копії матеріалів реєстраційної
справи автомобіля марки ІВЕКО (д.н.з.
НОМЕР_1, 1991 р.в.). Представник третьої
особи в судове засідання не з'явився.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази,
оцінив їх в сукупності та встановив
наступні фактичні обставини справи:

Львівський ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у
Львівській області листом № 9/2074 від
09.06.2010 року повідомив орган державної
податкової служби про те, що гр. ОСОБА_3
13.03.2009 року зареєстрував автомобіль
марки Івеко, д.н.з. НОМЕР_1, 1991 р.в., об'єм
двигуна 2500 куб. см., проте сплата
податку по вказаному автомобілю
відсутня.

Проведеною контролюючим органом
перевіркою встановлено, що кошти від
ОСОБА_3 на суму 25000 грн. в рахунок сплати
податку з власників транспортних
засобів на казначейський рахунок
бюджету не надходили, тому прийнято
рішення звернутися до суду про
стягнення з платника податку з
власників транспортних засобів
заборгованості.

На підставі долучених Управлінням ДАІ
ГУ МВС України у Львівській області
матеріалів реєстраційної справи (а.с.
34-45) суд встановив, що державну
реєстрацію зазначеного вище
автомобіля проведено на підставі заяви
від ОСОБА_3 №3213 Львівському МРЕВ від
13.03.2009 року (подана о 12:08) щодо
реєстрації автомобіля марки Івеко 49.12V
1991 р.в. (а.с. 34), який належить йому на
підставі довідки-рахунку № 672306 від
10.03.2009р. (а.с.36). На підставі цієї заяви
орган Державтоінспекції 13 березня 2009
року провів першу реєстрацію
автомобіля Івеко 49.12V в Україні з
присвоєнням державного номерного
знаку (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 .

Серед матеріалів реєстраційної справи
наявна копія квитанції про
перерахування ОСОБА_3 до бюджету
податку з власників транспортних
засобів у сумі 12500 грн. (а.с. 32, 45). На
вимогу суду надати дублікат такої
квитанції ПАТ «КБ «Приватбанк»
заперечило факт проведення такої
операції (а.с.64).

Через дві години після подання заяви
про реєстрацію автомобіля Івеко 49.12V, о
14:42, було подано заяву № 3324 від 13.03.2009р.
(а.с.193) про зняття автомобіля д.н.з.
НОМЕР_1 з обліку для реалізації.

ОСОБА_3 наполягає, що дізнався про факт
реєстрації автомобіля Івеко 49.12V на
своє ім'я без сплати податків, як і про
подальшу реалізацію цього автомобіля,
з позовної заяви органу державної
податкової служби про стягнення з
нього податкового боргу та звернувся
до прокуратури Львівської області із
заявою про злочин - реєстрацію на
підставі підроблених документів
автомобіля на його ім'я.

Слідчий відділ прокуратури Львівської
області листами від 23.12.2010 року, 05.04.2011
року повідомив, що заяву ОСОБА_3
долучено до матеріалів кримінальної
справи № 181-0290, порушеної щодо
службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України, матеріали реєстраційної
справи автомобіля в березні 2011 року
вилучено для проведення слідчих дій
(а.с.151). Надалі заяву ОСОБА_3 про злочин
було долучено до матеріалів
кримінальної справи № 181-0311 (виділеної
з кримінальної справи № 181-0290) для
перевірки викладених в ній обставин та
прийняття відповідного процесуального
рішення за наслідками такої перевірки.
До прийняття правоохоронними органами
процесуального рішення за наслідками
розгляду заяви ОСОБА_3 провадження у
цій адміністративній справі було
зупинено.

17.06.2011р. на автомобіль Івеко 49.12V
накладено арешт на виконання постанови
слідчого від 23.05.2011р. (а.с.150).

На стадії досудового розслідування
кримінальної справи № 181-0311 було
порушено кримінальну справу №181-0062 за
фактом шахрайства, вчиненого
невстановленими особами в особливо
великих розмірах, підроблення
документів та використання
невстановленими особами завідомо
підроблених документів за ознаками
злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3
ст. 358 КК України, яку внесено до ЄРДР за
№0001674 і яку розслідує СВ
Залізничного РВ ЛМУ МВС України у
Львівській області. Матеріали цього
кримінального провадження об'єднано з
матеріалами іншого кримінального
провадження №0001639. Під час
досудового розслідування цього
кримінального провадження в ОСОБА_3
було відібрано зразки підписів для
проведення почеркознавчої експертизи
з метою встановлення чи належить
підпис на заяві від 13.03.2009 року №3213 та в
довідці - рахунку №672306 ОСОБА_3 чи іншій
особі. Листом від 13.12.2013 року за № 16/14-13251
старший слідчий слідчого відділу
Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській
області повідомив про результати
проведеної почеркознавчої експертизи.

У висновку судового експерта № 6/565 від
21.11.2013р. встановлено, що підписи від
імені ОСОБА_3 в заяві № 3213 від 13.03.2009
року та в довідці-рахунку серії ЄПГ
№672306 від 10.03.2009 року виконані не ОСОБА_3,
а іншою особою (а.с.193).

Листом від 11.02.2014 року за №16/14-1379
старший слідчий СВ Залізничного РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області
повідомив ОСОБА_3 про те, що його
визнано потерпілим у кримінальному
провадженні №0001639 (а.с. 194-196).

ДП «Інформаційний центр» МЮУ на запит
суду надало повний витяг з Єдиного
реєстру довіреностей (а.с.102-118), в якому
відсутні відомості про видачу ОСОБА_3
іншим особам довіреності, на підставі
якої в березні 2009 року міг бути
придбаний та зареєстрований в органах
МРЕВ автомобіль Івеко 49.12V.

При прийнятті рішення суд керується
наступними нормами права:

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
систему оподаткування» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) під податком і збором
(обов'язковим платежем) до бюджетів та
до державних цільових фондів слід
розуміти обов'язковий внесок до
бюджету відповідного рівня або
державного цільового фонду,
здійснюваний платниками у порядку і на
умовах, що визначаються законами
України про оподаткування. Одним із
загальнодержавних податків відповідно
до ч. 1 ст. 14 цього Закону є, зокрема,
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» від 11.12.1991 р. № 1963-ХІІ (далі -
Закон № 1963, чинний на момент виникнення
спірних правовідносин) платниками
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів є підприємства, установи та
організації, які є юридичними особами,
іноземні юридичні особи (далі -
юридичні особи), а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства (далі - фізичні особи),
які здійснюють першу реєстрацію в
Україні, реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів та/або мають
зареєстровані в Україні згідно з
чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування. Об'єктами оподаткування
є, зокрема, автомобілі, призначені для
перевезення не менше 10 осіб, включаючи
водія, - код 8702; автомобілі легкові - код
8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1963 перша
реєстрація в Україні - це реєстрація
транспортного засобу в Україні, яка
здійснюється уповноваженими
державними органами України вперше
щодо цього транспортного засобу.
Податок з визначених цим Законом
власників наземних транспортних
засобів сплачується юридичними та
фізичними особами за місцем реєстрації
таких транспортних засобів на
спеціальні рахунки територіальних
дорожніх фондів республіканського
бюджету Автономної Республіки Крим,
обласних бюджетів та бюджетів міст
Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 5 Закону № 1963
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними
особами - перед проведенням першої
реєстрації в Україні, реєстрацією,
перереєстрацією транспортних засобів,
а також перед технічним оглядом
транспортних засобів щорічно або один
раз за два роки, але не пізніше першого
півріччя року, в якому провадиться
технічний огляд. Фізичні особи -
платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.

Частиною 6 ст. 5 Закону № 1963 встановлено,
що у разі відсутності документів про
сплату податку, перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 6, ст. 7 Закону № 1963
сума податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників. У разі
приховування (заниження) об'єктів
оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного
кодексу України (чинного станом на дату
виникнення спірних правовідносин)
податки, збори (обов'язкові платежі) та
інші доходи державного бюджету
визнаються зарахованими в доход
державного бюджету з моменту
зарахування на єдиний казначейський
рахунок державного бюджету. Чинний
Бюджетний кодекс України у ч. 5 ст. 45
містить норми такого ж змісту.

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції,
чинній на час реєстрації зазначеного
вище автомобіля, державна реєстрація
транспортних засобів проводиться в т.ч.
з метою здійснення контролю за
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до ч. 4 п. 8 цього Порядку
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів, а
також внесення в установленому порядку
інших платежів.

Крім того, пунктом 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів передбачено, що
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступних мотивів:

З наведених вище норм Закону № 1963 та
Порядку вбачається, що обов'язок
розрахувати суму податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, що
сплачується за ставками, встановленими
цим Законом, покладається на особу -
платника податку. Платником податку з
власників транспортних засобів є
особа, яка є власником транспортного
засобу та звертається до компетентного
державного органу про проведення
державної реєстрації такого
транспортного засобу. Отже, підставою
для набуття правового статусу платника
податку з власників транспортних
засобів є юридично значимі (правомірні)
дії, спрямовані на набуття відповідних
прав та обов'язків.

Суд встановив, що державна реєстрація
автомобіля ІВЕКО з присвоєнням д.н.з.
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 здійснена на
підставі заяви №3213 від 13.03.2009 року, а
також інших документів щодо придбання
та ввезення на територію України
зазначеного вище транспортного засобу,
серед яких є довідка-рахунок серії ЄПГ
№672306 від 10.03.2009 року. ОСОБА_3
категорично заперечує як факт
придбання та звернення до Львівського
МРЕВ про реєстрацію цього автомобіля,
так і факт підписання згаданих
документів. Згідно з висновком
почеркознавчої експертизи від 21.11.2013
року, підписи на заяві №3213 від 13.03.2009
року та довідці-рахунку серії ЄПГ №672306
від 10.03.2009 року від імені ОСОБА_3
виконано не ним, а іншою особою. В
Єдиному реєстрі довіреностей немає
даних про видачу ОСОБА_3 довіреності, на
підставі якої в березні 2009 року інша
особа могла від його імені придбати
автомобіль ІВЕКО та звернутися до
органів МРЕВ ДАІ про проведення
державної реєстрації такого
автомобіля

Заява ОСОБА_3 про злочин (реєстрацію на
його ім'я автомобіля на підставі
підроблених документів) перебуває на
стадії досудового розслідування в
кримінальному провадженні №0001639
щодо службових осіб Львівського ВРЕР
ДАІ ГУ МВС України та невстановлених
осіб за фактами шахрайства,
підроблення документів та
використання невстановленими особами
завідомо підроблених документів.
Відповідача визнано потерпілим у
кримінальному провадженні №0001639.

Позовні вимоги ДПІ у Залізничному
районі м. Львова ґрунтуються на тому, що
ОСОБА_3 як власник автомобіля при його
першій державній реєстрації в Україні
не сплатив податку з власників
транспортних засобів. Натомість,
долучені до справи докази в цілому
свідчать про те, що державна реєстрація
за відповідачем автомобіля ІВЕКО (д.н.з.
НОМЕР_1) 1991 р.в. проведена незаконно, без
його відома, на основі підроблених
документів. З огляду на це суд вважає,
що ОСОБА_3 не може вважатися платником
податку з власників транспортних
засобів в розумінні ст. 1 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів», оскільки він не придбавав
та не звертався про реєстрацію цього
транспортного засобу, відтак у нього не
виникло обов'язку по сплаті податку
перед проведенням державної
реєстрації цього транспортного засобу.
З урахуванням наведеного вище суд
прийшов до висновку, що підстав для
задоволення позову контролюючого
органу про стягнення з ОСОБА_3 податку з
власників транспортних засобів в сумі
25000 грн. немає.

Суд не вбачає підстав реагувати на
виявлені під час розгляду справи
порушення закону окремою ухвалою,
оскільки такі факти вже є предметом
досудового розслідування в межах
кримінального провадження №0001639,
а зареєстрований без сплати податку
автомобіль є під арештом на підставі
постанови слідчого. Суд також вважає,
що контролюючий орган (позивач) вправі
вирішити питання про стягнення
завданої державі шкоди при незаконній
реєстрації (на підставі
фальсифікованих документів без сплати
податку) автомобіля ІВЕКО д.н.з. НОМЕР_1
в т.ч. шляхом звернення із позовом до
винних осіб.

Щодо судових витрат, то відповідно до
вимог ст. 94 КАС України такі не
підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 18
лютого 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.