Справа № 2а/1522/24961/12
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1522/24961/12

Категорія: 10.4.2 Головуючий в 1 інстанції:
Суворова О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі -
Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Одеської міської
ради на постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 09 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, за участю
третьої особи Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання неправомірною
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Одеської
міської ради, за участю третьої особи
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
неправомірною бездіяльності суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії.

Відповідно до уточнень позовних вимог
ОСОБА_2 просив визнати протиправною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень Одеської міської ради щодо
не розгляду та не вирішення по суті
звернення Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
09.10.2007 року №01-08/4764, звернення позивача
від 17.02.2009 року про виділення житла для
виконання рішення апеляційного суду
Одеської області, а також зобов'язати
Одеську міську раду розглянути на
сесії міської ради заяву позивача від
17.02.2009 року та звернення Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 09.10.2007 року №01-08/4764 і
вирішити питання про надання квартири
ОСОБА_2, що відповідає технічним та
санітарним нормам, встановленим для
житлових приміщень в м. Одесі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач був наймачем АДРЕСА_1. Рішенням
Центрального районного суду м. Одеси
від 25.01.2001 року ОСОБА_2 визнаний таким,
що втратив право на житлову площу у
вказаній квартирі. Розпорядженням
Центральної райадміністрації Одеської
міської ради №1203 від 29.11.2001 року
АДРЕСА_1 була передана під відновлення
ОСОБА_3

Ухвалою судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Одеської
області від 09.09.2003 року рішення
Центрального районного суду м. Одеси
від 25.01.2001 року скасовано.

12.10.2004 року апеляційним судом Одеської
області ухвалено рішення про
зобов'язання Приморської
райадміністрації Виконкому Одеської
міської ради надати ОСОБА_2 квартиру,
яка відповідає технічним санітарним
нормам, встановленим для житлових
приміщень в м. Одесі, відповідно до
вимог чинного законодавства України.
На виконання цього рішення
апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 був виданий виконавчий лист
№2-2226.

На сьогодні рішення апеляційного суду
Одеської області від 12.10.2004 року не
виконано, у звязку з чим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Судом першої інстанції справа
розглянута за відсутності
представників відповідачів, належним
чином повідомлених про день, час та
місце слухання справи.

Згідно наявних в матеріалах справи
заперечень на позов, Одеська міська
рада просила відмовити у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 09 липня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень Одеської міської
ради щодо не розгляду та не вирішення
по суті звернення Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
09.10.2007 року №01-08/4764 та звернення
позивача від 17.09.2009 року про виділення
житла для виконання рішення
апеляційного суду Одеської області.
Зобов'язано Одеську міську раду
розглянути на сесії міської ради заяву
позивача від 17.02.2009 року та звернення
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради 09.10.2007 року
№01-08/4764 щодо надання квартири ОСОБА_2,
що відповідає технічним та санітарним
нормам, встановленим для житлових
приміщень в м. Одесі.

Одеською міською радою на зазначену
постанову Приморського районного суду
м. Одеси подано апеляційну скаргу.
Апелянт просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що спір у даній справі
стосується надання житлової площі
позивачу. Таким чином, на думку
апелянта, між сторонами існує спір про
право нерухомим майном, що виключає
розгляд даної справи у порядку
адміністративного судочинства.

Крім того, апелянт посилається на те, що
матеріали звернення Приморської
районної адміністрації від 09.10.2007 року
№01-08/4764 знищено, що виключає можливість
надати обґрунтовану відповідь на це
звернення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був
наймачем АДРЕСА_1.

Рішенням Центрального районного суду
м. Одеси від 25.01.2001 року позивач був
визнаний таким, що втратив право
користування на житлову площу в
квартирі за вказаною адресою.
Розпорядженням Центральної районної
адміністрації Одеської міської ради
№1203 від 29.11.2002 року АДРЕСА_1 була
передана під відновлення ОСОБА_3

Ухвалою судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Одеської
області від 09.09.2003 року рішення
Центрального районного суду м. Одеси
від 25.01.2001 року скасовано.

12.10.2004 року апеляційним судом Одеської
області ухвалено рішення про
зобов'язання Приморської районної
адміністрації Виконкому Одеської
міської ради надати ОСОБА_2 квартиру,
яка відповідає технічним і санітарним
нормам, встановленим для житлових
приміщень в м. Одесі, відповідно до
вимог чинного законодавства України.

На виконання вказаного рішення
апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №
2-2226. 29.10.2004 року позивач звернувся до
Державної виконавчої служби із заявою
про примусове виконання рішення суду.
01.11.2004 року було відкрито виконавче
провадження.

До теперішнього часу ОСОБА_2 квартиру
не отримав, в зв'язку з чим звернувся з
позовом до Одеської міської ради про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання розглянути на сесії
міської ради заяву від 17.02.2009 року та
звернення Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
09.10.2007 року №01-08/7464 щодо надання
квартири.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 09.07.2013 р. визнано
протиправною бездіяльність Одеської
міської ради щодо не розгляду та не
вирішення по суті звернення
Приморської районної адміністрації
від 09.10.2007 року №01-08/4764 та звернення
позивача від 17.09.2009 року, а також
зобов'язано Одеську міську раду
розглянути на сесії заяву позивача від
17.02.2009 року та звернення Приморської
районної адміністрації 09.10.2007 року
№01-08/4764 щодо надання квартири.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про те,
що Одеської міською радою не було
доведено правомірності оспорюваної
позивачем бездіяльності міськради з
урахуванням всіх встановлених
обставин та вимог законодавства.

Так, судом першої інстанції не було
взято до уваги, що ОСОБА_2 звертався з
позовом до Виконавчого комітету
Одеської міської ради та Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про зобов'язання надати
квартиру.

Тобто, Одеська міська рада не була
відповідачем за позовом ОСОБА_2 і
обов'язок щодо виконання рішення
апеляційного суду Одеської області від
25.10.2004 року на Одеську міську раду не
покладався. Відповідно до рішення
апеляційного суду Одеської області
квартиру позивачу зобов'язана була
надати Приморська районна
адміністрації Одеської міської ради.

Крім того, суд своїм рішенням від 09.07.2013
року зобов'язав відповідача розглянути
на сесії звернення Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради №01-08/4764 щодо надання
квартири ОСОБА_2, що відповідає
технічним та санітарним нормам,
встановленим для житлових приміщень і
м. Одесі.

При цьому судом не було взято до уваги,
що на теперішній час надати відповідь
на звернення Приморської
райадміністрації Одеської міської
ради надати неможливо у зв'язку із
знищенням звернення від 09.10.2007 року
№01-08/4764 за закінченням терміну
зберігання.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 27.03.2009 року за вих. №1259
ОСОБА_2 була надана попередня відповідь
в якій зазначено, що юридичним
департаментом Одеської міської ради
вживають заходи щодо повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
питань, порушених у заяві.

Листом від 08.04.2009 року №97/Ш ОСОБА_2 було
повідомлено про остаточний розгляд
питання, яке було викладене у його
зверненні, а саме: повідомлено, що
житлова площа, що надходить до Одеської
міської ради, розподіляється
відповідно плану, що затверджується
щорічно рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради. Цим планом
передбачається виділ районним
адміністраціям ліміту житлової площі
для виконання рішень судів про
зобов'язання безпосередньо Одеської
міської ради виділити житлову площу.

Як вже було зазначено, Одеська міська
рада не була відповідачем за позовом
ОСОБА_2 про надання йому квартири, а
влаштовану житлову площу зобов'язана
була надати Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з доводами апелянта та
вважає висновок щодо бездіяльності
Одеської міської ради стосовно
розгляду звернення ОСОБА_2 від 19.02.2009
року передчасним.

Висновок суду першої інстанції щодо
зобов'язання Одеської міської ради
розглянути на сесії заяву позивача від
17.02.2009 року та звернення Приморської
районної адміністрації 09.10.2007 року
№01-08/4764 щодо надання квартири не
ґрунтується на вимогах діючого
законодавства також виходячи з
наступного.

Згідно до положень ст. 25 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Статтею 26 вищевказаного Закону
передбачено вичерпний перелік питань,
які вирішуються виключно на пленарних
засіданнях сесії. При цьому даний
перелік не передбачає можливості
розгляду на черговому пленарному
засіданні звернення громадян та
районних адміністрацій відповідної
ради.

Разом з цим, колегія суддів вважає
помилковою позицію апелянта стосовно
того, що по даній справі спір
стосується надання житлової площі
позивачу, у зв'язку з чим спір має
вирішуватися в порядку цивільного
судочинства.

В даному випадку позивач звернувся до
суду з вимогами про визнання
неправомірною бездіяльності суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії.

Згідно до положень ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Таким чином, даний спір беззаперечно є
публічно-правовим спором та має
вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства. Іншого
порядку судового вирішення для даного
спору законом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду доказав та обґрунтував
її.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи і, крім того, судом порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
ухвалене судове рішення на підставі
вимог ст. 202 КАС України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні вимог
позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської міської
ради задовольнити, постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 09 липня 2013 року скасувати, прийняти
у справі нову постанову про відмову у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 у справі №2а/1522/24961/12.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 13.02.2014 року.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький